i panik når jeg møder et pindsvin  men jeg tror jeg har fundet årsagen  da jeg var 9 år gammel døde min farmor,jeg boede hos hende min farfar og far dengang fordi min mor var syg. den dag hun døede var der ikke så meget til til mig. så jeg så en boldt på græsplænen og sparkede rigtig hårt til den ,tror jeg var lidt ked og bange der. men det var ikke en bold det var et pindsvin og lille mig var uden sko 
Jeg har det lidt "sjovt" med edderkopper :S Sidder de på vinduet kan jeg nemt studere dem dog kribler det i mig på en ubehagelig måde. Men ellers er jeg en kylling med edderkopper, de skal ikke være i nærheden af mig så flipper jeg ud   Til stor fornøjelse for kæresten  Da jeg var mindre kunne der gå uger inden jeg gik ud på badeværelset hvis jeg havde set en edderkop der. Heldigvis havde vi to badeværelser  Ellers den eneste angst/fobi jeg har er mennesker   Lider af socialfobi. Får koldsved, kvalme og noget der minder om svimmelanfald, hvis der er mange mennesker rundt om mig, og det er ligegyldigt om der er nogen jeg kender eller ej. Pt. får jeg noget medicin, som også skulle virke mod min angst (at det så ikke hjælper helt er den anden side af sagen) Men kender desværre ikke lige noget til hypnose og dens virkning.
Hej Lobbe, jeg forstår udmærket din angst for edderkopper. Jeg har før i tiden været rædselsslagen, når jeg så dem. Engang vækkede jeg en nabo v. 23-tiden om aftenen for at be' og hjælp til at fange en fed og stor edderkop.  Min angst er blevet meget mindre med tiden. Jeg kan nu selv fjerne dem. Tager et glas og sætter ind over den 8-benede - når den er inde i glasset - løfter det en anelse fra væggen el. gulvet - og dernæst bruger jeg et postkort og lukker glasset med. Voila! Hvor er jeg blevet dygtig. Det lyder til at du skal have hjælp, ja. Prøv da at ringe og tale med en hypno-terapeut. Held og lykke med at gøre noget ved det og få den rigtige hjælp! 
Jeg har selv en fuldstændig tosset fobi  Jeg er bange for fugle! Det kommer sig af, at vores stald altid er fyldt med svaler (45 reder eksklusiv loftet), og jeg mange gange har oplevet at få en svale direkte i hovedet, når den er på vej ud af stalddøren. Det er nu så slemt, at jeg står udenfor døren indtil stalden og råber og banker på døren, så jeg kan gå ind, hvorefter jeg råber og skriger - indtil de forsvinder ud i den anden ende af stalden  Heldigvis passer sæsonen med at hestene aldrig er i stalden, så jeg kan råbe frit  Jeg kan heller ikke hente min cykel eller andet inde i cykelskuret, for der sidder altid en svale derinde, som flyver ud idet jeg viser mig i døren. Derfor står jeg på siden af døren, smider en genstand ind på den modsatte væg (mens jeg stadig er i skjul) og skræmmer den derved ud! Hunden nægter nemlig at smutte ind og skræmme den ud! MØGKØTER!  Men føj, føj, føj! Fugle er simpelthen det mest ulækre nogensinde!  Har aldrig været bange for andre dyr overhovedet - hverken edderkopper, elefanter eller hvad det nu skulle være, men fugle, der står jeg af! 
Jeg er helt klart tilhænger af hypnose.. Jeg har ikke haft angst på den måde med edderkopper ( selvom jeg synes de er klamme)..... MEN var TOTALT afhængig af Cola Light ... det blev jeg lidt nervøs for, for jeg kunne simpelthen ikke stoppe selv.. så jeg opsøgte en hypnotisør... og vupti.. jeg har ikke drukket cola siden- jeg kan simpelthen ikke li´det   Meget mærkeligt at hjernen kan påvirkes på den måde... men det virker altså. Og man har jo hørt de kan klare mange ting de hypnotisørere Held og lykke med det Maja
stacy: av for den, det lyder ikke til at have været en rar oplevelse   Så tror da pokker, man har fået respekt for de stikkende pindgrise. DarkAngel: det må være rigtig hårdt, at have socialfobi. Den er svær at flygte fra   Har du ikke fået andet hjælp, end medicin? Mht. edderkopperne, så kan jeg sagtens nikke genkende til det der med at ens kæreste (!!) syntes man er fjollet, og andre griner og syntes det er skægt. Jeg kan bare virkelig ikke se det sjove i det - min kæreste har en bror, som syntes det er helt vildt underholdende sjovt at sige til mig, at der sidder én i mit hår fx. Hvilket resulterer i - ja, PANIK! Og faktisk kan jeg begynde at tude over det - så langt ude er jeg mht. til edderkopper...   Min kæreste har dog lært, at det ikke er noget man spøger med, overfor mig, efterhånden  Klokkeblomst: ja, det lyder som om du kender til det - jeg har engang vækket en lærer på en studietur, fordi der var en edderkop på mit værelse   Det er da vildt flot, at du er kommet dertil, hvor du kan fjerne dem selv. Det misunder jeg dig virkelig  Ja, det kunne være jeg skulle prøve at ringe og høre ad... det skader da ikke ihvertfald 
har rimeligt afslappet forhold til edderkopper... Bare de ikke er FOR store!!! Jeg kan godt sove roligt selv jeg kan se en stankelbenet edderkop på loften - men de der kæmpestore sorte der er på størrelsen med en femkrone og store tykke ben. Dem må kæresten fjerne (og hvis han ikke er hjemme - så frem med støvsugeren) DE ER KLAMME. (tænker dog tit på om de kunne finde på at kravle ud af støvsugeren igen   ) Men jeg har en anden fobi - nemlig Sommerfugle (Totalt latterligt) men desværre sandt. Jeg kan ikke slappe af når de er i nærheden og vores have skal af samme årsag ikke fyldes med sommerfugle-tiltrækkende blomster NEJ  Kan bare ikke have at de flyver så utilregnelige rundt.. (kuldegys) ... heller ikke de der har forvildet sig ind i et supermarked (eller mødelokaler for den sags skyld) jeg mister fuldstændig koncentrationen - og tænker kun på at holde øje med HVOR den er... Jeg tror det kommer at jeg engang (før jeg var bange) tog fat i en død sommerfugle (sad med vingerne klappet sammen) - men den var ikke død... Puhhhhh kan stadig mærke den bløde flaksende vinger mellem mine fingrer.... 
Line: Det lyder ikke rart... Men jeg tror heller ikke du alene om den fobi. Har ihvertfald hørt om det. Det virker bare så underligt på andre - sådan nogle ting som er så almindelige, som insekter og fugle. At de kan fremkalde sådan en angst i én. Det er svært at sætte sig ind i, tror jeg. Personligt, kan jeg også med alle andre dyr - insekter, fugle, mus, slanger, you name it! Bare ikke lige de sk*de edderkopper.
Dollas: Det lyder da dejligt, for dig. Det må jeg jo simpelthen prøve så! Det kan jo nærmest ikke blive værre...  Dianna: jeg kan på en måde godt forstå din angst, for de flakser jo og er måske lidt utilregnelige. Men jeg syntes nu de er smukke, og er ikke på nogen måde bange for dem. Så er du vel heller ikke bedste venner med natsværmere, ku´ jeg tænke mig...  Den med støvsugeren... den bliver stoppet til med papir og tape, HVIS min kæreste ikke er hjemme, og jeg selv må tage affære (min kæreste har købt mig en flaske Trinol - gift - til at sprøjte kræene med, og det dør de altså af! Det er min faste følgesvend i disse måneder), så støvsuger jeg dem op, når de er døde - og derefter stoppes den til... Og så tømmer min kæreste støvsugerposen, når han kommer. Hvor åndsvagt, altså... 
Jeg er bange for større fugle - og jeg synes generelt at fugle er skumle og klamme. Jeg har haft mange underlige oplevelser med fugle der måske kan forklare min fobi. Jeg har måske været 10-11 år gammel, da jeg gik og legede/byggede bagest i haven hvor jeg havde en slags hule. Der hang en gammel fuglekasse hvor bunden var ved at falde ud, og uden at tænke nærmere over det hiver jeg bunden ud af kassen. Jeg går rundt et stykke tid, og opdager at der er faldet en masse gammelt hø ud af bunden på fuglekassen. Til min rædsel opdager jeg også at der ligger 3-4 fugleunger på jorden! De er nøgne og blinde, og jeg opdager jeg har trådt den ene helt i stykker. Jeg er helt ødelagt at skyld over at have gjort de små væsner skade, samtidig er jeg rædselsslagen over deres store sorte øjen-buler, deres alien-agtigt sprællende bevægelser, og alt for store næb der bare klapper op og i af lidelse. Jeg samler dem op med fingrene, og putter de overlevende tilbage i høet og lukker kassen til i bunden igen, men det at røre ved dem og være så tæt på mig gør et eller andet skummelt ved mig. Mit hjerte hamrer vanvittigt og jeg har tårer i øjnene af både skyld og skræk. Måske var det der det startede, og min frygt er siden blevet styrket. En veninde fortalte hvordan hun var blevet overfaldet af en flok måger mens hun var ude at ride på den ridebane jeg selv benyttede på det tidspunkt. Hun var åbentbart kommet for tæt på en af deres reder, og havde måttet slippe hesten og lade sig falde af for at værge for sit ansigt mod deres kløer og næb. Klamt!  Jeg kan ikke klare at se folk med en papegøje på skulderen, hvor den sidder og piller dem i ørerne, øjenkrogen eller lignende, efter at have set en stor ara pille en mands øre til blods  Jeg panikker ikke over et par gråssenolliker på fortovet, men jeg kan ikke passere en bro hvor der sidder en måge på gelænderet, selvom jeg med min fornuft ved at den sikkert flyver når jeg nærmer mig. Men alligevel - puha. Og jeg skal heller ikke med ind i fuglegården i zoo eller lignende 
For mig er det så bare hvepse. Kan slet ikke bevæge mig hvis der er en hveps i nærheden, medmindre den bliver aggresiv, men så kan jeg også tage benene på nakken! Var lige ved at tude forleden, da det gik op for mig at sæsonen snart begynder igen. Til gengæld har jeg en familie og nogle venner, der har accepteret min situation og derfor ALDRIG ville drille mig med det - min fætter prøvede engang, og han blev bedt om at forlade bordet af de andre.. Men nej, det er ikke sjovt, og jeg håber da virkelig du finder en løsning! Tanja
Kan tilslutte mig din angst. jeg hader edderkopper, og stankelben er jeg hellere ikke så stolt ved. Hvis jeg ser en edderkop udenfor gør det mig ikke så meget men er den inde ved mig selv ser jeg også helt sort. Jeg kan desværre heller ikke selv fjerne den, Har prøvet det lille tricks med glasset og kortet, men lige så snart jeg får den ind i glasset, og den begynder at krible rundt derinde går jeg i panik og smider alt fra mig. Det væreste er hvis man ikke kan finde den efter den lige har kravlet over gulvet, så kan jeg næsten ikke sove for så begynder det at krible over alt på mig  Du må gerne sige til hvis du finder en løsning  Ang: Hypnose er jeg meget skeptisk, hørte en historie om en pige der var bange for et eller andet, det gik som det skulle og hun var ligeglad, desværre blev hun også ligeglad med alt andet, Altså sådan meget kold. Ved ikke om det hang sammen med hypnosen.
UHHHH... forbier  Jeg har 2 ret så slemme forbier.. den ene er at jeg på ingen måder kan "tåle" at blive stukket i andet end min højre arm altså uanset om det er boldprøve, vaccine, stivkrampe osv... så for sumpelthen koldsved og ender med at besvime hvis jeg skla stikkes andre steder... jeg tror det ko sig af da jeg for mange år siden var på ferie og jeg dehydrete og besvimede... kom på hospitalet og de kunne slet ikke få nålen rigtigt i mig til droppet så endte med at blive stukket ca. 8-10 gange i hver hånd langt omlænge lykkedes det i højre side... det er ville nu ikke have været så slemt et problem da man jo normalt ikke bliver stukket så tit men øvvvvv for mig.. Jeg rejser meget = div vacciner Jeg er blevet operart en del gange i knoglerne = bedøvelse Jeg lider af en kronisk sygdom = masser af blodprøver og andre underlige spørjter nu skal jeg have operaret 2 visdomstænder ud og har haft aflyst min tider mange gange de sidste 3-4 år men nu gør de simpelthen så ondt så smerten har overvundet frygten (eller i hvertfald til min tid nærmer sig) min anden forbi er Hvepse.... Hvepse er i mine øjne simpelthen noget af de farligste dyr i verden og kommer der en i nærheden af mig ja så panikker jeg FULDSTÆNDIGT.... det har så udviklet sig til at jeg også bliver utrolig utryg ved blomster bier og ligne   (derfor er jeg blevet fuldstændig bidt af at stå på ski det er min slappe af ferie)  men i det lange løb har jeg lært at omgåes mine forbier og leve med dem kun enkelte gange giver det mig virkelig store kvaler uhh... som den kommende tandlæge tid 
Jeg er PANISK angst for fugle  Ved faktisk ikke rigtig hvorfor... Kan huske da jeg var meget lille, at vi var i et sommerhus ved havet. Der boede en del måger med unger, og de kunne godt dykke ned efter en hvis man kom for tæt på dem. Men det tror jeg mange har oplevet, og det var ikke noget jeg havde et stort problem med... Fobien er først kommet i løbet af de sidste par år, og er tiltaget kraftigt  Ænder og duer er de aller værste, for man kan SLET ikke være sikekr på de flytter sig. Det styrer desværre min hverdag ret meget, for jeg skal konstant være opmærksom på hvor der er fugle og hvor de er på vej hen.. Kan slet ikke slappe af hvis der går en due rundt i nærheden. Så hvordan jeg klarer de ugentlige ture ind omkring KBH's hovedbanegård? Tjoh... Vågne øjne, store buer uden om dyrene og hænderne for øjnene   Fugle indendørs gør mig totalt panisk, og det samme med syge fugle. Tror det er fordi det gør dem ENDNU mere utilregnelige. Jeg oplevede sidste sommer at blive angrebet af en and med ællinger   Desværre var eneste årsag min egen angst, og så kører man altså lidt i en ond cirkel... Jeg så ællingerne og stoppede for at kigge efter andemor (ville være SIKKER på ikke at komme imellem dem). Så jeg står og kigger rundt, og opdager hende til sidst inde i nogle buske ved siden af ællingerne. Jeg når lige at ånde lettet op, men så farer hun på mig.. Tror simpelthen, at jeg har virket enormt truende, og idét jeg opdager hende og kigger direkte på hende, angriber hun. Har overvejet rigtig meget at få hypnose, da den fobi virkelig fylder meget 
alle gnave dyr... blev overfaldet i min seng midt om natten af en rotte, den bed mig to gange i under armen da jeg i søvne kom til at mase den med min arm....i først bid trode jeg det var en ond drøm anden bid vågnet jeg med et skrig det kunne høres i hele byen, min arm var sort,gul og blå   øm lang tid efter..meget øm, har prøvet at blive bidt af en hund det er ingen ting ift en ROTTE  Efter dette overfald er jeg angst for at gå i skuret, hente brænde, være i stalden efter solnedgang mm   hader rotter,mus mm.
Jeg er også en af dem, som lider af araknofobi- i stor så stor grad, at det påvirker mig i dagligdagen. Især i mit hjem- jeg kan nogle gange gå 3-4 runder i mit soveværelse før jeg skal sove, for at være sikker på, at der ingen er.. Jeg kan vågne badet i sved, fordi jeg tror der er en edderkop. Og ser jeg en edderkop, går hele min krop i stå- jeg er ude af stand til hverken at bevæge mig eller tale, jeg ryster, sveder og har faktisk prøve at besvime et par gange.. Hvis edderkoppen er tilpas langt nok væk, går jeg i stedet i total panik, hvor jeg flygter, råber og ryster over alt. Hvor jeg har min fobi fra, aner jeg simpelthen ikke. Jeg har prøvet, og prøvet og prøvet at overvinde den, men indtil nu er det ikke lykkedes. Da jeg gik på grundforløbet som dyrepasser, "tvang" min lærer mig til at se min frygt i øjnene- jeg blev placeret 3 meter fra terrarierne med kæmpe fugleedderkopper(9 stk) og blev bedt om at dusche ved 3 af dem.. Det tog laaaang tid, og jeg troede min mave havde vendt sig 30 gange, men jeg fik det gjort og jeg troede faktisk, at jeg var kommet et skridt i den rigtige retning mht. min fobi.. Men nej! I det øjeblik jeg nærmede mig disse edderkopper, har jeg simpelthen været så bange, at min hjerne har slået fra, og jeg fik kun duschet ved edderkopperne, fordi jeg i mit hoved simpelthen benægtede at de var tilstede. Her er et indlæg jeg lavede sidste år om samme emne- dog set fra et lidt mere humoristisk synspunkt: Klistermærkerne sidder der stadig!! For hos mig er edderkopper simpelthen det farligste, ulækreste og mest utilregnelige dyr der findes!!
Ja, fobier findes i alle afskygninger. Et eller andet sted er det rart at vide, at man ikke er ene om sit hysteri.. Ikke at jeg glæder mig, over at I andre lider af fobier, men... you know what I mean  Jeg ville også ønske, at jeg vidste hvor jeg havde min fobi fra - men aner det simpelthen ikke! Real-sven: føj, det lyder da godt nok væmmeligt!! Så tror jeg også, jeg var blevet fobisk overfor gnavere   Var det sådan en "kloakrotte"? Altså ikke en tam en...? Adr! Nuuni: det med mareridtene kender jeg også godt - man vågner op badet i sved og det kribler over det hele. Jeg afsøger også soveværelset, inden jeg lægger mig til at sove   Har du aldrig hørt den der..."hva´ øøh, ved du så godt hvor mange edderkopper du spiser i søvne i løbet af dit liv...?" (jeg går lidt ud fra, at du sikkert har hørt den før, for det er ikke for at pirre din fobi!!). HVORDAN skulle det på NOGEN måde, hjælpe én?? Hvorvidt det er sandt, eller ej, så giver det da ikke just én en bedre nattesøvn!   Føj for den... Held og lykke med alle jeres fobier - eller hvad man siger... Mvh. Lobbe