De omtalte billeder i linket er fra et kursus i Working Equitation. Så vidt jeg husker det første kursus af sin slags afholdt i DK i foråret. I Sydeuropa er WE en konkurrencegren med højt teknisk niveau, men du har ikke uret i at karakterisere WE som en slags ponygames. Idéen er, at man demonstrerer, hvor velskolet hesten er ved at gennemride en forhindringsbane - i galop. En slags agility for hest og rytter. Idéen med WE er god, men som i andre former for præstationsridning, kan man som rytter ske at lægge for meget fokus på at løse opgaven, på bekostning af at ride hesten optimalt. (Jvf. at skulle lave en overgang ved X i sit LB-dressurprogram. Man laver overgangen lige dér, hvor programmet dikterer man skal, hvilket ikke nødvendigvis er dét sted, man har nået at forberede hesten optimalt på overgangen.) Jeg synes, det er sjovt at "arbejde med hest" i min dagligdag. Hesten og jeg øver os fx stille og roligt i at kunne passere lågen (dvs. åbne og lukke) ind til hestepensionen uden afsidning. Eller at gå op på/ hen over podier på ridebanen. På det amatørniveau er det små øvelser i at kommunikere med hesten og tjekke, hvor godt signalerne virker. Jeg kan ikke forestille mig, at vi kommer til at kunne manøvrere igennem en WE-bane i galop, men jeg synes det er en god inspirationskilde at se dygtige ryttere, som kan. Hvis du søger på WE herinde, popper der mere præcise og mere udførlige forklaringer på WE op, plus links til spanske og portugisiske proffer, som leger sig igennem forhindringerne. /Tanja
for mig at se, rider Julie, hvad jeg ville kalde "gammeldags dressur", for det var den måde, man blev undervist i, da jeg var ung. Men gammeldags har jo en negativ klang, det er først, når det bliver så gammelt, så det er klassisk, at det igen lyder af noget. Jeg synes sportsdressur er et lidt dårlig valgt udtryk for den gammeldags dressur, for for mig at se, er det netop den meget større udbredelse at ridesporten som sport, der har ført til den moderne stil, hvor det sptakulærer er enormt vigtigt. BirteB
Det er da ikke skimlen der kommer frem når man trykker på linket  Det er den brune hest Savannahmor kommenterer:  Altså... Et eller andet sted skulle man vil mene at man også når man rider WE bruger den dressur man normalt bruger...??? Det er da lidt dobbeltmoralsk hvis man derhjemme rider for ååh så fine hjælpere, og så glemmer man det hele når man lige skal prøve at ride WE  Så jeg synes ikke man kan undskylde noget med om det er første lektion i det ene eller andet... (det her er udelukkende en reaktion på ovenstående indlæg - ikke på billederne) Men derfra, og så til at komme med en kommentar som Savannahmors - der er dælme langt! Det hører simpelthen INGEN steder hjemme - mener 
WE er en kombination af en western diciplin mener den hedder aqility og ponylege. De fine hjælpere kan være svære, at bruge hvis man samtidig har en hest, der lige skal se alle de nye ting an, nogen bliver usikre og overhører de fine hjælpere. Tro det eller lade vær, men nogen heste bliver også så tændte (Som springheste) At de fine hjælpere også spiller lidt fallit. Noget andet er så, at jeg som tidligere ponygamestræner mener, man træner til sådanne dicipliner med kun en forhindring af gangen netop for at vænne hesten til de enkelte øvelser, så man har en chance for at kunne bevare de fine hjælpere, men det er sjældent fremgangsmetoden. SØS1: Sammenligningen kom ikke af hvilke diciplin de to ryttere rider, men fordi at S.K. tit bliver fremhævet som proff. og i min verden kræver spring en god grunddressur  Med hensyn til remontestadiet, så er det jo også et skridt på vejen til målet og det er svært for nogen at se målet, når ingen endnu er kommet så langt   Og netop det stadie er tit blevet vist herinde som den endegyldige sandhed  Og målet må jo egentlig i eller andet omfang være, om man har det ok med at vise billeder frem af sig til hest - forstået på den måde, om man kan stå inde for den måde ens heste bliver redet på:   Der findes ingen endegyldig sandhed, hvor   ekvipager kan puttes i en kasse, for vi er forskellige, men der vil altid være nogen kasser hvor flere hører hjemme end andre. Jeg var ikke ude på, at skyde efter den ene eller den anden diciplin, men jeg oppunerede mere imod, at man ikke teoretisk kan være god, fordi man ikke kan udføre tingene i praksis og at jeg faktisk stadig havde tilgode at se noget i praksis hvor jeg sagde wauw selv om jeg måske var enig i noget af teorien, skrevet af skribenter der selvforherliger sig selv   Og trykker andre og deres meninger/ridning ned  Jeg blander mig kun i andres folks ridning, såfremt de øver vold imod deres heste, ellers må de gøre som de vil og syntes er bedst, men jeg forventer så til gengæld at jeg har samme frihed   Og igen netop her mangler der tolerance skribenterne herinde imellem 
et par af mine heste, så KUNNE I jo kigge på min egen hjemmeside ?? Der er vist 6-7 ridebilleder, men jeg er en klovn til det med billeder, har næsten aldrig nogen fotograf ogsåvidere. Men en enklet dag om året tager vi nogle billeder.Disse er et år gamle.Hvis nogen vil, må de gerne lægges herind. * et i samlet trav hvor han går som han oftest gør, når jeg rider ham samlet. Han kan sagten lægges ned og frem i støvsugning og i aka skifter vi meget mellem de forskellige positioner, fx en halv volte samlet, en halv volte ned og frem- traversade på langsiden, ned og frem på kortsiden osv * et hvor han tilbyder passage for første gang - det er et tilfælde at det lige blev fanget af min mand med kameraet, men han har let ved passage og svært ved piaffe. * et hvor jeg fumler med tøjlerne * et hvor han laver sit første changement på banen - han har lavet de allerførste et par uger før i skoven og er slet ikke sikker endnu. Han changerer rent og meget flot gennemsprunget, der er ikke meget fat i tøjlen, men man ser tydeligt hans tendens til at rejse sig for højt fortil i galoppen, selvom han faktisk ikke er bag lod. Han har en ligesåhøjt rejst hals som mange friesere (og samme knæ-og haseaktion)og han rides for 80-90 % vedkommende ned og frem, løsgjort og ligerettet i skoven, med alle de almindelige overgange og sidebevægelser som basisarbejde. Billederne fra WE kurset er anden gang han er i et fremmed ridehus (han har været på Stengården for tre år siden, een dag) og han   - desuden har den smukke eet problem   : han  , har ikke se de der WE forhindringer før, så de står meget tæt for ham (en 20x40 bane er under det halve af pladsen man normalt har til samme antal forhindringer).....Kurset er det første af sin art i danmark, som de andre også har sagt.Det er en meget teknisk ridning, sammenlignet med den procesorienterede aka.det var første gennemridning, hvor vi fandt de svære punkter og så blev der arbejdet med dem i de næste sessioner. Søndag gik han sidste session med en af pigerne fra stalden, som kom på besøg. Han var den eneste hest som forsøgte (og næsten kunne, men selvklart ikke optimalt) at gå hele banen i galop og ja, der var nogle meget kiksede momenter - ved tønderne er han ved at foregribe galopchangementet (det er 3 meter volter i galop med galopbytte over midten, så det er lidt svært) og jeg stopper ham op.Da han føler sig klemt af væggen, omgivelserne osv - tager han halsen op og smider ryggen. Det er nok hverken første eller sidste gang i verdenshistorien. Ved den tønde hvor jeg sætter garrochaen ned, er det mig der er ved at miste balancen og kommer til at hive i ham. Lågen kan han slet ikke lide - den er ultra klaustrofobisk for ham.Der ender vi i en ur-komisk situation......i skridt. Desuden rider jeg på een hånd i galop for første gang i nogle af sekvenserne. Det er da   at jeg skal tage "så hårdt at han åbner munden", selvfølgelig ikke, men han er meget følsom og åbner munden for det mindste og da han ikke har nogen næserem på til at skjule noget (kun en kapsun med mindst 4 fingres frigang), ja - så kan han jo bare åbne munden og det er et signal til mig om at det her var for svært eller jeg var for klodset - endnu.Indendørs. Udendørs kan han faktisk gå banen i galop, fraset lågen, som vi ikke har trænet endnu- jeg må have lavet een. På hjemmesiden er der desuden et par billeder af babyen uden sadel, han er hingst, 4 år og det er vel ca 15. gang han har rytter på. Babyen og de to andre har ikke så højt rejst en lama-hals og er meget nemmere at ride, end den brune. Med ham, får jeg dissekeret  ...jo, han er i sandhed en læremester   . Bedre end nogen underviser. Desuden kan han rides af ethvert barn i skoven, springer ret godt og som bivirkning til de motoriske problemer han har kommer han altså til at blive uddannet i dressur. Han har tre gange i sit liv prøvet at blive angrebet, "for at blive dræbt", af hingste, men klarede sig hver gang uden fysiske skader.Han har gået med voksne hingste meget af sit liv og jeg tror det er derfor han spænder så meget op, når han bliver klaustrofobisk/ føler sig klemt - det sker næsten ikke i trav mere, og vi arbejder på det i galoppen. Eva kig under rideheste- der er billederne
Hi hi hi - så lige på Gerd Heuschmanns hjemmeside, at han skal holde noget med Bent Branderup 
Nu vi er ved manden så kommer der en ny version af klassiskdressur den 10/10, redigeret og med nye billeder. Denne gang komme den til at hedder akademisk dressur. Han siger selv at akademisk dressur er hans fortolkning af den klassiske dressur. Så siges der fremover akademisk dressur er det lig med Bent Branderup. Bare lige et indspark til forklaring af de forskellige ord.
Henrik, er det ikke bogen "Klassisk ridekunst", der bliver genudgivet? Det er da lidt en skam, at ridekunst bliver erstattet af ordet dressur. Men ellers er det lidt upraktisk, at der er en bog, der hedder "Den Klassiske Ridekunst" og en anden, der hedder "Klassisk ridekunst. Den første er af Alois Podhajsky og udkom i på tysk i 1965, og på dansk i 1999, så den må vel have førsteret på navnet. BirteB
Jeg her HELT OG ALDELES enig med dig i det med grundrindning er lige så vigtig i springning  Jeg forstod også godt resten, men jeg synes bare ikke det er fair at sammenligne alligevel, fordi Susan har ingen heste på niveau over remonte - de er 3 og 4 år dem hun har. Og så Colorado, som skal omskoles i den grad. Så harmonimæssigt vil der være forskel på at se Susan ride en remontespringhest og se en rytter på en MB-dressurhest (som jeg også har en mening om, men den holder jeg for mig selv, fordi der intet konstruktivt ville være i at fremkomme med den her - for belært af erfaringer fortrækker jeg i videst muligt omfang at fokusere positivt, fordi det får mig til at føle mig bedst tilpas). Susan er derudover springrytter over hals, og man får hende aldrig at se i andet end springbøjler, springsadler m.m. (og set med en dressurrytters øjne, mine inkl., ser det bare ikke så lækkert ud som en dressurhest, der elegant bevæger sig forlæns, sidelæns og baglæns   fordi der udover grundridning kræves noget helt andet af springhesten end af dressurhesten. Susan har jo aldrig været den, der har haft stalden fuld af hypertalentfulde heste, men hun har ejet nogle ganske, ganske få selv, som hun selv har uddannet fra bundet og til landsholdet - Castana. Heudover kender jeg kun til plet som har været udlånt en del iflg. Susan hjemmeside og så scampolo, der blev halt som meget ung, men var udtaget til DSA-finalerne i springning. Herudover er det jo netop grundridning der er susans varemærke - hun får i allerhøjeste grad de heste i træning og ryttere til underviser, hvor det er gået galt og problemerne er opstået - og ikke de hypertalentfulde DSA-heste og -ryttere, men alle problemhestene  Jamen for pokker det er jo, fordi vi ikke er nået længere  det skal nok komme, men tager altså tid   Jeg sidder tit og kigger i gl. hestebøger og her er der MANGE billeder af hvordan jeg drømmer om mine heste skal komme til at gå engang, men det tager jo altså sin tid - og jeg kan ikke vise andre billeder, når jeg ikke er nået længere. Resten af dit indlæg er jeg fuldstændig 110% enig i - udover jeg ikke synes, at jeg ikke respektere andres holdninger og ridemåder - når det ikke går ud over hesten vel og mærket. Jeg mener i ALLERHØJESTE grad at Bent Branderup har ret, når han siger, at alle ryttere må finde deres egen vej og blive den rytter de nu engang kan blive med den rygsæk de har med sig og deres personlighed. Jeg kan mest ikke respektere, hvis folk ikke ønsker at blive klogere men bare gør ting, fordi sådan har man altid gjort - og nogle gange virker det og andre gange ikke.
Her er link til arrangement med GH og BB. Jeg gad faktisk godt være med - og kunne tysk  ) For linket virker ikke i mit første indlæg
Jo naturligvis er det genudgivelsen af hans tidligere bog og ridekunst er ikke blivet lavet om til dressur. My bad. Henrik
okay......nu har jeg læst mit indlæg igen, og jeg kan godt se, at jeg har været lige lovlig rundhåndet med de hårde gloser. Det beklager jeg   . Jeg blev bare så skuffet over, at jeg nu i så lang tid har nydt at læse Eva's indlæg om harmoni og spirituel samhørrighed, og så passser virkeligheden bare slet ikke   . Men jeg har altså lige et spørgsmål mere til Eva: >Kunne man have opnået større harmoni ved at lade hesten "nøjes" med ar ride banen i trav? Specielt når nu det var første gang! S-mor
at man enten rider i galop eller skridt i WE... Tror nu jeg havde valgt at skridte hvis jeg kom med en hest, der var bange for både ridehus og forhindringer?? Men ellers må man jo på det niveau tager banen i trav, det er jo træning, så kan man vel godt gøre det... Og vil bare sige at jeg synes det er en skøn debat at følge med i og når jeg læser det, så slår det mig, hvor enige folk er, om hvordan vi skal ride.. lette hjælpere og harmoni og afslappethed... og bagfra henover ryggen frem til en blød kontakt 
hvis du nu lige, OGSÅ tjekkede de billeder på min egen hjemmeside, så vil du se en afslappet og taktfast hest som går for lette hjælpere, i samlet trav og passage. Det kan godt være det ikke er godt nok ? Han kan   gå WE banen i trav og skifte mellem arbejdstrav, samlet trav og passage efter behov (men det er ikke sådan man rider WE) - det ville jo bare være at vise ham tingene første gang. Han er ikke bange for noget af det,selvom det er nyt, men føler sig klemt/klaustrofobisk når der er meget lidt plads.... og det var vilkårene. Jeg kom på kurset for   som ellers ikke kan fås herhjemme, blandt andet er vægtfordelingen i de meget små volter anderledes end vi ellers rider i aka og der er nogle ting med tøjleføringen i vendingerne - for det er ikke   at lave en 3-4 m vending, 3 galopspring, changement, 3 galopspring, en ny 3-4 m vending- 5-6 gange lige efter hinanden. De fleste heste tænder (som på en springbane)og det er i virkeligheden den største del af arbejdet. Hvis jeg ikke havde redet i galop- havde vi ikke fundet de svære steder, ej heller oplevet hans evne til at lære banen udenad. Fejlene opstod faktisk mest, fordi vi først trænede lidt på de enkelte ting, så Paulo kunne se hvor ekvipagen var ridemæssigt og   -  , eller også smittede mit indre billede af hele banens forløb, af på ham, hvor jeg i mit sind skulle have skiftet fra opgave til opgave, som et lysbilledshow. Så måtte jeg jo stoppe ham op (lipizzanere har en formidabel accelerationsevne, så der er kraft bagved, når han sætter af op i luften, i galoppen)- helt uafhængigt af fotografer og hvad folk kunne tænkes at smide på nettet......det er vilkårene, når man rider offentligt. Jeg   (selvom det da havde været fint, om det kunne gøres allerede ved første gennemridning af banen, på det første kursus i landet, host) - men for     så jeg kan arbejde på de svage steder til   kursus. Vi sprang kurset her i august over, da jeg er igang med en omstrukturering af nogle motoriske ting, ift piaffen som jeg ikke ville forstyrre, men regner med at komme i januar igen, hvis jeg synes han er klar - ellers tager jeg ponyen eller hans søster med. Vi lånte Lars Poppels bane på Store Hestedag (han har ikke set en WE forhindring siden kurset i foråret) og bortset fra den klaustrofobiske låge, gik han banen i galop og var meget bedre til at vente (meen ikke perfekt endnu). Underlaget var forfærdelig glat græs og han er ikke broddet, så jeg red langsomt og tog forhindringerne i en anden rækkefølge, men jo- han kunne altså godt, i bedre stil end første gang   . Med hingste om ørerne og alt muligt...... Jeg har aldrig sagt det var nemt at ride en hest, som er SÅ hurtig på aftrækkeren (fysisk, energimæssigt og psykisk)og så kvik til at lære udenad, men han er min skat og sådan er det. Iø har jeg ikke nogen ambition om at være forbillede for nogen mht hestes og menneskers spiritualitet 8det er nok en meget personlig ting, tror jeg)- kan vi dele og hjælpe hinanden er det fint, men jeg vil også have plads til at lave mine fejl - uanset fotografer og hvad folk iø synes. Eva
ikke bange på den måde. Faktisk var vores mindre kønne gennemridning første gang på kurset et meget godt bevis på at han gør tingene som jeg beder om, også når det er nyt for ham og han føler sig klemt - de fleste af de 7-8 forhindringer gik absolut helt fint, også dem flere andre heste helt nægtede at have med at gøre. Han gik med lukket mund, rolig hale og ingen problemer, det meste af turen. De billeder på nettet er lige der, hvor det kiksede og da jeg ønskede at prøve hans reaktioner af ift. internationalt niveau for WE - ja, så red vi som sådan, med det samme.Det er jo det, man skal kunne. Med risiko for kiks. Jeg har ingen WE bane/forhindringer endnu herhjemme, for så kunne jeg jo selv have fundet en del af fejlene på forhånd og rettet dem. Eva