Hej. Jeg skal sælge hest, og har brug for en standard handelsaftale, og jeg mener der skulle ligge en herinde, men jeg kan ikke finde den..... Er der nogen, der kan hjælpe?
Den kan du finde   under markedspladsen.
hej du kan også finde den ved at skrive heste advokat gilleleje i google eller advokat pernille skinderup, -der kan man print både kontrakt og sundsheds beskrivelse ud den er faktisk mere fyldst gørende en den fra markedspladsen hilsen hanne
Mange tak for hjælpen 
Hvor finder man folk der er interesserede i Distance ridning og kunne tænke sig at være med som frivillige hjælper til en equipage ved EM for young riders i Spanien?? Det er en norsk rytter der har brug for en ekstra hjælp og chauffør Jeg kan ikke lave en decideret jobannonce, da det jo ikke er lønnet med kun udgifterne dækket, men hvordan gør jeg så?? Håber nogen kan hjælpe På forhånd tak Miriam
Prøv at smide en annonce på Hestegalleri.. Og herinde under job, bare skriv i annoncen at der ikke er tale om lønnet arbejde men at udgifterne vil blive betalt..
Hej Miriam, Du laver et opslag inde på distancerytteren.dk der skal helt sikkert nok være en der bider på. Ellers har jeg et par stykker jeg kan spørge.... Mvh Jane(laila´s svigerinde)
en annonce under distanceridning.dk
Tak for svarene, af en eller anden grund kan jeg ikke få lov til at oprette mig som bruger på distanceridning.dk - ved ikke helt hvad jeg gør forkert, men den kommer hele tiden med en fejl. Er der nogen her der vil oprette en annonce for mig? Det drejer som som sagt om chauffør og anden hjælp ved EM for young riders i Spaninen, og det er allerede fra nu på fredag af, alstå afrejse d. 19/9 og så ca 10 dage frem. Det er for en sød norsk familie, Victoria Gutubakken har vundet NM og det samme har hendes far gjort i senior - det er en meget hårdarbejdende distance familie. Tak kh Miriam
Hov jeg opdagede lige at to af mine hesteprofiler er pist forsvundet fra min præsentation. Nogen der ved noget om hvad det skyldes? Jeg har været inde og tjekke om de bare skal slås til igen - men de er pist forsvundet  Jeg spg. her fordi jeg ikke kan finde en 'moderator' for præstentationerne 
De skal opdateres én gang om året, ellers bliver de slettet. Man får normalt en mail ca. 1 måned inden de slettes.
Øv øv øv - jeg kan godt huske jeg fik en mail og synes faktisk jeg opdatede den. Den anden har jeg intet fået på. Nå m en jeg må jo så bare få dem lavet igen Tak for svaret 
og eftersom jeg ike har haft hesten 1 år burde den ikke være slettet.. og jeg har heller ikke fåret nogen mail om det ville ske.... Karina
den ene eller den anden art - så er den nemmeste måde at få fat i teknik eller moderation: at gå ind via Info i den øverste menubjælke, herefter kontakt og derefter oprette ny sag. På denne måde får man altid svar. mvh Mie, Moderator
Til det nordjyske hundefolk! jeg har lige til hundetræning fået en advarsel om at de nordjyske skove, og dermed hundeskove er tæske befængt med ræveskab. så min træner tilrådede mig at holde sig fra skoven en tid, og ellers holde øje med hundene når vi har været ude med dem. pas på venner. janne
En nyhed på tekst-tv for nogen dage siden. Her med den tilføjelse at syge ræve kan søge skjul i lader mv, så det er vel alle hunde-ejere i det nordjyske, der skal passe på.
tak for tilføjelsen! det gælder bare om at vi passer på vores vovser 
efter deres hunde - det er den største smitte grund til at dette ræveskab fortsætter eksplosivit!
Det var dejligt i skriver og gør opmærksom på det. Jeg bor MEGET nordjysk, og går ofte i skoven med Vax, så det vil vi være yderst opmærksomme på, og altid samle op efter os. Vi må håbe at den "smittefare" snart stopper. jeg synes tit vi får afvide, at "nu er den gal igen" - og så skal hundene revaccineres.
Hej allesammen. Der har nok været ligne indlæg før. Men det der skete for mig viser bare hvor vigtig en ridehjelm er! Fredag eftermiddag kommer min rideveninde og jeg (UDEN hjelm begge to) ridene i den skov vi plejer at træne til vores jagter i. Turen gik kanon godt og det hele gik som dg det plejer. Vi blev enige om at vi lige skulle have en sidste galop på galopstien. Når man kommer hen for enden af den deler stien sig i to. Vi kommer så i fuld fart. Jeg rider forest. Da vi så kommer der til hvor stien deler sig bliver min hest i tvivl om hvad for en vej han skal. Jeg kan huske at jeg glemmer med det venstre ben for at få ham til at trække til højre. Mere kan jeg ikke huske før jeg falder af og banker mit hovede ned i en kæmpe sten! Jeg vågner så lidt op og kigger så på min hånd som er fuld af blod. Der blev hentet hjælp og jeg fik rejst mig op. Og blev hjulpet op i min ridevenindes bil og vi kørte på skadestuen. Nu sidder jeg så her med 7 sting i hovedet, hjernerystelse og øm i hele kroppen. Ved det er min egen skyld og har ikke brug for diverse kommentare om hvor dumt det er at ride uden hjelm. For eftertiden forgår alt ridning med hjelm på for både mit og min ridevenindes vedkomne!
Heldigt det ikke gik værre ! Jeg har også altid hjelm på efter at have oplevet nogle trælse styrt.... Så fornuftig beslutning 
Godt for dig, men hvorfor venter du på en "åbenbaring" inden du bliver omvendt.... Hvorfor er det altid fantastisk med en hjelm når I har kylet jer i jorden  Og hvorfor er det så lige at "alle" så skal omvendes 
Sussie prøver at omvende "alle" - fortæller blot, at det for hendes og venindens vedkommende bliver med hjelm fremover - hvilket er fuldt forståeligt! Jeg har også valgt ridehjelmen efter en grim erfaring - det er jo individuelt og op til folk selv. God bedring til dig Sussie - slem omgang, men det kunne have været værre - kraniebrud f.eks. Sys
Her i huset hedder det altid hjelm på tur, ved tilridning og ved springning. Det trods vi aldrig har været udsat for åbenbaringer. Til gengæld bruges den yderst sjældent ved dressur på bane.
Jeg har altid hjelm på. På tur, i dressur, i spring, useriøs ridning på banen. Altid.
osse altid hjelm på. Synes det er svært at forklare datteren at hun skal og jeg ikke selv skal. Det er slemt nok at forsvare at jeg cykler uden cykelhjelm-og det er da osse for åndssvagt.
Jeg må være helt hjelmfanatiker: Jeg bruger cykelhjelm - for nu har jeg kørt uden 7 år - og tror ikke på heldet vil tilsmile mig resten af livet! (Cykler meget!) Jeg rider ALTID med hjelm - andet er simpelthen for åndsvagt i mine øjne - for i dag kan man få behaglige hjelme med masser ventilation. Jeg har ofte hjelm på når jeg trækker min hest på vejen over længere distancer - dette skyldes dog at af skade bliver man klog. Hun stejlede meget da jeg fik hende - og siden dengang hun væltede mig for over 2 år siden og hendes hove landede på mit hår (gik til skulderbladenes slutning) har jeg brugt hjelm på gåtur også - ikke at hun stejler mere, men så tæt på at få most kraniet vil jeg IKKE komme igen, hvis det på nogen måde kan undgås! Jeg må sige at det er godt du og din veninde nu har tænkt jer at ride md hjelm, men må desværre sige at jeg ikke kan have medlidenhed med dig over dit styrt - kun fryde mig over din nye beslutning! Så situationen ikke gentager sig. (Jeg har besluttet mig for at folk der rider/cykler uden hjelm og kommer til skade ligger som de har redt - færdig slut.)
Min god veninde skal rejse til Marokko til jule for at besøge hendes venner, faktisk dem jeg ikke kender som hende. Hun har spurget mig og anden veninde om vi ikke vil tage med hende, hvilket hun ønske det virkelig da vi er meget nærheden veninder, hun føler sig så tryg hvis jeg altså tager med hende, da hun har en smule balance problem og ser ikke særlig så godt. Jeg har en god rejse vane, der gør hende hurtig tryg... Hun skal købe flybillet meget snart. Jeg har sagt at jeg er interesseret, men syntes stadigvæk det er lidt for at tidlig at siger 100% ja til det, da jeg har et andet sted som jeg vil gerne rejse henne.. Jeg fortalte at hun skal købe flybillet bare uden mig, så det kan være at jeg meld mig ind senere og prøve sørg for at kommer i den samme fly som min veninde. Jeg har også sagde at jeg tager ikke derunde UDEN at ride i ørken på kamel eller hest!  Nu vil jeg høre om deres erfaring i Marokko når I har været der, fortæl om deres fantastisk oplevelse og hvad er det man burde/skal opleves? 
Hejsa Så var graviditetstesten positiv, og ja glæden er stor, men samtidig er bekymringerne også store, for hvad nu med min lille hyphest???!!!  Hvad gjorde du, da du var gravid?? Overvejede du salg, udlån, eller hvordan??  Hvis man finder en part, er det så rimeligt at tage penge for det, eller hvad???  Er ikke selv meget for at sælge, da hun er en hest, der har taget meget langt tid om at knytte bånd til mig, og først nu føler jeg, at hun ved, det er mig, der er hendes "mor"  Overvejer at ifole hende som noget af det første på sæsonen næste år.. men det koster jo også det skidt i forhold til alt det andet, vi skal ud og investere i  I år blev hun ikke ifolet pga bryllup, men havde jo været ideel nu, hvor jeg også skal have barn, så det ærger jo også lidt  Nå, men bare lidt bekymringer ud, og lidt gode råd fra jer, om hvad i gjorde???
Ja jeg troede fuldt og fast på at det med baby og ride det kunne jeg sagtens. Det skulle jeg jo bare gøre mens hun sov.,.. Men jeg må desværre sige jeg er blevet meget klogere. Tiden er simpelthen ikke til mere end 1-2 gange i ugen og det er for lidt til mig. Seriøst eller intet. Så jeg måtte gå den tunge vej at sælge min vallak og satte så hoppen i fol. Og sikke en lettelse for mig. Ikke mere dårlig samvittighed. Men nogle kan. Det har noget med prioriteringer at gøre. Jeg ville bare gerne være sammen med min mand om aftenen alene, så lillepigen er puttet og jeg vil også hellere hente hende fra dagpleje når jeg har fri end vente en time. Men havde jeg prioriteret anderledes kunne jeg have redet der. god fornøjelse med den lille. Det er stort og skønt men hårdt
TILLYKKE   ej hvor dejligt, du skal glæde dig til NF scanning og se den lille første gang, såå er man bare forelsket !! og det hele bliver virkeligt. Ang hesten, det skal du gøre op med dig selv, jeg ville nok ifole hurtigst muligt og ride indtil du mener at det ikke kan lade sig gøre (pga maven), men du har 9mdr og du kunne måske finde en rytter et stykke i tid inden fødslen og efter ? jeg ville hvert fald ikke sælge grundet en spunk i maven   så er man bare heldig at have 2 ting man er lykkelige for. jeg søger en til låns, fordi jeg solgte min pony lige inden min graviditet, og tina siger da ride og have baby ikke er let, men der er mig , der er faderen og fuld pension, og min kæreste kan SAGTENS forsvarligt sendes ud til hesten, og han ønsker at lærer og ride. og nej   jeg syntes ikke at man kan tage penge for part, da det jo også er til ejeres fordel at hesten rides, og så skal rytter betale ?? det er godtnok 2 plusser til ejer, men jeg kunne ikke for mig til det, det er da uforskammet efter min mening  Held og lykke med graviditeten, håber du slipper for al den kvalme og opkast jeg har og har haft.
Jeg er ikke gravid, men planlægger da at blive det sådan inden for overskuelig fremtid. Vi har hestene hjemme, og jeg har da tænkt mig, at jeg skal ride hver evig eneste dag OG træne i "mit" fitnesscenter. Barnevogn og bebs kommer naturligt nok med ned i fitnesscenteret, som heldigvis er meget børnevenligt. Henrik, min kæreste, kommer til at passe bebsen når jeg skal ride. Og sådan bliver det bare. 100 %. Heste er mit liv, og jeg vil aldrig undvære at ride. I de perioder, hvor jeg eller hesten har været syg, så ridning ikke var en mulighed, har jeg været frygtelig at omgåes.  Der bliver naturligt nok en ganske kort periode, hvor jeg ikke kan ride. Lige før og lige efter fødslen. Men ellers er det hver dag. (medmindre jeg får bækkenløsning, men det planlægger jeg ikke at få, hihi )
Da Milos "mor" blev gravid, gjorde vi det sådan at vi kørte normalt, indtil hun syntes at det blev for meget. Så lånte jeg ham i de sidste måneder inden og efter fødslen hvilket vi begge syntes fungerede fint.
Tillykke med graviditeten. Nu begynder et nyt kapitel af dit liv. Et kapitel, hvor dit barn bliver vigtigere end dine heste. ( jeg ved godt det lyder vanvittigt, men bare vent). Men det betyder jo ikke nødvendigvis, at man ikke både kan have hest og barn. Jeg havde egentlig bestemt at beholde min dejlige 7 årige dressurvallak, da jeg blev gravid med mit første barn. Men ca. en måned før termin fik jeg kolde fødder. Jeg ville først og fremmest være mor de næste mange måneder. Desuden havde jeg allerede, i den periode, i flere måneder, haft min veninde og min underviser til at ride Zapeur. Han havde på det tidspunkt været startet i LA klasserne og jeg var bange for, at jeg ikke magtede, at holde en dressurhest i gang og have et nyfødt barn, på samme tid. Zapeur blev sat til salg og solgt i løbet af 14 dage. Seks dage efter han blev solgt fødte jeg Rasmus. Jeg red allerede 4 uger efter fødslen, men kun 1-2 gange i ugen på lånte heste ( dejligt uforpligtende, men jo ikke som at have egen hest). Knap 2 år senere blev jeg også mor til Tobias, men fik næsten samtidig Gitana, som var et skønt DV føl. Hende nød jeg at pusle om og opdrage de næste 3 år. Jeg savnede ikke at ride den periode. Jeg havde nok at gøre med at passe mit job, hus og 2 små børn. Gitana blev solgt som 3 års, da hun blev alt for stor til mig. Jeg red, igen et par år, på en rigtig god lånehest ca. 2-4 gange i ugen. Sidste vinter, da mine drenge var blevet 4 og 6 år gamle, synes jeg igen, at jeg havde tid og overskud til en ridehest. Nu har jeg så købt en 8 års DV hoppe, som jeg nyder at ride, de fleste af ugen dage. Jeg ved ikke om du kan bruge min beretning til noget? Men sådan fik jeg hest og barn til at fungere, uden på noget tidspunkt helt, at forlade mit så vigtige "hesteliv".
Jeg takker for alle jeres svar  Ja, hvis pengene er til det næste år, bliver hun også ifolet.. Det har hele tiden været planen, så den håber jeg på, at den holder... Og jeg vil sg være ked af at sælge hende, så må igang med at finde en sød part til hende.. Har faktisk en mulighed, som jeg lige vil undersøge.. Hesten er jo min måde at koble af fra tingene, og jeg er så glad for hende, jeg har, så ville have svært ved at sælge, samt købe en anden... Nogen, der har erfaring med at få det passet ind, sammen med den lilles middagslur... Altså så barnet sover i barnevognen, mens man får redet.. Ikke hver dag, men bare nogen gange om ugen?? Kan det fungere overhovedet???
vent og se hvordan det kommer til at gå, når først den lille er ankommet. Man går tit og forestiller sig at man kan nå en masse mens den lille sover, men når først man har været oppe et par gange om natten og være PÅ de fleste af bebs´ vågne timer, så er man rimelig udkørt. Så når bebs sover er det lækkert med en lur selv. Men teoretisk set burde der fint være tid at ride de par timer hvor bebs sover til middag. Måske er bebs så en af dem der sover fire timer i streg eller kun en lille halv time af gangen. Tag en dag af gangen, når først du har født, selvom det pt ville være rart med langtidsplanlægning. Få ordnet alt hvad du kan af praktisk staldindretning, så det hele bliver så nemt som muligt, mens bebsen er i maven. Så er det hele nemlig lettere end når først den er født....derefter er det 3 år med meget lidt tid til andet end det lille barn. Min mand har så heller ikke just været særlig hjælpsom med hverken heste eller børn, så om to år er min den yngste 4 år og de kan passe sig selv mens jeg starter ridning op igen efter 8 års pause...
Har redet hele vejen igennem min graviditet og den dag hvor de første veer startede om aftenen. Til at starte med kan man ikke bare gå ud og ride de smås søvnrytmer skal lige findes, andet du kan få en til at have et øje på barnet eller til at over tage hesten. Jeg har og gør det stadig rider tit og ofte i hans middagslur, har klapvognen ståene lige op af hegnet til dressur banen eller ved ride hus alt efter vejr. Ville ikke have undværet min hest, Niclas er lige blevet 2 år. Min hest har max haft en ugentlig fridag og helst ingen, da trænningen varieres. Men det skal også siges at hans bedste forældre og min veninde som står på stedet har været en kæmpe hjælp og er det stadig. Som idag hvor jeg skulle ride undervisning og vidste at det bare ikke ville komme til at passe med hvornår han skal sove, gav hun mig en hånd og på eventuelle fridage hjælper jeg så hende med hendes hest. Var aldrig kommet igennem barselsperioden uden hest, var gået fuldstændig i selv sving over al den tid børn kan sove i starten. Som en skrev længere oppe er det hvad man priotere og hvordan man kan forene det med arbejdslivet. Camilla
Din Termin må jo ligge ifm sommergræsningen, så måske skal hyppen bare have lidt fri henover sommeren - imens finder dig, farmand og bebs rytmen og prøver at ligge en slagplan for ridningen evt. sammen med en part ( jeg vil anbefale en part ) Som mor kan jeg kun sige, at man ved ikke helt hvor man står før man står der - men jeg syntes det er godt at du allerede gør dig nogle tanker omkring det, og jeg håber det hele kommer til at gå op i en højere enhed på sigt.
Jeg lånte en DV vallak mens ejeren var gravid og det fungerede super perfekt. Jeg sørgede for at holde træningen ved lige og når ejeren havde lyst og overskud red hun en tur engang imellem. Så mit råd er: lån hesten ud eller få en helpart som du kan stole på. Det er en lettelse at vide at man stadig har hesten, men at en som man stoler på fortsætter træningen. Så er det også kun dig som skal genoptrænes når du starter igen   og det er altså meget mere motiverende når man ved at hesten stadig er smidig og i god form når man starter op igen. Vi lavede en kontrakt på det og da den udløb her i august blev vi enige om at jeg fortsatte med at ride 3 gange ugentligt og det fungerede super. Så vær endelig ikke bange for at låne din hest ud, der findes masser af gode og fornuftige ryttere som gerne vil låne 
Vi financierede det således at jeg betalte fuld opstaldning for hesten og undervisning, men ejeren betalte smed, dyrlæge og forsikringer. Det er en standard måde at ordne det financielle i forbindelse med udlån af hest.
Tillykke med graviditeten  Jeg har en datter på snart 2½ og nr 2 kommer til februar - og så har jeg en hest på 3½. Han står i selvpasserstald, da det er vigtigt for mig at jeg selv kan bestemme hvordan han fodres osv. Og jeg tager bare barn/børn med i stalden, min datter har været med i stalden fra hun var helt lille. Jeg har så valgt at prioritere arbejdet fra jorden højt fremfor tilridning, og så må han bare holde fri når jeg ikke kan nå det hele i perioder. Så længe den er meget ude er det ikke noget problem for min hest, og jeg ser jo til ham hver dag. Nu har jeg så fået bækkenløsning denne gang, så jeg kan ikke ride - sidste gang red jeg (på partshest) frem til 5 uger før fødslen. Så det afhænger meget fra person til person - jeg tvivler ikke på at jeg kommer i gang med ridningen igen til næste år (når jeg har født), især fordi jeg har en flink kæreste der ved at jeg stresser af i stalden  Linda.
Jeg har en meget mærkelig køkkenvindueskarm - jeg har svært ved at få potteplanter til at trives der. Der er ellers superforhold, godt med lys om eftermiddagen (køber planter, der trives med det)........... men mærkelige ting sker. Knopper der ser normale ud til at starte med, visner. Min nyindkøbte strandasters knopper er den helt gal med. Min azalea har fået en sygdom, som gør at bladene bliver brune, falder af, hele "grene" dør. Og så til mit spørgsmål: Jeg har en mand, der ryger - og ryger meget. Han er henvist til at ryge i køkkenet og sidder netop ved det lille bord ved vinduet - hvor planterne står - og de er mange gange om dagen indhyllet i røg fra både pibe og smøger. Gør det skade på dem? Er det derfor, jeg næsten ikke kan få nogen planter til at trives der? Alle andre planter i hjemmet, går det rigtig fint med. Alle planter passer med gødning og efter forskrifter for, hvordan de trives bedst. Jeg har luftet det for ham - men han bliver noget fornærmet og benægter, at det kan have betydning - så har lige brug for lidt hjælp. Sys
Smid ham da ud på badeværelset i stedet   Der er da intet værre end røg i køkkenet. Men jeg tror nu godt det kan have noget at sige.   Jeg er dog ikke plantekyndig, mine dør for mig 
Her får du lige lidt uddrag fra mine biologi rapporter fra i år - den kan forklare dig lidt om lys og planters optagelse/forbrug af ilt ... og den kemiske proces en forbrænding er...                                      
Hejsa Vi har en bette VP lampe, en af disse:   Der er en som har gokket hovedet op i den, så det nederste stykken gennemsigtig halvcirkel er knækket af. Kan det limes på igen? Den har ligsom 4 "dutter" som sidder i spænd når den er samlet, 2 af disse er knækket af. Hvilken lim skal bruges? Eller kan man indlevere den eller hvordan?
hvis det er gæst der har ramt den flotte lampe, tror du så ikke vedkommende har en ansvarforsikring der kan dække det? Det er jo ikke sådan en lampe man lige får smidt i nakken for ingen penge. Ja jeg synes den er super flot 
Så det holder, knækket plastic er knækket plastic. Der er nok ikke andet for end at købe en ny underdel. Limløsning duer ikke, det vil kunne ses, og vil sandsynligvis ikke holde, hvis det er en "tap" der er knækket af.
Fy for pokker - der er da intet værre (næsten) end håndklæder der   af røg 
Der fik jeg da godt nok lige læsebrillerne frem - og ikke dermed sagt, at jeg forstår det hele - for det gør jeg ikke - men du mener altså ikke, at det er de store mængder nikotin, som planterne dagligt bliver udsat for, der er synderen ... ? Sys
nikotinen ved jeg ik noget om - det jeg beskriver er bare plantens behov for energi(skabt af vand ilt mv.) og så forbrændingen (dvs. når han brænder tobak af... ligesom sterinlys brænder ilt af)
er rygning udenfor - og det bliver en svær én !!!!! Især med den ventende årstid !!! Badeværelset? No way ...............  Det ér bare mærkeligt, at det kun er planterne i det køkkenvindue, der går til. Sys
Det er nogen lidt vanskelige planter du har valgt til køkkenet. Strandasters er en udendørs staude, og stueazalea er navnet til trods, også en plante der trives bedst lyst og køligt. Trives de samme planter andre steder i lejligheden? Har du givet stue azaleaen lidt gødning og er den plantet i det rigtige muld? Den vil have sphagnum uden kalk. Jeg ville vælge andre planter der er mere hårdføre, hvad angår lys, varme og tørke. F.eks. Aloe vera. Jo mere varme, jo mere vand skal planterne have. Jeg har aldrig hørt at planter ikke kan tåle tobaksrøg, jeg tror ikke det har noget med hinanden at gøre.
Tak for godt svar !! Azalaen har hele tiden fået gødning - hvad den er plantet i, ved jeg ikke, købt ved blomsterhandler. Planterne er ikke udtørrede på noget tidspunkt. Måske har det været for varmt for azalaen - men stadig producerer den mørke blade og smider dem. Ved godt strandasters er en udendørs staude - men håber alligevel at kunne redde den ! Nå - det ender nok med, at manden få lov til fortsat at dyrke sin rygning i køkkenet ....... og jeg skal lære mere om planter  Sys
Jeg ryger moderat og min kæreste er STORryger og det foregår indendørs. Der bliver selvfølgelig luftet ud dagligt (6 måneder om året står døren åben fra morgen til aften) og vores planter stortrives. Så jeg nægter at tro at det er nikotinen/røgen der er synderen til netop dét problem du har med dine planter i køkkenet. Her må ryges i køkken og stue - rygning er bandlyst på hele 1. salen hvor der er værelser samt på badeværelset - jeg hader lugten af røg i mine håndklæder. Jeg kan lugte det med det samme hvis kæresten har sneget sig til at ryge derude i en "presset" situation = dobbelt   ...
Mine planter har aldrig villet trives i køkkenet. Jeg har ellers grønne fingre i resten af boligen. Jeg tror ikke, det har noget med røg at gøre. Til gengæld kan der være meget skiftende luftfugtighed i et køkken pga. madlavningen, samt hvis man tit åbner vinduet - meget skiftende temperaturer. Jeg ved ikke noget om de planter, du har indkøbt, men mine planter har ikke kunnet trives med "køkkenforhold".
Ja okay, det med håndklæderne havde jeg lige glemt   Men hvis I mener det er ulækkert, er det så virkelig mere "lækkert" i køkkenet hvor der laves mad?  Jeg synes ikke. Men her er folk altså henvist til at ryge udenfor, da det er et ikke ryger hjem   jo, der må ryges hvis det er en enkelt, men ikke storrygere  Ikke noget værre end røg i huset.
Det er bare væmmeligt - helt enig. Og røg i køkkenet er ikke mindre ækelt end i badeværelset. Bort set fra at man ikke skal have håndklæder i ansigtet i køkkenet 
Sandt nok   Men der er vel stadig viskestykker, der bruges til tallerkner *mmm* 
Og må kun vandes med regnvand (kogt vand), hvilket er grunden til, at jeg ikke har den. Desuden taber de let knopperne, hvis de tørrer ud- eller er flyttet fra butikken og hjem. De skal vandes i underskålen- og være jævnt fugtige- men ikke stå og soppe. Da de står i spaghnum er de svære at vande op, hvis de er tørret ud- et fodbad i et par cm vand i 12 timer er standardkuren her. Mange potteplanter står i spaghnum-medier, og det er ikke nok at vande det op ved normal vanding, så er overfladen fugtig, men knastør indeni. Fodbad er det mest effektive. Grønne planter er super, hvis man ryger, de fanger faktisk en del skadelige stoffer, særligt velegnede er planter som "Væddeløber" (Stribegræs) og de gammeldags "Radiatorplanter". (Sjusk- har glemt navnet- de hedder vist også "Sømandsplanter"... Jeg leder lige efter min stueplantebog...) Vær opmærksom på lysindfaldet- allerede 1 meter fra vinduet er det så ringe, at planterne får problemer. Og: Hvis rygning myrder planter, så skulle mine være døde for længst! Men jeg har mest sukkulenter og kaktus- og hippeastrum, alså planter, der kan tåle at blive glemt- bare de bliver poet om af & til.  Jeg vil IKKE have røg i mit badeværelse (hvor ikke-rygerne jo også skal ud), men nok i køkkenet- men vi lufter også meget ud. Jeg kan heller ikke selv lide, at der er røg/indelukket.
Min familie og jeg er ved at blive meget uenige om mig... Det lyder jo helt åndsvagt.. Sagen er den at jeg igen har lyst til at flytte, hvilket sker hver gang vi er færdige med at renovere. For 6 år siden flyttede jeg sammen med min kæreste i hans hus. Vi brugte to år på at renovere huset og vi fik en dejlig datter. Vi besluttede at huset var for lille og solgte det. Vi købte derefter vores gård, hvor vi bor nu. Vi har brugt 4 år på at sætte den i stand og vi er nu næsten færdige. Alt er lavet om, både indvedigt og udvendigt, srlv hele stalden er renoveret. Det sidste halve år hvor vi har kunne se at nu var vores arbejde ved at være færdigt er jeg blevet mere og mere rastløs. Jeg ved ikke hvad pokker vi nu skal lave, så jeg begyndte at kigge på ny gård, sådan i det skjulte.. Nu har jeg fundet en gård, som bare kunne blive så fin. Man kan ikke bo i den pt., men der er da skurvogne vi kunne flytte ind i indtil huset er beboeligt. Jeg har allerede overvejet hvordan det skal indrettes, medhensyn til rummene, men selvfølgelig ikke materialer. Kæresten, eller manden er han jo blevet, er med på idéen, så det er ikke problemet. Det er min familie derimod. De mener jeg har en psykisk brist et eller andet sted. For der må være noget helt galt hvis ikke vi kan falde til ro når vi er færdige med ombygningerne. Det kan jeg så ikke lade være med at tænke over, måske har de ret!!! Og psykolog er da absolut billigere end ny gård. Hvad mener I kloge herinde fra?? Er det normalt at man virkelig kan lide at bygge om osv. Jeg har kun været rigitg træt af det en enkelt gang. Det var sidste sommer, hvor vi skiftede vinduer og køkken på en gang. Alle vindueshullerne skulle mures om og vi havde en lille dreng på 8-10 måneder som bare gerne ville kravle, men som ikke altid måtte da det var for koldt med alt det gennemtræk.
Hader at flytte, bygge om m.m. Vi bor nu på en dejlig gård, hvor stuehuset var tip top iorden, og lige klar til beboelse. Der imod skulle stalden laves en hel del om, for at være som vi ønsker det, i forhold til vores heste.  Det er absolut ikke et uoverskuligt projekt... faktisk kan jeg nemt se en ende på det efterhånden.(Her skulle der så være en lettet smiley) Alligevel forstyre det min ordenssans, at det hele ikke er som det burde være NU og MED DET SAMME. Jeg hader at have hængepartier i den retning. Det er et most for mig at min bolig og for den sags skyld også hestenes bolig, er som den skal være.  Jeg er bestemt ikke til "bygge-om-projekter", "gør-det-selv-køb" osv, hvilket sikkert også skyldes at både jeg selv og manden, ikke har talent for at lave noget, selv i den retning. Og det med at flytte... arhg, der er ikke noget værre!  Så jeg er bestemt i den modsatte grøft end dig.... men jeg har hørt om andre med dine lyster.... så helt unormal og alene er du ikke   . Dog må jeg lige indskyde, at du måske for din datters skyld, skulle sætte lænker på dig selv, så hun ikke skal flytte for meget rundt   
Jeg er barn af en lystflytter. Han gør det stadigvæk i en alder af 67. Og er ikke blevet lykkeligere af den grund, han er aldrig helt tilfreds og bliver rastløs som du og finder på undskyldninger for hvorfor det er bedre et nyt sted. Jeg har nok gået i 10 forskellige skoler på 12 år og boet endnu flere steder. Har ikke en eneste barndomsven og har faktisk ikke særlig god kompetence i at holde ved bekendtskaber, jeg har aldrig prøvet andet end nye og så farvel. Til gengæld er jeg hamrende god til at pakke! Og til at være alene. Og selvom jeg ikke har en trang til at rykke teltpælene op, så kan jeg gøre det temmelig effektivt hvis jeg skal - og falde til igen. Faktisk har jeg svært ved at forestille mig hvordan man kan være det samme sted 20-30-40 år eller hele sit liv. Det var så den anden side af det. Det er svært, for du bliver jo heller ikke lykkelig af at lægge bånd på dine impulser og det væsen du er. Men for dine børns skyld kunne du måske stoppe op og kigge lidt på HVORFOR du keder dig sådan når det hele er bygget færdigt. Er der ikke andet du kan bruge din kreativitet på? For det lyder ikke som om I tjener kassen på renoveringer med efterfølgende salg. Kunne du ikke istedet bygge ud og bygge om? Eller begynde at pimpe biler? Er det i virkeligheden fordi det er sjovt at bygge om, eller er det fordi travlheden tillader dig at lægge andre ting/sider af dig til side, så du slipper for at håndtere og se på dem?
Jeg ved ikke om det er en sygdom eller om Pjemm har fat i noget af de rigtige, det giver i hvert fald stof til eftertanke. Og som familie til ombyggere kan du få min mening. Mine svigerforældre har boet i 4 huse på de 10 år jeg har kendt min mand.3 af husene har de har pillet ned helt ud til murstenene der sidste nøjes de med totalrenovering af kælder + nyt køkken/alrum, nyt badeværelse og forgangen røg med i samme omgang - nu var de jo igang. De har haft stue/køkken i gagaren - i en lille baggang - ja mange steder og det har været umuligt at komme og besøge dem. Enten havde de ikke tid eller også kunne vi ikke være der. Til sidst sagde vores børn - vi kan aldrig komme ned til farmor og farfar, de har ikke tid. De stoppede med at spørge for de kendte svaret. De har tjent på at bygge om ingen tvivl om det, men om det har været det værd ved jeg ikke. Det hus de bor i nu har de planer om at blive boende i. De gider ikke mere, men de er også 60, så det er vist på tide. Katrine
Det er jeg vidst også, eller har været eller... På et kvart århundrede har jeg haft 8 adresser hvor af de sidste 6 er kommet til efter mit attende år. Dvs gnst. 1 adresse pr år. Der hvor jeg bor nu har jeg faktisk boet i 2½ år! og har været tæt på at flytte mange gange, men blevet og regner med at blive 2 år endnu indtil jeg er færdig uddannet. Min søster og hendes mand får også tit lyster i den retning men har boet i deres vidunderlige landhus i mange år og lært at styre deres lyster ved at rejse 2 gange om året i stedet. Med den pris det gav for deres hus kan det på ingen måde betale sig at sælge og købe nyt, så det er på den måde de overtaler sig selv og hinanden til at blive, fordi det giver dem økonomisk frihed til at tage på deres rejser med de 3 børn de også har og som forøvrigt elsker den natur de har at boltre sig i. Jeg er ikke sikker på at man nødvendigvis har et psykisk brist selvom det unægteligt let kunne tolkes i retningen af at flygte fra noget. Hos mig melder lysten mig hver gang jeg vil lave sådan den helt gennemgribende hovedrengøring, så synes jeg det er nemmere at flytte ind i en ny og nymalet lejlighed i stedet. Her kan jeg så klare mine behov ved at flytte om og evt male. For mig lyder det som om du bare er super glad for at indrette og gøre pænt og det er ski da en god ting, men kan omvendt også godt se det der med din datter som har brug for en fast base. Du kan jo se om ikke du kan klare dig med 3 uger i USA eller at flytte om. Anlægge have på den modsatte side af huset end nu eller hvad der nu er mulighed for. Jeg ELSKER forandring og kan godt forstå dig. At flytte er en glimrende mulighed for at tage sit liv op til revision og smide gamle ting (mentale såvel som fysiske) ud!
Hmm i de sidste par uger eller 4 er jeg begyndt at nyse ret så meget og mine øjne klør lidt også. Jeg render rundt og snøfter og det er kun taget til i den sidste uges tid. men der er vel ikke pollen i luften nu? .....eller hvad? For to år siden fik jeg lavet en prik-test og var ikke overfølsom for nogle af de emner jeg blev udsat for der, men der kan vel sagtens være andre ting? Hvad siger i allergikere, er der gang i noget i luften pt?
Har også været lettere tilstoppet det seneste stykke tid. Og er så vidt ved kun allergisk for græs og støv... så har skudt skylde på det sidste. Aner heller ikke hvad der er i luften her på syfyn lige nu.
Kan der være en del af nu. Og dem er jeg allergisk overfor- dog kun ved kontakt. Efter denne våde august er der masser af svampe- ikke blot spisesvampe- men dem, der nedbryder fx træ, der huserer.
Ja jeg læste godt nok lige om at det sikkert var svampesporer, så det er "nok" bare det. Men træls er det nu 
bynke også være synderen. Eventuelle stavefjeld, inkorrekte opsyninger mm. skyldes jeg ikke kan se ud af øjnene.
mere her:
Jeg fatter ikke en bønne af, at familien har noget som helst at skulle have sagt, over hvad du og din mand gør   umiddelbart tænker jeg, at du har brug for at blive voksen, hvis familiens holdning kan påvirke dig... Derud over, så har jeg den holdning, at mens mine børn gik i skole, da blev vi ved samme skole. Jeg vil IKKE flytte, altså jeg vil ikke være med til, at mine unger skal flytte skole. INTET kan få mig til det, det er en prioritering jeg har valgt, fordi jeg mener, at mine personlige egoistiske ideer, de skal ikke stå i vejen for mine børns skole. Når det er sagt, så mener jeg at, at om du går til maling, tegning, yoga, sang, borgerforeningsarbejde eller renovere hus, det kan da være totalt lige gyldigt. Det vigtige er, at du, manden og børnene trives, og gør i det ved at renovere huse, så mener jeg da, at Danmark har brug for mange flere af jeres type, for der er huse nok, som trænger... Intet menneske har vel retten til at påstå at de VED hvad der er bedst for hverkend dig eller mig. Det kan godt ske, at du ikke lever op til hvad familien ville bruge deres liv på, men nu er det altså dit liv og ikke familiens du skal varetage...
inden jeg kom på efterskole har jeg haft 4 adresser, og efterskole adressen, 5, vestjylland, fyn, mors (3 steder i nykøbing, + 2 andre steder.. og sidst men ikke mindst fyn endnu engang   ! skal siges at jeg kun lejer da jeg er 19år, skal vi tælle sammen ? hm 11 steder .. ja og jeg HADER at flytte,,, pakke ud osv, jeg vil helst pakke ned. og gud jeg hader indskud.. fy da føj. og hader i den grad at male og LUDE LOFTE, hvilket vi ikke er færdige med da man bliver tosset af det. ja vi leder også efter noget at leje, dog med forkøbsret   det har vi os nu, men jeg vil have egen stald, færdig punktum , har nok dyr så vi må længere ud på landet  MEN DU MÅ GERNE komme og /renovere/ børneværelse her ved os, tapet ned, tapet op, male, skure gulv osv, du må gerne male køkken OG LUDE LOFTE i hele huset, vi er færdige i 2 rum. hehe og lægge gulv i vores påklædningdrum..
27 gange......jaja er tæt på 100 men det er mange gange.
Hold da op - jeg kan kun være med med 20   Med mindre der er nogen jeg har glemt.
Jeg har en veninde, som vist har det på samme måde som dig...Her er hendes mand også helt med på idéen...Faktisk har de et hus til salg og har allerede købt et andet...Hvor de begynder forefra med renovering... Hun har selv sagt, at hendes tre børn ikke får et barndomshjem, men måske 4-6 af slagsen! Jeg synes, der er stor forskel på, at man flytter lidt rundt på eksempelvis den samme egn og trods alt bor det samme sted i nogle år - Og så flytte hvert år... Hvis I nyder processen og også når at nyde hinaden - så go for it! Og lad familien om deres...De har åbenbart nogle andre behov end jer 
Mange tak fordi I gider sige jeres mening. Vi flytter aldrig længere væk end ungerne bliver i deres vante omgivelser. Lærke skal ikke flytte børnehave og Lucas, jo han skal nok flytte dagpleje, men der kan jeg sige heldigvis! Jeg er udmærket godt klar over jeg burde løsrive mig fra mine forældre, det er bare så pokkers svært. Dermed ikke være sagt at jeg gør som de mener jeg bør gøre, men jeg lytter alligevel efter hvad de siger. Nu har vi en tid med ejendomsmægleren i morgen og så for vi se. Dette hus er et kæmpe projekt. Det mangler vinduer og tag og alle vægge er helt rå. Der er absolut intet i huset, men der er potentiale og masser af muligheder. Grunden er på ca. 16 hektar, hvilket jo er en kæmpe fordel. Så er der da vist plads til mine tre heste. Hvis bare udbygningerne er i orden så tror jeg skisme vi prøver. Men vi får se. Det kunne bare være så fedt at bygge om igen og så få rettet de fejl som vi gjorde sidst. F.eks. valgte vi at skifte vinduer efter vi var færdig med det indvendige, så det var en ommer, men det gør man helt sikkert kun en gang. Igen, mange tak for jeres svar. jeg er sikker på jeg ikke har en brist, i hvertfald ikke mere end gennemsnittet.
Jeg synes også der er forskel på at "flytte opad" og så bare gøre det fordi man har uro i kroppen. Hvis jeg fik muligheden for at få en ejendom som var en tand bedre end denne med de ting jeg savner her (trafikfri adgang til stor rideskov, lidt mere plads i huset fx), ja, så kunne jeg da også godt finde på det. Men jeg er godt nok blevet for gammel til at bo i en skurvogn hele vinteren, frivilligt. 
udfordring i hverdagen   . De er der flere par i vores familie som har "dyrket" i rigtig mange år. Og de har det rigtig godt med det. Hver gang de er i en renoveringssituation siger de, Det her er altså sidste gang vi gør det. Når der så er gået et par år og huset og omgivelserne er ved at være helt perfekte, så er de allerede begyndt at kigge sig omkring efter noget andet. Så hvis I har lyst til at "gå på den igen" så gør det dog. Lad være med at lade andres mening om det være afgørende. Det er JERES beslutning, og så længe I er enige om at starte forfra og forfra og forfra, så kan andres mening, også selv om det er familie, være jer fløjtende ligegyldig. Eneste tilfælde hvor jeg nok ville fraråde det, var hvis I to ikke var helt enige, eller hvis andres (familiens) penge eller kautioner var nødvendige for at købe andet. Altså hvis familien var økonomisk involveret, så ville jeg nok råde til først at skaffe økonomisk uafhængighed. Jette K
Jeg har også flyttet utallige gange i løbet af mit liv. Jeg kan pakke alt i min lejlighed ned i løbet af 0,5 og være klar til at flytte ind et nyt sted. Jeg er også en rastløs person og kan godt lide tanken om at starte forfra på en frisk. Men det er jo ikke altid løsningen på et evt. problem. Men jeg kan altså godt følge din tankegang. Men jeg forstår ikke helt, hvorfor I har lyst til at flytte fra et sted, som I sikkert har brugt masser af tid på at sætte i stand. Kan I ikke nyde resultatet af jeres anstrengelser? Har I ikke lyst til at bruge jeres fritid på andet end ombygning? Pas på at jeres børn ikke kommer til at føle sig rodløse, fordi at de ender med at have flyttet 10 gange i løbet af deres barndom.
lidt over, det du siger med, at I så bare kan bo i en skurvogn. Altså, hvis I kun var din mand og dig, så var det en anden sag, men synes du, det er fair overfor børnene at skulle bo i en skurvogn? Nogen fra min familie gjorde det samme, da de næsten lige havde fået deres lille søn, og jeg synes ærlig talt, det var en smule synd for den bette knægt. Ellers tror jeg dog ikke, der er nogen af jer, der tager skade af at flytte, hvis børnene stadig kan være i deres "vante" omgivelser 
Hvor meget beder I den øvrige familie om hjælp? Jeg kan da godt forstå, hvis familien ikke gider at stå stand by, når I har svært ved at nå det hele, og stå model til, om de liiiiige kan hjælpe med at male, lægge tag, whatever. Sådan nogle store ombygningsprojekter påvirker også tit den øvrige familie. F.eks. hjalp jeg meget min exkærestes søster med hendes og hendes daværende mands hus. Vi brugte mange weekender på at få det færdigt. Pludselig blev de skilt og huset blev solgt. Ok, i orden, men altså når man har lagt så mange kræfter i noget, er det sådan lidt bittert, at de mennesker, som man hjalp, så ikke skal bo i det efterfølgende... Det er jo spildte kræfter. Det   være den fornemmelse din familie har. Men ellers, er det da fuldstændigt dit eget valg.
Jeg mener nu ikke ungerne tager skade af at bo i skurvogn i en kort periode, men nu hvor vi har været ude og se på huset kunne vi sagtens se det ikke ville blive en kort periode. Så det skulle ikke være dette hus. Min familie hjælper os bestemt ikke på nogen som helst måde, hverken økonomisk eller med hjælp når vi flytter eller bygger om. Så det kan ikke være derfor. Min mor har ofte travlt med at fortælle at vi ikke må glemme at være sammen med vores børn. Det har hun da også ret i, men jeg synes faktisk vi gør noget for vores børn. De er kun 4 og 2 år så de kan jo ikke bare passe sig selv. Det kan godt være vi ofte har travlt, men ungerne er da altid med. Måske skal vi sætte brædder op og så for de da også et bræt med hver deres minihamre og kæmpe søm. Eller når der skal laves mad, så er det fast at Lærke hjælper med at bage det brød som skal med på madpakken. Vi har altid haft en uskreven regel om at hver eneste dag når vi alle kommer hjem skal de første 30-45 minutter bruges på ungerne alene. Det behøver ikke være noget vildt men en tur på gyngen eller trampolinen hvor det hele handler om dem. Selvfølgelig nyder vi også at vi er så langt med vores hus nu, men samtidig irritere det mig hver eneste dag at vi ikke også lavede gulvvarme på værelserne og at vi ikke lavede badeværelset større fra starten. Vi kigger lidt mere, men måske går der et år eller to før vi finder noget andet og så er vi sikkert startet på dette igen.
Jeg vil gerne have flødekartofler til vores skinke i aften, og faldt lidt over en opskrift på italienske Ingredienser: salt og peber Synes den lyder super, men mon man kan bruge morneysuace istedetfor fløde, det er nemlig lidt hvad jeg har hjemme? Når vi nogle gange har været til fest har vi fået sådan nogle røde flødekartofler i fad, og det smager altid fantastisk, mon dem her kommer til at smage sådan også..... Andre der har opskrift om nogle røde flødekartofler, også må jeg jo lige høre hvad I skal have til aftensmad????
Jeg bruger altid mornay souce til flødekartofler.....
også selv, men ikke når der er alt det andet her i. Det er kun vist jeg laver det med kartofler porre og morneysauce.
Okay ja så skal jeg ikke kunne sige det 
Er der nogen der kan hjælpe mig med at opklare hvordan det lige er med de der undervisningsniveauer? Hvad svarer E niveau til og hvad med D og C? Mvh Pommes 
at laveste niveau i gymnasiet er C, det får man hvis man har et fag i ét år. B hvis man har det i 2 år, og A hvis man har det i 3. Ud fra dét vil jeg næsten gå ud fra at folkeskolen/10.kl slutter med et D-niveau i de fleste fag. Men jeg ved det ikke sikkert... I
^^10. klasse er på F-niveau 
der er nogle få undtaglser i gymnasiet fra det Issina skriver, f.eks. er Idræt obligatorisk på c-niveau, men man har det stadig i 3 år, og det samme med Engelsk det er bare obligatorisk på b-niveau
9. klasse er g-niveau (folkeskolens afgangsprøve) 10. klasse er f-niveau (folkeskolens udvidede afgangsprøve) d må være en mellemting mellem 10. klasse og c-niveau i gymnasiet. a, b og c niveau er nævnt. Det er dog egentlig ikke et spørgsmål om antal år, men der i mod antal timer.
man har E niveau på HG uddannelsen. Louise: er det altid kun et ? om timer? Jeg spørger af nysgerrighed da vi går til A niveau på 2 semestre(dvs ialt ca 7 måneder ekskl ferier) i både latin, oldgræsk og hebraisk og dette er uden forkundskaber dvs helt fra begynder stadium. 
Ja, det slog mig lige... 'Fjerning' er det et ord! *LOL* Jeg har ingen ordbog til at tjekke, jeg synes lige pludselig det så enormt fjollet ud... Det er i forbindelse med min hjemmeside, hvor jeg skriver 'signaturfjerning efter aftale'... Men det kan man da ikke skrive.. Kan man?   I så fald, hvad så??
Når det er brugt på den måde. Eller blot signaturer fjernes efter aftale. Fjerning er nok ikke ukorrekt men uelegant sprogligt set.
Skriv signatursletning i stedet.
Selvfølgelig, xtiny... signaturer fjernes efter aftale er da dét der skal stå... Hvor fjollet. Jeg må have synes det var helt rigtigt da jeg skrev det!  tak for svar michelle! 
nok ikke mene, at det er et ord  Det lyder ihvertfald forkert i mine øre..
Bortfjerning er fx et anerkendt ord, som selv Folketinget bruger, så du kan vel nok godt bruge signaturfjerning, selvom det er hjemmelavet. Sproget lever, når det bruges 
Carina - Ja, det gør det pludselig også i mine... Har faktisk ikke kigget på det siden jeg skrev det...  Kirstine - Jeg må eksperimentere med det, men ikke på min hjemmeside! *GG*
det hed fjernelse... he he.. de dumme ord...!!!
kan man tillade sig at ringe og hører om man har fået jobbet??? jeg har søgt en stilling som disponent, og jeg var til samtale i tirsdags, det gik super godt, og jeg ville hører noget senest i dag, men jeg har intet hørt endnu, og jeg er ved at blive sindsyg, så er det jeg spøger kan man ringe til ham og hører om man har fået jobbet eller skal jeg bare væbne mig med tålmodighed???
Jeg synes du skal vente.. Dagen er ikke engang halvt færdig  Hvis han ikke kontakter dig idag (og du havde fået af vide det senest var idag) så ville jeg prøve at ringe imorgen eftermiddag er noget i den stil.
jeg prøver at væbne mig med tålmodighed, men det er godt nok svært, det er simpelthen bare drømme jobbet, så er gør det så endnu mere svært at vente... puha.. jeg har helt ondt i maven ved tanken...
Ja, gør endelig det. Start evt. med at sige, du lige vil høre om de har fundet ud af noget, da du jo stadig er vældig interesseret i jobbet. Det er altid godt at vise positiv interesse   men vær forberedt på, at de måske endnu ikke kan give dig et svar, da ansættelsesrunder kan tage tid. Held og lykke med svaret 
Personligt ville jeg også vælge at ringe og spørge indtil det.. Det viser interesse for jobbet og at du kan tage innitiativ på egen hånd... Og hvem ved, det kan være det er lige netop det der gør at du rent faktisk får jobbet .. Selvfølgelig behøver man ikke lyde desperat.. Men bare som Oswald også skriver, spørge ind til det og fortælle at du er meget interesseret ... Ss Pøj pøj med det ... Fingrene er krydset herfra..
Syntes også du skal ringe og vise at du stadig har interesse og at du kan tage initiativ  Håber du får jobbet - vi vil self gerne høre noget 
hva så har du fundet ud af noget???? Christine
noget galt i at vise interesse. Hvis du kontakter dem, gør du opmærksom på dig selv, og viser at du er interesseret i jobbet. Det skader aldrig - tværtimod 
jeg fik ikke jobbet, det stod mellem mig og en anden og ham den anden vandt, kun fordi at han havde lager erfaring intet andet... så desværre intet job til mig denne gang
Øv hvor er det træls... håber du finder noget du også gerne vil 
fjernelse - men sat i forbindelse med signatur = signaturfjernelse lyder det ....æh.... en anelse klodset, dog ikke så slemt som signaturfjerning  Så - xtinys forslag er godt !!! Ingen af delene er dog ukorrekte - og samtidig viser det da god fantasi  Sys
Ja, et sjovt og besynderligt ord.. En bekendt har også en sjov lille sætning, der lyder sådan her: Hvorfor er der stadig folk, der siger "abekat" og "hvalfisk"?.. Det er da lige så misvisende og forkert som "bænkebiderpuma".. Og ja, han har jo faktisk ret.  Mvh.
Nille - Fair nok!  Sys - Det lyder helt galt, begge dele!   Haha, tror nærmest det viser træthed frem for god fantasi!  Gozone - Haha, den var altså meget god!
Tror alle er enige med mig i, at ordet "fjerning" lyder sært! Men hvad når man siger "hårfjerningsmiddel" eller bare "hårfjerning", så lyder det ligesom mere korrekt, ikke?
Orv ja, det har du da egentlig ret i!   Men det er jo nok bare i visse sammenhæng det virker, hvorimod andre er det helt galt. Tænk hvis der var et begreb for at fjerne terninger.. Skulle det så være 'terningfjerning'? *LOL* Uha, for meget kaffe og for lidt søvn... 
ja nu er jeg en aktiv rytter det jævnligt starter dressur stævner gerne en gang om måneden, jeg har selv traiæer og bil. men hvad gør i andre? køre i alene til stævner eller har i en med og i så fald hvem osv. jeg synes det er svært at få nogen med specielt til dressur stævner, i ved en der råber og peger af en når man skal bakke rundt med traileren, en der lige holder hesten og evt hjælper med at læsse, osv osv. det lige som om at når folk har været med en gang gider de ikke rigtig mere de synes vidst det kedeligt   men hvad gør i andre? betaler i folk for at tage med eller har i en mor der glædeligt tropper op, eller tager i bare alene afsted. jeg hader at køre afsted alene, men synes heller ikke jeg vil nasse for meget på vennerne. så kære HN'er hvad gør I
Ja, det rumsterer virkelig dernede! Imorgen starter jeg på en helt ny karriere. I over ti år har jeg arbejdet i daginstitution. En verden man efterhånden kender ret meget til. Kender rutinerne, kender arbejdet og ved hvad man kan blive budt. Efter ti år fik jeg nok, sagde mit arbejde op uden andet på hånden og har nu gået ledig siden 1. April. Har søgt en del receptionist og kundeservice-stillinger men uden held. Har været til en del samtaler, nogle mere interessante end andre, fået taget personlighedstests, virksomhedstest og mange andre mærkelige tests  Og så kom der lige pludselig en ret interessant stilling gennem en god ven. Aldrig har jeg været til så mærkelig en samtale. Blev ikke spurgt om ret meget andet end hvornår jeg kunne starte og hvordan jeg havde det med tunge løft  Så imorgen starter jeg som servicekonsulent i en helt anden verden børnepasningsområdet. Og sommerfuglene flyver rundt derinde. Ikke kun over arbejdet, men også over køreturene, der vil komme, og komme mange af. Kørekortet er jo først lige taget og indrømmet- jeg har slet ikke fået kørt så meget som jeg burde  Igår havde jeg så min første alene tur på motorvejen og var virkelig overrasket over at hjertet ikke sad helt oppe i halsen! Jo jo, jeg kan jo godt! Som en rigtig god ven sagde: Så længe man lader de andre biler være, så gør de jo ikke noget  Så jo, der er godt nok sket en del herhjemme. Men hvor er jeg glad for at jeg har taget springet!!! 
Det bliver da dejligt at starte, sådan, forfra i en stilling, som man glæder sig til at lære at kende. Godt for dig 
Tillykke med dit nye job. Hvad skal du mere præcist lave? Karina
dybt ned i maven og tag det som en spændende udfordring på din vej, for selvfølgelig kommer du da til at klare det her karriereskift til UG. Er super glad på dine vejne over at det endelig lykkedes at finde et nyt job og hvor er det dog rart med gode venner der lige kan hjælpe een lidt på vej...  Knus
Karina: Jeg har fået job hos   hvor jeg skal passe kaffeautomater. Primært er det ved en større kunde i Lyngby men senere kommer der forhåbentligt mere kørsel til kunder forskellige steder både med automater med varme drikke men også sodavand, slik og deslige  Pernille: Ja, det er bare ned i maven med luften og tage det som det kommer. Det bliver helt sikkert godt. Firmaet har virket meget imødekommende og jeg fornemmer at det er ret godt at komme ind i  Og ja, gode venner er dejlige at have. Rigtigt gode venner er guld værd!  Lisbeth: Tusind tak! 
Det lyder SÅ spændende!!!!! Mon der findes sådan et job her i jylland  Det varer sq nok ikke længe før du også drøner frem og tilbage over broen   til stor fornøjelse for os her i det mørke jylland          Lykke og held i morgen!!! Tanker og knus herfra
glæder mig til at høre hvordan din første dag er gået....
Jo, det er såmænd gået fint. Dejligt varmt og imødekommende firma. Men det kan vi jo snakke om imorgen. Jeg har hørt at jeg skal på tur med dig til lufthavnen og være din lærling 
Det har sikkert været oppe og vende før, men hvad mener I? Har dyr den evne at have komplicerede følelser - og hvis ja, hvilke? Jeg har fx altid omtalt mine hunde som jaloux på hinanden. Hvis jeg snakker med den ene, kommer de andre altid masende. Men ER de mon rent faktisk jaloux, eller er det rent instinktivt, at de vil indynde sig hos "førerhunden" for at få den bedst mulige position i flokken? Hvad med hoppen, når den foler? Man bliver jo så rørt, når den kigger med glæde på sit lille føl, brummer af det og passer vældigt på det. Men er det glæde og moderkærlighed, eller er det igen instinkt - hvis hoppen ikke passer på sit føl, så uddør arten jo. Hvad tror I? Er dyr overhovedet i stand til at have følelser (udover at føle smerte) eller er det hele instinkt? Mvh Stine (som nu er på barsel - og har GOD tid)
Jeg er så helig at eje en Chihuahua tæve. Men sagen er den at vi bor i min fars lejlighed og vi fik særlig tilladelse til at få hund da han ellers er imod at hans lejere har dyr. Vi vil gerne have en tæve mere så den første ikke skal kede sig når den er alene hjemme. Ikke fordi den er det en hel dag af gangen, men lidt er den da. MEN min far vil ikke give os lov. Det er jo trods alt det bedste for hunde, da de elsker hinandens selskab og hvad gør forskellen på om vi har 2 eller 1 hund. (selvfølgelig udgifter, men det er der tænkt på) men der er jo ingen forskel for ham.... Hvordan får man sådan et stædigt æsel overbevist??
Det er jo hans lejlighed = hans regler. Så hvis ikke I kan overbevise ham med lidt charme og sådan; altså, hvis han er fast besluttet - så er det nok ikke meget at gøre. Jeg har en veninde, der vist har 5 chihuahuaer for tiden, og hun siger, at de 5 tilsammen stadig "fylder mindre" i huset end den ene schæfer de havde... Det ku' da bruges som argument? 
Jamen det er da ikke så svært. Udlejer bestemmer, sådan er det jo. I dette tilfælde er udlejer=far, dvs. far bestemmer, og i skal ikke have en hund mere. Med mindre i får anden adresse... Jeg har selv to hunde, men holder dem adskilt når de er alene da de ellers først vil vælte hele hytten i deres til tider ret voldsomme leg, og derefter vil de nok komme op at slås fordi den gamle bliver træt og den unge vil lege videre. Festlig situation at komme hjem til!!! Det er jo ikke en selvfølge at to hunde kan enes, og hvad vil i så stille op i en lejlighed hvor det nok ikke lige er muligt at skille dem ad altid??
Uansvarlige knægt.. Kan simpelthen ikke se hvad sådan noget skal til for... Håber Palle bliver OK igen. God bedring til ham.
mange tak... smurte ham da jeg sadlede af med norget varme gele... så håber det bare er en mindre skade.... og at vi kommer afsted....
Ville bare sige til dig, at hvis din hest sænkede hovedet ned på venstre forben, så er det altså højre forben den er halt på.. Bare så du ved det, hvis du skal give den varme omslag i morgen..
Sådan en idiot. Dem har vi også haft mange af. De gassede op, ddyttede, kørte ind foran os, fulgte efter os osv. Også biler   De skulle bare vide hvilken fare de udsætter dem selv + hest og rytter for!!
at jeg er enig med Robin
har jeg også oplevet... drengen så hesten stejlede og hoppede til siden, han så jeg faldt af (han kiggede tilbage) men kørte bare videre...
jeg har også oplevet det i ishøj for nogle år siden da jeg boede der... der var der 3 udlæninge knægte på en scooter som også synds det var fedt at drilleden pony jeg passede men hun var heldigvis møg lige glad så jeg kunne give dem "den grimme finger" og ride lige så fint væk... NØJ hvor jeg grinte.. så kan de sq lære det! Desværre er der mange af de klap nakker rundt omkring
jeg er måske heldig,for jeg har altid min mor med til stævne. ellers syndes jeg altid folk er flinke til at hjælpe hvis der mangler en extra hånd ihvertilfald ved spring.men jeg ved ikke hvad der er med de dressur folk.der snakker folk ikke sammen og hvert passer sig selv´.
gider godt nok ikke de heste. så så priviligeret er jeg desværre ikke:(
en veninde, du kan tage med ?  Eller er du ikke medlem af en rideklub, hvor der evt. var andre, du kunne aftale noget med ?
veninde/veninder gider vidst ikke rigtig så tit (en gang om måneden) og tit har de lavet andre planer eller skal arbejde, og jeg arbejder også selv hver 3. weekend, så det tit svært at få til at passe sammen. jo er medlem af en rideklub, men kender ikke rigtig nogen derude der jeg er flyttet fra byen, men beholdt medlemsskabet for at kunne starte stævner
Jeg er ret ofte til stævne. Er heldigvis så heldig at have en veninde som også har hest på rideskolen, og vi rider det samme. Så vi følges altid. Er skønt ikke at være alene afsted. Men vi har alligevel ofte en af de yngre piger med fra rideskolen, er rigtig hyggeligt. Og tror bestemt der var flere som gerne ville med, hvis de fik budet. De yngre piger elsker at hjælpe de store, og føle de gør noget godt. Jeg tror ærligt talt ikke jeg red stævner hvis jeg skulle alene afsted hver gang, så går hyggen ligesom af det hele.
hyggen men det der nager mig mest er: tænk hvis der sker noget på vejen så står man der helt alene, eller sidder fast med trailer og bil ude på stævnepladsen tit foregår parkeringen ude på en mark hvor der ikke altid er lige tørt... så det ikke sjovt at være alene.
Jeg har min søster eller kæreste med. Har dog været alene afsted i denne weekend og skal osse alene afsted næste weekend. Kan godt se det er ret surt alene - man mangler en der liiige kan hjælpe med at se tider, holde hest osv.
Hej Jeg har kørt de sidst to år til omkring 80 stævner, kun til 2 af stævnerne havde jeg nogen med. Ellers har jeg været alene og det er gået helt fint. Men jeg stresser også helt vildt hvis jeg ikke gør alting selv, på MIN måde. Og ja, jeg har holdt fast et par gange. Så har jeg bare lige lånt en boks eller fået en eller anden til lige at holde hesten mens jeg har fået stedets traktor til at slæbe mig fri. Jeg har tidligere haft folk med, men som du selv siger så er det ligesom om at efter en 3-4 dressurstævner, så gider de ikke mere og jeg har desværre ikke råd til at betale andet end det de spiser i løbet af dagen. Mvh. Dorte
gid jeg havde sådan et gå på mod som dig
Belboy - nu skal det også lige tilføjes at jeg havde en MEGET flink hest som elskede at være med til stævner. MVh. Dorte
min hest er også meget flink ingen bøvl med hende overhovedet. kan selv læsse og alt det der og hun er nem at have med at gøre er ikke bange for noget. det vidst bare mig der er en værre kylling
Min lillesøster er altid med mig til stævne - hun er den bedste hestepasser ever!! Ved næsten hvad jeg mener uden at jeg behøver åbne munden! Dejligt at have en med, der bare har styr på det hele, og kender både hest og rytter!
Enten er min veninde med ellers er min kæreste. Savoux er sød nok at ha med, men jeg synes det er rarest at der er en med til at holde hesten og hjælpe med diverse ting. Og så er det da osse 10 gange hyggeligere at der er en med man kan snakke med under køreturen og ved evt. ventetid  Jeg er osse stort set altid med når min veninde er afsted 
Da jeg havde Gaston var jeg også afsted ca. en gang månedligt. Jeg havde udset mig et par piger på rideklubben, som jeg stolede 100% på og som jeg syntes behandlede hesten ordentligt. Dem spurgte jeg altid og der var altid en der kunne. De fik ikke decideret løn, men jeg gav dem som regel en 50'er til forsyning i caferiet og vi havde nogle hyggelige ture. Jeg tror også det er vigtigt at man ikke "udnytter" dem, forstået på den måde, at det er altså er rigtig surt at trække rundt med en hest i en time, hvis den i princippet ligeså godt kunne stå i traileren eller man kunne køre hjem! God jagt på de gode hestepassere - de er derude, men mine får du ikke lov at låne... (Tak Cecilie, Louise, Gitte og Mette!) KH Dorthe S
jeg er til stævner stort set hver weekend (starter spring). jeg har som regel 2-3 heste med, og har min mand med, samt en veninde, eller en af pigerne fra stalden. Ofte er vi også flere ryttere fra stalden der er ude og starte til de samme stævner, og det er hygge:-) Jeg sætter meget stor pris på, at de gider bruge deres weekends på at hjælpe mig, og giver pigerne små gavekort til vores rideudstyrsbutik, som tak for hjælpen. Vi har flere piger i stalden der meget gerne vil med og hjælpe, og får de lov at skridte hestene, er de glade -men synes alligevel de skal have lidt for det. Til gengæld må de bære over med mig, når jeg stresser lidt en gang imellem;-)
Nu har jeg så hverken bil eller trailer så det giver sig selv. Har nogen gange brugt tansport firmaer men det er bare ikke det samme. Find en som starter stævner på dit niveau og kør sammen. Det er også super godt at have den opbakning / coaching, hvis det ifølge dommer og hvordan programmets linjer er ikke helt er opfyldt at have en med som kan finde de gode ting. Har altid syntes det er rart at have flere øjne på det.
jeg oplever de synes er kedeligt er at de 30-40 min jeg bruger til at varme op der har jeg jo ikke tid til at snakke så der står de jo bare og glor og kan ikke have mere end en med (har gulpladebil) så de kunne underholde hinanden imens jeg red. for så snart jeg hopper af dyret når har redet mit progrm ja så kan jeg jo snakke og hygge med den som jeg nu har taget med...
Ja, det vil jeg mene de til dels har. Ihvertfald også det med hunde der bliver jaloux, den holder herhjemme hos os 
Instinkt og overlevelse.. Skrev du andet i en afleverings opgave under adfærd, dumpede du..*GG*...snakker af erfaring..*GG* Knus Gitte
Umiddelbart ja. Jaloux, glad, bange og gnaven. Samt man jo kan se at de holder mere af nogle dyr/mennesker end andre. Der er sikkert følelser jeg har glemt. Men det er i hvert fald lige hvad jeg kan komme på at have obseveret. Jaloux, bliver hunden på kattene, kattene til tider på hiananden, bange bliver alle jo, glade er de alle når man fx. kommer hjem, Gnavne kan de også være, fx. den gamle kat der var mega mopset i flere uger efter at være blevet passet ude i en ferie. Holder af/kan ikke lide fx. hunde der elsker nogen hunde og husker at de ikke kan lide andre.
Er af den overbevisning at dyr ikke har menneskelige følelser, og heller ikke skal tillægges disse ..De handler og lever ud fra instinker og vaner.. Herhjemme er hunden ikke jaloux, den ønsker bare opmærksomhed fra floklederen da det stiller den bedre i flokken .. Og herhjemme bliver hunden heller ikke ked af det når den ikke får lov at ligge i sengen (hvilket den kun gør når vi er alene, sengen er for lille til 3).. Kan lide/ikke lide handler herhjemme mest om hvem hunden har positive erfaringer med ..
siger at dyr ingen følelser har, men det nægter jeg at tro på, vi lærte altid på landbrugsskolen at dyr IKKE har følelser, men kig på en abe mor der har mistet sin unge, så er du ikke i tvivl om at hun føler stor sorg, en hoppe hvis føl er dødt, det er det samme. måske er det ikke samme følelser som os mennesker, men hvem kan egentlig vide, ingen før den dag dyr kan tale. Mette
jeg tror de har "følelser" men om man kan difinere dem som vi gør, det ved jeg ikke. Jeg tror ikke de lige tænker "jeg har sgu en off dag, jeg tager lige en slapper i dag"
Hvis nu dyr ikke har følelser hvorfor. Er hunde i stand til at dø af sorg, hvis deres ejer går bort? de burde jo glæde sig over de nu er flokføre. Hvorfor behandler dyrlæger katte for depressioner? er det blot et påfund for at tjene penge på dumme mennesker. Hvorfor slæber aber rundt på døde unger i flere dage, hvis de egentlig kun passer dem grundet instinkter. Hvorfor viser dyr gensynsglæde når man kommer hjem. Hvorfor er nogle dyr monogame og opgiver artens viderførelse hvis deres mage dør tidligt. Der er mange spørgsmål der ikke kan besvares, hvis det hele kun drejer sig om instinkter. Mange mener ikke dyr er i stand til at føle og det kun er forbeholdt mennesker, men er mennesker så unikke? Vi lever også på instinkter. Jeg vil mene at dyr er i stand til at føle, sorg, glæde, kærlighed og had, det er ikke kun forbeholdt mennesker. Dårlig humør er også en følelse og mine heste kan godt have off dage, hvor de er tvære og trælse.
Var forbi en webside under min søgen nu her hvor jeg er ved at skrive en bachelor - og der stod der at det nu var videnskabeligt bevist, at dyr har følelser som glæde, sorg mv!
Her er det.
Pjevs 1 - meget tankevækkende indlæg  Jeg tror dyr har følelser, eller noget som måske ikke direkte for dem er følelser, men der er "noget", andet kan ganske simpelt ikke passe... Når jeg ser på vores kødkvæg, deres kalve, den omsorg de har for deres kalv, den beskytter trang, og den tillid de viser os, når de lærer os at kende, tror jeg ganske simpelt ikke kun er adfærd... Ligeså med vores hunde, jeg er helt sikker på, at de har "et eller andet", så må man kalde det hvad man vil....
Dyr er ikke mennesker - men mennesker er dyr. Derfor har vi mange følelser tilfælles. Når jeg ser på mit nyfødte barn er det jo ikke min komplicerede hjerne, der får mig til at føle, at jeg ville gå gennem ild og vand for dette nye væsen, jeg overhovedet ikke kender. Det er netop mit moderinstinkt, som får mig til at føle sådan, så der er ingen grund til at tro, at en hoppe ikke skulle opleve noget, der lignede det meget. Heste viser også tegn på jalousi - forstået på den måde at de afbryder venskabeligt samvær mellem deres nærmeste og andre heste, uden at man har kunne finde nogen anden årsag til det end en form for "jalousi". Det er faktisk dokumenteret i en stor, hollandsk undersøgelse. Jeg synes ikke, man kan sige: "Har heste følelser, eller er det instinkter?" Følelser kan sagtens være instinktive. Men derfor er det stadig vigtigt at passe på at man ikke tillægger hesten en dybere forståelse eller en mere avanceret etik, den den er mulighed for at besidde. Det er ikke så sort eller hvidt, at hesten enten er en kold robot eller et abstrakt filosoferende væsen, præcis som et menneske. Der er uendeligt mange stadier imellem, og det er på ét af de stadier, vi skal finde hesten, tror jeg. Mvh Julie
rigtig spændende debat men også svær. Har faktisk gså spekuleret i tanker, hvorfor skulle det ue være os der havde tanker??? Lige som det med at man givet unghesten en ridepause så den kan bearbejde det hele.. og måneden efter er intet glemt og der er mere ro over hesten??? har den tænkt over tingene? Hos mennesker har man jo nu fundet ud af at måle tanker, dvs at hvis jeg ber' dig om at tænke på en cykel vil man kunne læse denne aktivitet, som muligvis vil være den samme fra person til person... men ved ikke om der er lavet sådanne undersøgelser på dyr??! Ved ikke helt hvad jeg selv skal tror... For besluttede Lille pigen sig for at hapse i min arm i går da vi gik tur, fordi at den lignede en stor hvid gulerod eller for hun tænkte: " nu skal hun få, hvis jeg ikke må spise græs når jeg vil, så spiser jeg bare hende"?????
Hvis verden er sat sammen efter Darwins teorier, så må dyr være i besiddelse af følelser. I særdeleshed de dyr der evolutionært set står os nær, andre pattedyr f.eks... Darwin mente at alle levende væsner selekteres udfra deres evne til overlevelse og/eller reproduktion. Survival of the fittest. Hvis visse følelser/instinkter forbedrer ens arts overlevelse, så bliver den bibeholdt og videreført, hvorimod de genetiske træk der formindsker ens overlevelsesmuligheder, med generationer vil blive udryddet af arvemassen. Mennesket tilhører gruppen af pattedyr og ligner dermed andre pattedyr temmelig meget, så hvis mennesket har følelser må de være opstået gennem en lang selektionsproces gennem milioner af år og på tværs af arter. Når jeg skriver milioner af år, baserer jeg det på de observationer af fugle med følelser/instinkter, der ligner vores. Vores slægtsskab med fugle er uhyggeligt langt væk. Er følelser instinktive??? I min verden er de helt bestemt. Følelser/instinkter er ikke det samme som intelligens... Evnen til at tænke abstrakt er påvist i et forsvindende antal arter. Min definition på intelligens er: Evnen til at lære sig selv nye færdigheder uden udefrakommende hjælp. Det er min version, den er ikke videnskabelig underbygget. Heste f.eks. er ikke det jeg vil kalde intelligente. En hest har en formidabel indlæringskapacitet, og det kombineret med dens sociale natur, store hukommelse og enkelte mave(som i ikke-drøvtygger) gør den til menneskehedens prægtigeste allierede. Heste er ikke intelligente, men de er udstyret med et stort repetoire af følelser/instinkter. At tro at mennesket er det eneste væsen med følelser, er noget religion prøver at presse ned over hovedet på os. Rikke
ja- det har de. men på en anden måde end mennesker. da de tænker helt anderledes end mennesker.
Selvfølig har de det. Kan da sagtens mærke om en hest er ked af det.
hm, ja, dyr har vel følelser... det der adskiller dyr fra mennesker er vel, at de ikke på samme måde kan reflektere over tingene og forholde sig til fremtiden (nær/fjern): "Hvis jeg gør sådan nu, så sker der det om to uger", eller "jeg er ked af det/bange, fordi jeg tror der sker noget dårligt imorgen". Jeg tror, at dyrs følelser er baseret på det de oplever her og nu;sult, frygt, glæde ved at se eller høre nogen de kan lide. Og så kan man ødelægge dyrs selvtillid ved altid at give dem opgaver, de ikke kan klare,skæld ud og ved at give forvirrende signaler... Det er vel også det, der er så godt ved hestene - at vi kan forlange hårdt arbejde af dem, og samtidig blive mødt med ørerne fremme den næste dag... det er vel egentlig vores fineste opgave: at holde hestene glade, selvom vi forlanger noget af dem!?
Jeg kan faktisk ikke forstå hvorfor vi udråber os selv til at være så særlige.. For tænker man over det så findes der uhyggeligt mange situationer, hvor det virker som om vi underbevidst kan kommunikere med dyr. Måske har vi på nogle af de områder vi er i stand til at måle på den mest veludviklede hjerne, men vi er heller ikke i stand til at måle tankekommunikation - og kald det bare fancy - jeg tror på det! Hvorfor gør mine dyr eks. tingene meget lettere når jeg lige har forestillet mig hvad de skal gøre billedmæssigt i tankerne? Hvordan ved min kat ALTID når jeg er nede? Eller hvordan ved hunden altid når jeg skal til at gå ud for at spørge hende om vi skal gå en tur? Hvorfor kunne jeg lege gemme med min høne og stå stille bag forskellige buske i haven og være SIKKER på hun gik direkte til den jeg stod bagved? Hvorfor fløjtede mine undulater helt vildt når de hørte den skolebus ud af 3 mulige jeg var med - selv om det varrierede fra dag til dag hvilken jeg tog. De tog ALDRIG fejl af at fløjte af den rigtige! (Min mor var aftenvagt dengang så hun var hjemme og har grublet over det mange gange). Hvordan vidste Flicka præsist at hun skulle springe an i gallop første gang vi gjorde det - hvor jeg kun lagde benet en anelse tilbage - ikke anderledes end det ofte sker når vi kun skal trave? Eller hvorfor blev jeg reddet fra en voldtægt/død i Bulgarien af en gadehund der var meget vild og bange for mennesker? Den opnåede da absolut intet ved sin indsats! Højst negative gevinster - så hvorfor skulle den havde gjort det, hvis den ikke havde fornæmmet min skræk for mændende og mit store dyrehjerte? Hvordan vil I i øvrigt forklare at man sommetider siger NØJAGTIGT samme sætning samtidig med den man fører en samtale med - det er jo ikke logisk med mindre der sker en form for udveksling mellem tankerne.. Selvføgelig er instinkter en stor det af både menneskets og dyrenes adfærd, men at tro de er det hele - den køber jeg altså ikke.. Det er for firkantet.
også at jeg står i en lille priavt stald så der er ikke de der søde unge piger som gerne vil med. der kun dem der ejer stedet og de har som regel travlt med alt muligt andet i weekenderne....
Jeg har tit min veninde med, men da jeg begyndte og tage til landsstævner(torsdag-søndag) blev det for mange dage for hende (skolen), så hun er kun med hvis jeg rider c-stævnet nu. Nu ved jeg ikke hvordan det er til dressurstævner, men inden for springstævner er der som regl et godt sammen hold. Så jeg har mange veninder der vil hjælpe mig hvis jeg er alene afsted  Det er somregl også altid nemt at få en til at sætte springene op og ned for en, hvis de alligevel står inde ved springene.
jeg har min mor med. af den simple grund at jeg ikk har kørekort endnu. og så er det rart lige at have en ekstra "højre hånd".
nu er jeg ikk så tit afsted igen da min kun er 6 men håber at det kommer i fremtiden... vi har lejet trailer hver gang vi skal afsted... efter et par uheldige trailer der ikke var i orden de første par gange, ville palle bare slet ikke læses.... nå men sidste stævne vi var til havde en lejet en stor luxux trailer og han ville ikk op... men til sidst kom han op... da vi skulle hjem troede jeg jo at vi skulle have samme døj men nej... han gik lige op... siden der har jeg og vil jeg kun leje denne luxus trailer inde ved buges i Aalborg ( gir 400 pr døgn for at leje den)... jeg har kæresten med hver gang og nogle gange en af pigerne fra stalden spørger om de må komme med så siger jeg ja... jeg synes der er nok og huske og jeg blir altid så nervøs så er det godt at ha nogle med der kan hjælpe.... nu er min kæreste os begyndt at ride... og han rider da os palle engang i mellem... så det er dejligt at ha en med der kender en selv og hesten så man får den hjælp fysiks og metalt når man er afsted....
Jeg har ikke egen hest, men starter stævner på den hest som jeg rider 2-3 gange om ugen (HELT gratis). Her tager hestens ejer altid med til stævne - og vi har det rigtig hyggeligt! Hun ønsker ikke selv at starte stævner, men elsker at være med ude og se hvordan det går for os. Min mor og min kæreste er også med til tider. Jeg har altid mindst én "hjælper" med selvom jeg godt kunne klare det meste selv. Men det er altid dejligt med en hjælpende hånd.
Ole, mor eller onkel Lars er med (og det gør de nu mest af egen fri vilje) Ja så gør jeg det bare selv
jamen jeg har selvfølgelig opdraget min mand så godt at han ganske frivilligt tager med hver gang... 
Jeg er af sted til dressurstævner 1-2 gange om måneden. Jeg har altid min søster med (som også selv har hest og ved hvad det drejer sig om og som på nogle punkter bedre kan tackle min lille røde Prinsesse   ). Og da jeg ikke selv har trailerkørekort, er min far altid med som chaffør. Om sommeren når stævnerne er udendørs og vejret godt, så kører min mor også nogle gange med. Så jeg er jo nok noget heldig, må man sige 
Har hverken bil eller trailer så er aldrig alene afsted  Men vi er alligvel altid flere afsted sammen og sådan har det altid været. At tage afsted mutters alene giver ligesom ikke rigtig den samme effekt 
Tja nu siger du det er svært at finde nogen der vil med ud til et dressurstævne, men glæd dig over du ikke rider distance! Dér kan det være svært at få nogen til at køre med, da det er ret kedeligt hvis man ikke lige er super hesteinteresseret. Jeg behøver jo kun hjælp før start og ude på ruten og igen i vet/ mål. Så der er   hvor hjælperen ikke har en flyvende fis at lave! Det kan være ok hvis det er godt vejr, men i regn og blæst, ja da er det lidt træls... Men men men (du spurgte jo om hvordan og evt. hvem) - Jo altså jeg er selv flik til at tage med andre afsted som hjælper - både dressur og distance - så den ene tjeneste er den anden værd  Og min søde mand er da også som regel frisk på at tage med, selv om han ikke var særlig interesseret i starten, men han har ligesom fundet sin rolle (og mænd elsker jo at blive bekræftet i at de er uundværlige   ) Både veninder og mand er mere motiverede for at tage med til dressurstævner end distance, da der hele tiden er noget at kigge på på selve stævnepladsen, og man er der i reglen ikke så længe (i distance er vi typisk afsted fra morgen til aften = hele dagen). Jeg har også før været hjælper for nogen som jeg egentlig ikke kendte - det lærte jeg meget af - og det kan være at du kan finde en eller gerne to du kan veksle imellem, som gerne vil vide lidt mere om hvordan tingene foregår på en stævneplads? Jeg ville nu godt kunne tage afsted alene, men som dig tænker jeg på hvor mange ting der kan gå galt undervejs (og min hest er IKKE rolig og sød til stævner - endnu   ) - men de gange jeg har været alene afsted (ikke stævner, men ude hos veninder) - ja så har jeg haft aftalt med nogen der ville kunne komme mig til undsætning (altså aftalt både trailer, bil og person der var ved tlf. fra jeg kørte til jeg kom hjem igen) En annonce kunne måske gøre det? Det vigtigste ved hjælpere, er at man tager det grove arbejde selv og overlader "luksus"-opgaverne til dem. Spørg om hjælp - ikke beordre (selv om man skulle være nervøs. Mht betaling. Ja så plejer jeg at sørge for at smøre et par sandwich, købe lidt sodavand, en kande kaffe og lidt småkager plejer jeg også at have med. På den måde bliver det ikke så dyrt, og det er mægtig hyggeligt for både mig og hjælperne  Håber du kan bruge det til noget, selv om jeg ikke ligefrem vælter mig rundt i gode råd til dig  Held og lykke med stævnerne 
tilslutter mig stort set rikke tp og julietaylors holdninger. Og kommer med en lille historie, som jeg ikke helt kan se relevansen af, men måske nogen her kan give et bud (instinkt, intilligens, velopdragenhed, følelse eller?)på hvorfor hunden i historien gjorde hvad den gjorde: Var på vandretur i Skotland. Kom fra et højlandsområde og skulle nedad, eneste kendte og farbare vej ned mod den vej jeg skulle, var tæt forbi en gård og videre over en kvægrist. Det er meget tidligt om morgenen og ingen mennesker at se. Formoder det er ok at jeg spadserer den vej....men pludselig kommer en flok hunde, vel en syv otte stykker i alle størrelser (bla et par grå kæmper, der var de største hunde jeg nogensinde har set!) og de så mildt sagt ikke rare ud. De kommer farende, gøende og stopper mellem kvægristen og mig....og så er det ellers stop!Ved det mindste skridt fremad knurres der og rykkes nærmere med rejste børster og meningen er HELT klar: "du bliver der!" Skal siges at jeg aldeles ikke er hunderæd, men det sprog der var til at fatte. Aner ikke hvad jeg skal gøre, for det er den eneste vej jeg kender og der er ingen mennesker der kan kalde hundene til sig. Så kommer der en mellemstor hund, vist af hyrdeblod, springende et eller andet sted fra. Den tjekker mig hurtigt, vender sig mod flokken og kigger på dem og træder lidt frem mod dem og vender sig så og kigger på mig, som vil den sige "kom bare", jeg er lidt i tvivl om det nu er klogt og da den ser mig tøve kommer den mod mig,vender sit blik mod kvægristen og så mod mig flere gange og jeg tænker at jeg hellere må prøve; ingen hund rør sig af stedet, knurrer eller rejser børster, da hyrdehunden følger mig helt hen til risten og min tur forsætter... Tak for hvis du læste det hele. Hvad er dit bud på hyrdehundens adfærd?
Lige præcis hyrdehunde har i forsøg vist sig at kunne forstå menneskeligt kropssprog bedre end andre racer - det er meget naturligt at de skulle have udviklet sig i den retning, når man tænker på, hvordan de skal kunne reagere på pegen og råben over lange afstande. Måske kunne hyrdehunden se på dig, at du ikke var en trussel, hvor de andre hunde var i tvivl? Den har nok været mere sikker på, hvad du var for én. Jeg ved forresten, at forskere i hundeadfærd er ved at undersøge hundes evne til at "pege" med blikket - vi har alle oplevet at hunden gør os opmærksom på noget ved at kigge på det, kigge på os, kigge på det igen o.s.v., og det er man ved at undersøge nærmere, og der er også snak om forsøg omkring om heste kan gøre det samme. Jeg har selv to bordere, og det er helt vildt af og til hvor meget de lader til at forstå  Mvh Julie
at argumentere for, men jo jeg tror på følelser hos dyr. At hesten er sur/glad, den kommer lidt af sig selv. Nogle gange kan man bare mærke på hesten, at den har en god dag, og andre dage, skal man vist bare lade den være i fred. Sedoj er meget meget tydelig, når det gælder en offdag. Er det storm, blæst, regn, snestorm osv., så er han bare generelt sur/irritabel. Jeg skal ihvertfald ikke komme med ret mange gode idéer om rideture, og hvis jeg gør, så skal han rides lidt gelente. Og det er faktisk lige meget om han står ude eller inde i det vejr. Jalousi har jeg måske også en lille historie om. Skulle lige snupse nogle billeder på folden ved siden af Sedoj, og står selvfølgelig også og snakker med hestene. Sedoj går frem og tilbage langs hegnet og oppe ved leddet og kalder og kalder. Men hvor er grænsen mellem instinkter og følelser. Føler hesten sig bange eller flygter den bare. Kan hesten lige som om nærmest få et sus ud af blive forskrækket, hvor man står og griner lidt eller meget osv. Eller er den bare ligeglad, når faren er overstået? Jeg synes der er mangen "men'er" og hvis'er, men jeg tror helt klart på, at dyr har følelser...
Ja, det kan være svært at skelne mellem instinkter og følelser. Maclean (ikke ham   - en anden) har forklaret hjernen som tredelt, og den skulle så bestå af krybdyrhjernen, hvorfra instinkterne kommer, pattedyrhjernen eller det limbiske system, hvorfra følelserne kommer, og neo-cortex, som skulle være i stand til at styre følelserne (og altså er det, som vi mennesker kan). Så vidt jeg er orienteret, så har Maclean ret til en vis grad, men hjernen er meget mere kompliceret, og alle dyr har faktisk de tre lag af hjernen. Men jeg mener, at der er stor forskel på, hvor meget de forskellige dele er udviklede hos henholdsvis krybdyr, pattedyr og mennesker. Forskellen på krybdyr og pattedyr er så, at hos pattedyr er pattedyrhjernen meget mere udviklet end hos krybdyr. Så såvidt jeg har forstået (hjernen er virkelig meget kompliceret at forstå, så jeg kan altså ikke garantere noget!) har pattedyr derfor følelser (og instinkter, selvfølgelig). Jeg er nu også enig i, at de ikke nødvendigvis har alle de samme følelser som mennesker, og det må være helt sikkert, at de ikke kan kontrollere og forstå deres følelser, på samme måde som vi mennesker kan. Mvh Anna
læst at dyrs hjerner fungerer i samme "sprog" som hos autister. Så skulde ønske jeg visste mer om hvordan autister opplever verden, så kunde jeg bedre forstå mine dyr! At de har følelser er jeg da totalt overbevist om, men er også ganske så sikker på at deres følelser ikke er direkte sammenlignbare med våre. jeg tror dyr har en zen-indstilling til livet, og at de lever i nuet, med deres gleder og sorger. Det var meget tydelig på mine andre katte at de var dypt sjokkerede da Albert blev påkørt og dræpt. Om de følte sorg? Det ved jeg ikke, men jeg tror det. Men det kan også henge sammen med at hele deres flokkstruktur blev rystet om og måtte skabes på ny. Jeg kan godt tolke meget ind i deres storøjede blikke på meg der vi satt sammen på badegulvet og så livet æbbe ud av den gode væn og trygge flokleder. Det mest ekstreme skulde da være total og blind tillid til at jeg skulle "ordne" dette, som jeg nu ordner alt andet i deres verden. Med påfølgende skuffelse da jeg ikke klarede den. Bettina (unghest) var også vidne til uhældet, og hun, som aldri har været redd bile og vej før, har ændret oppførsel, og fjerner seg nå fra bile i den mon hun kan. Det var ingen god ting. jeg håber det går over. Ellers er det da rett tydelig at dyr kan føle frygt, glæde, sorg og omsorg. Og til min dødsdag kommer jeg til å lure på hvad i allverden som foregår i Flæbes hjerne når hun står helt stille med himmelvendt blikk. Hun ser både klog og tænkende ud. Og absolutt charmerende...
Dyr kan godt blive "deprimerede" - man bruger f.eks. dyr til at teste human medicin mod depression. Det ville være svært, hvis de ikke kunne befinde sig i en tilstand, der mindede om human depression. Man inducerer det, som hedder tillært hjælpeløshed, i dyrene - altså en følelse af ikke at kunne påvirke omgivelserne, eller forhindre, at ubehagelige ting sker. Det leder til apati og nedtrykthed hos både dyr og mennesker. Om medicin er den bedste kur ved jeg ikke noget om. Men dyr kan altså godt blive deprimerede, og forskerne undersøger netop nu, hvorvidt f.eks. social isolation, konstant pres fra hjælperne og andet, som heste udsættes for, er med til at gøre dem deprimerede eller tillært hjælpeløse. Mvh Julie
Julie skrev: Dyr er ikke mennesker - men mennesker er dyr  Det er nemlig det, vi glemmer alt for tit. Vi er faktisk meget instinktivt styret - selvom vi tror vi har så megen fri vilje. Jeg tror ikke vi er så forskellig fra dyrene, vi er bare et lidt mere advancerede dyr end de fleste andre. Jeg læste et eller andet sted, at man har lavet en spejltest på skaden (altså fuglen), og til forskernes STORE forundring kunne de genkende sig selv i spejlet - noget ikke ret mange andre dyr kan. VIRKELIG VIRKELIG spændende og tankevækkende. Mht. depression - når man ved at depressioner skyldes problemer med signalstoffer (nordadrenalin-, serotonin- og dopamin) i hjernen (transmitter og receptorer) - så er det faktisk ikek så svært at tro, at dyr kan være deprimerede. Og jo mere vi gør for at fixe disse problemer medicinsk m.m. og det ikke eliminerers gennem den bedst egnede overlever og dem der har problemerne formeres sig, jo mere vil vi se af det i fremtiden hos både dyr og 'mennesker'  Følelser er jo i virkeligheden ikke noget særligt - det er bare nogle kemiske forbindelser oppe i hjernen - så selvfølgelig har nogle dyr dem som os 'mennesketdyret', mens andre ikek har haft brug for dem og derfor ikek har udviklet dem. Men jeg mener dog at ALLE levende væsner kan føle smerte - og det føles på præcis samem måde om man er et dyr eller et menenskedyr - ellers ville de ikke kunne klare sig og de ville være uddøde ret hurtigt.
Som mange andre også skriver, mener jeg ikke at vi adskiller os så meget fra dyrene som vi bilder os selv ind. At dyr jager hinanden væk, for selv at komme nærmere på føren for få en favorabel plads i hierakiet eller for at parre sig med en attrktiv partner, er vel ikke så meget anderledes end den jalousi vi føler i menneskelige relationer? Forålet er det samme. At dyr kan føle glæde, angst og sorg ved vi alle, det er bare et spørgsmål om, hvordan VI fortolker det i relation til vores "sprog". Dyrene forstår, i modsætning til os, ikke at sætte følelserne/instinkterne i et større perspektiv og have forståelse for HVORFOR de føler som de gør (selvbevidsthed). Efter min opfattelse er det der adskiller mennesket fra dyrene således begreber som selvbevidsthed/ eksistens/ (selv)erkendelse, moral, etik og selvfølgelig intelligens (som en følge af de førstnævnte begreber)... og de begreber giver os, efter min mening, en del kvaler i livet, for jeg mener ikke vores instinkter helt har fulgt med udviklingen af samfundets moralske love, udviklingen er går for stærkt for den biologiske evoulution. Hvorfor mon ca 30-50%% af alle, der har været i et parforhold i mere end 10 år, har haft utroskab inde på livet (jvf div undersøgelser der dukker op hvis man søger lidt på nettet)? Mon ikke det er fordi instinktet ligger dybt i os alle og er svære at undertrykke på trods af et samfundsopstillet moralsæt? Det KUNNE jo være, at hannen med de bedste, fysiske gener ikke er den bedste til at varetage familien. Hunnen kan slå to fluer med èt smæk ved at lade "familie"-hannen TRO at det var hans unger   ... Og for hannen er det jo generelt bare dumt ikke at sprede generne så meget som muligt   . Og den jalousi der føger i kølvandet på utroskaben er ligeså ganske naturlig, for hvem skal nu hentet føde hjem til familien, hvis manden skal jage føde til flere unger? Familiens ovelevelse afhænger af det! Og den anden vej rundt: hvordan kan manden vide at ungerne er hans, hvis andre hanner har mulighed for at parre sig med hunnen? Det er jo ikke smart at bruge energi på at fede andres unger op (og dermed varetage andres gener istedet for sine egne)   .  Og mht jalousi i forhold til en flokfører, så er risikoen for at dø lavere, når man er sammen med liv-vagten, som er flokkens stærkeste. Hvorfor mon så mange mænd går på jagt og nyder at slå ihjel, for derefter at forære byttet til naboen (fordi de alligevel ikke kan lide vildt   ). Følelser ER instinkter, der, i tidernes morgen, har haft en åbenlys mening i det daværende samfund. Det er egentlig underligt som vi deler det op: dyr har instinkter, men når vi har instinkter er det ikke længere instinkter, så kaldes det følelser   . Jeg tror at vores higen efter at adskille os i væsentlig grad fra dyr og, på den måde at disatancere os fra naturen, ofte gør os ulykkelige og frustrerede over, at vi ikke kan forstå os selv og andre. Vi skammer os når vi- eller andre, ikke kan leve op til moralen, men istedet reagerer på instinktet (jalousi, utroskab, sult, angst, vrede, dominans, manipulation, bekræftigelse og underkastelse, bare for at nævne nogle få). Men sikke et mangfoldigt følelsesliv naturen giver mig   . Og så længe min moral (trods mange argumenter IMOD moral i denne forbindelse   ) ikke er så svækket, at jeg misbruger små børn eller slår andre ihjel, fordi de spiser det sidste makrelsalat, ja så er jeg glad for at være en del af naturen   . At moral (til en vis grad) er nødvendigt for at have et velfungerende samfund, og splittelsen mellem moral og instinkt i den forbindelse, er en helt anden diskussion... Så jo: jeg mener at dyr har følelser, eller sagt på en anden måde: vi har instinkter! Sikke en smøre... Jeg går lidt i selvsving nogle gange...  Mvh Mie
det har de. Lone
Jeg har ikke læst alle svar i denne tråd, så svarer derfor kun på første indlæg  Skal nok læse resten igennem om lidt, men skal lige skrive mine tanker mens jeg kan huske dem  Jeg kan ikke lade være med at studse lidt over dit spørgsmål -  I mit univers er moderkærlighed og instinkt da fuldstændig det samme   så den følelse har de fleste dyremødre og menneskemødre vel denne følelse til fælles  Selvfølgelig har dyr følelser, men om de føler på samme måde som os er ikke så let at svare på, men at hunde skulle føle jalouxi er en sejlivet skrøne 
inge skrøne der  Selv bananfluer kan skam føle jalousi  Og det er ikke engang løgn  Men spørgsmålet er, om vi vil definere en følelse hos dyr som en 'følelse'? Hvad med ganske små børn, har de følelser? Det må man vel gå ud fra - og dog er de ofte mindre smarte i hovedet end en klog hund  Der er en del hjerneforskere, bl.a. den danske forsker ved Oxford Universitet, Morten Kringelbach, som mener at vi slet ikke kan klare os uden følelser. Han har skrevet bogen 'Hjernerum - den følelsesfulde hjerne', hvor der bl.a. står: "Fx tyder forskningen på, at meget få om nogen af vore handlinger kan siges at være et resultat af rationelle og bevidste valg." Set ud fra evolutionsbiologien giver det slet ikke mening at skelne skarpt mellem mennesker og dyr i denne sammenhæng. Det er snarere religionen, der gerne så dette skel 
Så vidt jeg er orienteret er der forskel på følelser og instinkter, som jeg måske også var inde på i mit forrige indlæg. Begge dele har naturligvis noget med hjernen at gøre, men instinkter får primært kroppen til at gøre noget, hvor følelser er noget kemisk, der primært foregår i hjernen. Følelser har selvfølgelig også som regel en eller anden effekt på kroppen, men det er ikke samme umiddelbare reaktion. Sådan har jeg i hvert fald forstået forskellen. Vi siger ofte, at vi ikke skal menneskeliggøre dyr, men et eller andet sted må man overveje, hvordan vi nogensinde kan gøre andet? Jeg ved ikke, om det bliver lidt for filosofisk, men vi er jo altså også begrænsede individer, og hvordan skal vi egentlig helt kunne forstå et andet slags væsen? Hvordan skal vi ikke kunne forstå et dyr, en hest, ud fra vores egen erfaring, vores egne sanseoplevelser, følelser og virkelighedsopfattelse? Kan vi nogensinde helt forstå en hest på en hests præmisser? Kommer vi nogensinde i nærheden af at forstå, hvordan en hest opfatter verden? Nå, det var lidt tanker sent på aftenen. Mvh Anna
FED FED tråd. Jeg elsker at nørde med disse typer af spg. 
Dyr forstår hvad deres ejere siger. Jeg påstår at en hund forstår langt mer end "sitt" og "dæk" og at heste forstår langt mer end "skridt" og "galopp". Men vi forstår minsand ikke meget av hvad de siger. Dyr er altså rett dygtige til at lære seg menneskesprog, fordi det giver dem fordele. Jeg vil tro at det å kunde dyresprog også ville give mennesket fordele, men lærer vi det? Nej, i svært liden grad. (påstår jeg, igen.) Så hvem er mest intelligent? Hest eller rytter? Hund eller ejer? Mennesket eller den ejende kat? 
Som dyr, er jo en måde at slippe gennem livet uden ubehag  ) Og forstod vi dyrene på deres premisser, slap de endnu nemmere gennem livet 
Illum, det er nog precis det jeg ville sige. I nogle færre ord. 
Hej Folkens  Har brug for jeres hjælp nu. 'Kæresten' eller hva man nu kan kalde ham. Tidl. kæreste gennem 6 mdr og nu bare sammen uden titel, har fødselsdag her i weekenden, og har i nogle idéer til en lille gave til ham? Intet helt vildt dyrt og fancy, bare en lille ting. Har overvejet lidt en kæde til enten hals eller håndled, men tror det kommer op og bliver for dyrt. Glæder mig til at høre jeres forslag (:
En biograf tur med 2 billetter, 2 sodavand og 2 popcorn. Pakken kan købes i kvickly og super brugsen, og koster 199 kr. En gave ide vi altid giver når vi er tom for ideer, eller personen ikke har nogle ønsker.
Ja det var da en idé, problemet er nok at han hellere vil se en film hjemme og hygge der. Andre idéer?
Så lav hjemmeversionen af Django's idé?  - Køb en film, og nogle popcorn og arranger en hyggeaften  Man kan altid købe film billigt hos 
Jaa det kunne man selvfølgelig også gøre 
Hej alle HN'er. Jeg har lige været ude hos min skønne part og få en rigtig dejlig gallop, men nu er jeg så kommet hjem og det er tid til at tænke over ugens pligter. Ja, jeg skal til en pige fødselsdag på fredag og aner ikke hvad jeg skal give hende i gave, men heldigvis har jeg fået nogle af de andre inviterede til at gå med i en gave. Men da det er mig der har fået det med er det også mig der er skal købe gave - typisk! Jeg havde indtil videre tænkt mig at købe en taske for de 350 kr vi har samlet ind, måske kommer vi op på 400 kr. Men min veninde som har fødselsdag bliver 13 år og hun har egen hest, da jeg så selv er heste pige, kunne det måske være lidt fedt at give hende noget heste ting ting. Men hvad?? Så er jeg jo så heldige at I her på heste netteter så iderige og måske kunne hjælpe mig ud af dette lille problem: -Det må gerne være flere ting, det skal bare være 350-400 kr til sammen. -Hvis det er til hjælp er hendes hest en race mellem Araber og New Forrest tror jeg, ved bare at der er Araber i den og at ddeet er en blaning. HUn har haft den ca et år. -Hvis varen er på en hjemmeside, må I gerne skrive linket. 1000 tak for hjælpen.  Mhv. Astrid P.S. hvis det er lidt svært at komme på, så kan I bare tænke på en ting I ville blive glade for til jeres hest hvis det var jer (til 350-400 kr).
Sikke en masse interessante svar i denne tråd. Selv blev jeg inspireret af en artikel i Dyrevennen. Nu kan jeg desværre ikke finde den på dyrenes beskyttelses hjemmeside, men der er et uddrag her: Nå, og så får I lige denne også - lidt til eftertanke, når man diskuterer, om mennesker blot er dyr - eller om dyr tillægges noget menneskeligt: I øvrigt tankevækkende, at man engang troede, at dyr ikke engang kunne føle smerte! Tidligere udførte man fx forskellige forsøg med at skære dyr op og iagttage deres hjerte slå osv. uden at bedøve dyrene - de kunne jo ikke føle smerte!
Selvfølgelig har helt små børn da følelser, og det er vel ikke ens intellegens der er afgørende for om man har følelser eller ej? Jeg synes også at der er nogen af jer som ser det at forstå komandoer/sprog, som det samme som at have følelser, og det synes jeg så ikke har noget med hinanden at gøre.
er bare andre ting mennesker mener at dyr ikke kan. De forstår bare et lite antall ord, de føler ingenting, ikke ens smerte, og de har ingen sjæl. Det er menneskets , i min mening, arrogante oppsummering av et dyr. Som jeg absolutt er uenig i. Min kat har precis stolt, (og jeg mener stolt!) presenteret meg for en jordrotte han har fanget. En tredjedel av hans egen størrelse. Han tog til seg rosen på en meget tydelig måde, da jeg sa at han var dygtig og at han hadde tjenet sitt brød for dagen. Regner ikke med at detaljerne kom frem, men jeg ved at han forstår at jeg er fornøjet med ham.
Jeg er fuldstændig overbevist om at dyr har følelser. Jeg er faktisk også helt overbevist om at dyr har en sjæl - men det er vist en helt anden debat. Jeg tror at følelser blandt andet er en blanding af instinkter og tillært adfærd, og dermed ikke noget mennesket kan tage monopol på. Dyr er måske ikke helt så "raffinerede" i deres følelsesregister som mennesker, men følelser det har de.
Jeg er overbevist om at alle levende væsner har både sjæl og følelser 
Vær sikker på,at dyr har følelser. De "tænker" bare med højre hjernehalvdel,-modsat os. Vi mennesker bruger hovedsageligt venstre hjernehalvdel,som står for skrift,tale,logik m.m.,-altså alt det tillærte. Dyr derimod,anvender højre hjernehalvdel,-det intuitive,billedlige,åndelige m.m.og altså også det følelsesmæssige.Alt sammen noget,som vi har svært ved at definere konkret. Vi er jo i besiddelse af både højre og venstre hjernehalvdel,så det er rigtig synd,at vi ikke udnytter højre optimalt. Det gør dyrene derimod,men er ikke i stand til at udnytte venstre på samme måde,-så deraf den store forvirring. Prøv blot at se,hvor forvirrede vi bliver omkring begrebet kærlighed. Oplever gennem mit arbejde,at netop dyr,har et ekstremt stærkt følelsesliv. Strålehilsener!!!!!Connie.
Jeg tror i hvert fald de kan føle simple følelser, som glæde: Når man siger til hunden "skal du med?" og hun så hopper rundt og gøer og halen pisker fra side til side. Nedtrykthed: "Nej, du skal ikke med" Hundens hale og ører falder, øjnene får et helt andet blik og langsomt vender den sig og trasker over i kurven. Angst: Når en hest bliver taget fra flokken. Og muligvis nogle flere.
så JA! Ifølge hjerneforskere deles hjernen op i 3 hos mennesket - reptilhjernen, limbiske system og neocortex. Ultra kort fortalt er: Reptilhjernen den ALLE levende væsener er i besidelse af - det er "overlevelseshjernen". Mad, drikke, flugt etc. Neocortex er den hjernedel som adskiller os fra pattedyr - det er den intellektuelle del af hjernen. Altså den vi reflektere med. Så jo, dyr har i den grad følelser ifgl. videnskaben!!! Når mennesket/pattedyret føler - så er det pattedyrshjernen! Kan kun anbefale at læse om hjernevidenskab - det er MEGET interessant og kulegraver jo en del tidligere antagelser og teorier af mennesker og dyr! Kan anbefale Anders Lund Madsen gør det på en tilgængelig og humoristisk måde - da det er meget tungt stof. I gamle dage sagde man jo det var i hjertet følelserne sad!
Selvfølgelig har dyr da følelser. Og de giver da udtryk for dem, hvis vi altså "ser" det. Eksempel. Vild gensynsglæde mellem 2 heste, der ikke har set hinanden i ca 10 år. Glæden starter med høje vrinsk, da den ene hest bakker ned fra traileren og kommer på besøg i sit gamle hjem. Senere går de på fold ved siden af hinanden om dagen og står og småsnakker hen over hegnet det meste af dagen helt opslugt af hinanden osv. osv. Mvh
Som skrevet i mit første indlæg har alle dyr alle tre hjerne'lag' - de er bare udviklet i forskellig grad. Har jeg forstået det rigtigt selvfølgelig, så har MacLean, som først har beskrevet hjernen (i 1970, mener jeg, er ikke sikker) på den måde, du gør, betydet rigtig meget for hjerneforskningen i den forstand, at hans forklaring er nem at forstå og derfor ret anvendelig, når man vil forklare kort om hjernen, men at det ikke er helt rigtigt, at krybdyr kun har krybdyrhjernen (og at vores krybdyrhjerne skulle være helt ligesom krybdyrs). Men ja, altså hjerneforskningen siger, at pattedyr har følelser, idet deres limbiske system er veludviklet. Så kan man jo så vælge at tro på hjerneforskningen eller ej, men jeg er helt bestemt blevet overbevist  Mvh Anna
Ups - kom til at skrive Anders i stedet for Peter Lund Madsen - der er lige en forskel   Sorry! Anna: Nu var det jo en meget skitseret opdeling jeg lavede for at svare på sørgsmålet om dyr har følelser. Og man kan jo ikke adskille hjernen så firkantet for vi hopper rundt i hjernen, og overgangene er oftest meget glidende. Hjerneforskningen er jo det helt centrale i forståelsen af individet i øjeblikket, idet det er veldokumenteret. Men da det er et nyere område og hjernen er så kompleks, jamen så er det kun en "negl af hånden" som vi p.t har kendskab til som en hjerneforsker/teoretiker så poetisk udtrykte det! Det skal vi jo virkelig have in mente! Men derfor vil der ske meget meget mere inde for forskningen idet det er et "uopdaget land" som har nøglen til mange forklaringer inde for lægevidenskab, psykiatri, pædagogik, dyreadfærd etc. Dyreforskning er bare som regelt noget langsommere end menneskeforskning. Der er ingen tvivl om videnskaben nu ser hjernen som fundamentet for livet og menneskers/dyrs adfærd - så hvis vi skal følge det videnskabelige, jamen så er det denne viden vi må bruge, hvilket også har vist sig effektivt og ikke mindst etisk. Vi har jo også lægeligt indført begrebet hjernedød. Hjernen er så kompleks og så individuel fra individ til individ - selvom der også er ligheder i alle hjerner! Vidste i f.eks at der er større forskel på eksempelvis mig og min veninde end forskellen på kønsgenet - dvs forskellen i at være mand/kvinde? Ret vildt synes jeg. Derfor kan vi heller ikke behandle/forvente etc. det samme af hinanden og dermed heller ikke hestene.(Hvilket vi vel altid har vidst!) Det er nemlig en problematik mange teorier antager inde for dyreverdenen efter min overbevisning!(En hest er en hest) Men det er en anden diskussion  Det er rigtigt man kan sige krybdyr også er i besiddelse af disse hjernedele, men da de virkelig har så små hjerner er den de bruger udelukkende deres krybdyrhjerne - de agere kun for overlevelse/formering. Resten er simpelthen ikke udviklet! Derfor lægger de også navn til denne hjerne del! Det er nemlig sådan at vores hjerne skal trænes. Nogle er mere begavet fra naturens side - men træning og vedligeholdelse af hjerne er meget vigtig! Mennesket er startet med - som krybdyr - kun at have denne hjerne udviklet. Sjovt er det at vi symbolisere Uglen som den kloge i tegnefilm etc etc - Uglen er simpelthen så "snot dum" og har en meget lille hjerne! Derimod har grisen en af de mest veludviklede/intelligente hjerner - tænk lige på det! Mænds hjerner er dokumenteret tungere/større! Kvinders hjerner har mere bindevæv (det som binder hjernerne og "centrene" sammen) og de er derfor bedre til at reflektere/nyancere over tingene! Så nu stopper jeg inden jeg går i selvsving - det ER et super spændende område! Rigtig dejlig weekend
He he, må også indrømme at jeg tænkte et øjeblik over, at Anders Lund Madsen skulle have skrevet noget om hjernen, men altså hvorfor ikke  Ja, jeg synes også, at hjernen er fantastisk spændende! Det er bare dels enormt kompliceret at forstå det, man ved, og dels er der så meget, som man endnu ikke ved. Jeg har haft lidt om hjernen på universitetet, men får jeg engang noget overskud, så skal jeg læse noget mere! Mvh Anna
til Peter - og de har faktisk lavet nogle shows sammen om menneskets udvikling, og jeg var lidt for hurtig på tasterne ha ha! Peter er hamrende dygtig og han serverer det på en "så vi alle kan forstå det" måde. Han er faktisk en af de førende på feltet, og er selv tilknyttet på psykiatrien.
Hvis man forstår at obseverer,og kommunikerer på den rigtige måde med et dyr,og det er uanset hvilket dyr,så vil man nå langt. Hvis at man arbejder på det akademiske plan,bliver det kaldt for instinkt. Hvis man er på det almindelige menneskelige plan,hvor man ikke skal stå til regnskab for en eller anden proffesor tosse,kaldes det for følelser. Men er instinkt det samme som følelser,eller er følelser det samme som instinkt???? Det er har vi har det egentlige spørgsmål og svar. For det afhænger af fra hvilken verden vi ser det fra. I min verden har dyr enorme store følelser. mvh Den Gamle Smed NSW
Carina O: Hvad har fugle af hjerner ??? Altså af de tre stk. ?? Jeg har nemlig høns, gæs og ænder og på mig virker de altså ikek bare bare styret af krybdyrhjernen - de er jo også flokdyr og det må også spille ind. Også det med skaden, der som det eneste ikke-pattedyr kan genkende sig selv i et spejlbillede.   Husskaden er frygtelig irriterende. Den skræpper forfærdeligt, stjæler gyldne genstande, og så spiser den fugleunger. Men dum er den ikke. Tyske forskere har fundet ud af, at skaden som det eneste ikke-pattedyr kan genkende sig selv i et spejlbillede. Det skriver BBC. En gang mente forskere, at det kun var mennesker, der var selvbevidste og kunne genkende sig selv i spejlet. Siden har man fundet ud af, at de fleste chimpanser og orangutanger også kan genkende deres eget spejlbillede.  Men også nogle fugle reagerer på deres eget spejlbillede. Man har dog ikke vidst, om de var bevidste om, at de så sig selv, fremgår det af Plos Biology. Doktor Helmut Prior fra Goethe Universitetet i Frankfurt lavede sammen med sine kolleger en række forsøg med tamme fugle. Her placerede man gule og røde klistermærker på fuglene, på steder de kun kunne se i et spejl.  Skaderne reagerede ved at prøve at få klistermærkerne af med næb og kløer. Når det lykkedes for dem, holdt de op med at kradse. Når forskerne satte sorte klistermærker på, som ikke kunne ses i spejlet, reagerede fuglene ikke. De lagde i det hele taget ikke mærke til klistermærkerne, når de ikke kunne se dem i spejlet. - Vi vil ikke påstå, at vi har fundet selvbevidsthed og spejling, som den man finder hos mennesker. Men vi må konstatere, at skaderne reagerer på en måde, som vi hidtil kun har set hos aber og i nogen grad hos delfiner og elefanter, står der i Plos Biology. Forskerne mener, at resultaterne vil få betydning for forskning i selvgenkendelse.
Søs: Skader/fugle har i den grad en hjerne og følelser! Så er sikker på dine høns viser følelser. Vi har en hjerne, som vi så grovopdeler i to - højre og venstre. I hjernen er så en masse "centre". Så at sige er det arvemassen pga udviklingen - altså evolution. De tre dele vi taler om er dele af hjernen. Altså hjerner i hjernen. Dine ænder og høns har de to dele. Det der adskiller os som mennesker er Neocortex - den reflekterende del af hjernen. Alle pattedyr har en veludviklet "krybdyrshjerne" og en udviklet "følelseshjerne". Følelseshjernen er pattedyrshjernen! Det er så forskelligt hvor "intelligent" man er.( Det kan vi alle nikke genkendende til   ) DVS ikke alle dyreracer er lige intelligente. Fugle er oftest ikke dem med de mest udviklede pattedyrshjerner - pga deres kamp for at overleve og derfor store træning af krybdyrshjernen! Tag skaderne, de er jo herhjemme overlegne og har ikke samme kamp for livet og kan derfor udvikle hjernen bedre (Min tanke!) Men papegøjer er dokumenteret meget udviklede ved træning. En veltrænet Grå Jaco papegøje har en intelligens som et 2-3 årigt barn! Den er jo så også beskyttet - ihvertfald fra den normale fjender. P.T inde for menneskeforskningen mht hjernen og menneskets adfærd er man jo netop begyndt at opdele intelligenser. Der tales om social intelligens. (Et menneske bedømmes ikke længere udelukkende på IQ mht intelligens) Mennesker med en veludviklet social intelligens er velfungernede og meget tilfredse med deres liv - de begår sig. Et spædbarn har i den grad en yderst veludviklet og kompliceret hjerne ved fødsel - den udvikler sig helt op til 12 års alderen og er derfor blot ikke "færdigprogrammeret" det gør forældre, skole, familie, venner etc. Men gener har forprogrammeret den, der er blot meget mere ledig harddisk   Problemet i forståelsen af børn/dyr især er nok vores store fokusering på det verbale sprog, hvilket gør vi overser en masse andre "sprog" Mht intelligens/IQ har vægten af hjernen ligeledes en betydning.
Tusind tak. Jeg kunen bare ikke lige placere fuglene i det du skrev først, fordi de var jo hverken pattedyr eller krybdyr. Og jeg har observerede meget på dem (FED tidsfordriv at kigge på mine høns, gæs og ænder på gårdspladsen) - og de er jo virkelig sjove på hver deres måde med personlighed. Den mest rørende oplevelse jeg nogensinde har haft var da en af mine gamle ænder faldt i udmugningskanalerne under stalden og jeg tilkaldte Falck får at få hjælp til at få den op (de troede jeg var SINDSYG - hvorfor ikke bare lade den dø   og da den kom op blev der en gensynsglæde uden lige mellem gæsene, de andre ænder og anden fra udmugningskanalerne. De har klart MEGET MEGET mere der roterer på øverste etage end jeg nogensinde havde troede før jeg fik dem 'fugle' Men mht. skaden - så tager evolution jo meget meget længere tid - så jeg tror ikek på at de udvikler deres hjerne så hurtigt som følge af at være i 'sikkerhed'. Men det er bare min overbevisning 
nok helt ret i, Søs  I øvrigt har man altid tidligere anset fugle for at være meget uintelligente, fordi deres hjerne ikke er opbygget som vores med de tre dele. Men for nylig har man fundet ud af, at fugles hjerner er opbygget efter et helt andet system, og at de kan være ganske snedige - hvad vi andre godt vidste, som Gamle Smed siger  Næ, føleserne opstod nok ikke bare ud af den blå luft hos mennesket - de har jo nok fulgt evolutionen ligesom alt det andet 
Faktisk forklarer Peter Lund Madsen netop dette her med at alle dyr har alle tre 'hjerner'. Jeg faldt lige over dette på nettet - kig under spørgsmål nr. 79 Men altså, ja hjernen er jo meget kompliceret, og derfor er der et behov for at forsimple engang imellem, og det kan denne tredeling gøre ret godt. Mvh Anna
jeg ved godt man ikk bør tillægge dyr menneskelige følelser, mange af dem har de nok ikke, men jeg anser bestemt mine dyr for at have følelser, og være lidt mere komplicerede end folk nogen gange mener de er. Hvis du f.eks skiller en hest fra sin flok, så er der mange der kalder (hvis de f.eks står alene i stalden), men hvis du deler en flok op i to, kan man sagtens opleve at der vil stå nogle heste og kalde efter hinanden. hvorfor? de´har jo stadig en flok at gå i. jeg har lige afleveret en hest jeg har haft lånt, og den har altid fundet sig en god ven/veninde, og gået som klistret sammen med denne, og gerne rendt ind i samme boks hvis detvar muligt. selvom den har gået i en stor flok, finder den altid én ven/veninde, og så er de bare pot og pande, og resten af flokken interesserer dem ikke en pind. Tænk på (jer der har hund), hvilken glæde man bliver mødt af, når man kommer hjem. eller er det glæde? Ja det mener jeg bestemt. og det skærer mig i hjertet når jeg skal ud af døren, og hunden står dér med lysende øjne, logrende hale og kigger spændt på mig, og jeg så siger "du skal blive hjemme", og så hunden lader halen dale lige så stille, ørerne falder fladt ned og øjnene bliver helt triste. Sådanne situationer overbeviser mig om at dyr har følelser, og ingen kan nogensinde overbevise mig om noget andet  Mvh Sandra
Du kan jo starte med at spørge hende hvad hun ønsker sig  Ellers gavekort, en lækker gavekurv el. lignende.....
Min mor fylder 50 næste år og jeg grubler også over hvad jeg dog skal finde på til hende. Lige nu tænker jeg noget til haven, da hun er meget i sin have. Et æbletræ eller en eller anden blomst.
et gavekort til en gang ansigtmassage eller lign. til et sted som dette feks. Min mor har et par gange fået gavekort til dette sted og hun valgte bla ansigtmassage med mere, og har været død glad for det.
Kan du ikke slå dig sammen med din kæreste om noget at give hende noget, det vill evære meget oplagt. Hvis det "bare" er fra dig, synes jeg du skal holde det på et lavt niveau.. alt det gaveri kan let blive for meget, og du har sikkert ikke for mange penge ( det har de færreste i din alder   ) Måske du kunne give hende en flot buket blomster, eller en æske chokolade med et flot kort til.
for nyeligt? Måske du kan se "stilen" og måske se at hun har 1 lysestage som fåes i sæt med to eller to der fåes i sæt med tre??? Bare forslag - ellers måske noget unikt til hende med navn på eller et af Illums lækre klæder???
Hehe.. Fik lige et link idag - som jeg lige må dele. Prøv at lytte til teksten. Jeg kunne alligevel ikke lade være med at smile lidt  ..og fik så et lille indblik i "Arto-verdenen"  "og når man rør' ved hendes fjæs, får man snask på sin finger"  God søndag  Mvh Mette
Den er da god, for ja det er da ulækkert at se ud, som de piger.. Addd 
Jeg elsker den sang 
kan ikke forstå dem, men fedt nok at nogen gider sætte det sammen, så jeg har noget at grine af...
Jeg elsker den! Den rammer så rigtigt, og de piger, hold da kegle...
Jeg har aldrig kunne se det fede i at smøre sine læber ligfarvede? Nogen der kan forklare mig fænomenet? Bortset fra det er det generelt rimelig kikset med 5 cm makeup. Men meget underholdende sang at se
har du evt andre af den slags sange for syntes de er totalt for grineren... men egentlig også meget rammende..
haha. . . .har set den såååå mange gange og pigerne bliver stadig ved med at være grimme.   hehe. Men synes dog at der er nogle meget meget få som ikke har så meget på. . . . Men jeg er da helt vild med sangen <33 og på Arto er det virkelig fyldt med sådan nogle piger, har tidligere m´været Arto bruger, men har nu slettet den, da den blev ret kedelig på et tidspunkt havde den ikke engang i et år. 
..faktisk, at det er lidt sørgeligt med de piger. Ærgerligt sådan som de står "og gør sig til" - eller hvad man nu siger..  Synes bare teksten er lidt sjov - for bryder mig egentlig ikke om, at de umiddelbart har taget billederne og brugt dem. Men det viser måske bare, at man skal tænke sig om, når man lægger ting på nettet  Jeg har ikke flere af den slags links. Det var - som tidligere skrevet - bare et jeg fik tilsendt. Mvh Mette
At lortet faktisk aldrig virker!!! - at folk der siger "det er charmen ved at køre gammel bil" kun siger sådan, fordi de selv kører i en ny!!
For 4 år siden købte jeg min første hest og troede, at så skulle jeg have ham, til han ikke kunne mere. Men man bliver klogere. Jeg købte ham som 1 års, og han er nu 5. Det har dog vist sig, at vi ikke passer sammen og har netop solgt ham (billigt pga problemer med hans kryds). Det har taget mig lang tid at komme frem til min beslutning og har det rigtig træls med at skulle "give op", men er glad for der, hvor han kommer hen. Men hvad så nu? Jeg vil gerne have en ny hest, men ved ikke hvad, jeg skal vælge. Hvordan valgte I? Jeg er 25 og i fast forhold. Kæresten snakker meget om børn, men jeg kan ikke helt se, hvordan det kan gå nu, hvor jeg hestene hjemme og gerne vil ride 4-5 gange om ugen? Jeg vil ikke have unghest igen, er dressur og skovtursrytter. Hesten skal være rolig, da jeg let bliver usikker/nervøs. Umiddelbart ser jeg to muligheder: 1. Købe en rutineret dressurhest på 8-14 år der går min. en LA, der kan lære mig en masse. 2. Købe en turhest, her tænker jeg islænder. Fordelen er her, at jeg ikke er så bundet af at ride. Hjælp og erfaring søges. Tine
Tja - i sidste ende er det jo nok kun dig der ved hvadder bedst for DIG.  Men tag da ud at kigge på heste der passer til både forslag 1 og 2. I sidste ende er det, efter min mening, alligevel et spørgsmål om den rette kemi mellem dig og hesten, uanset hvad du vil bruge den til. 
Jeg kan godt forstå dit dilemma. Jeg ved godt hvad jeg ville gøre, hvis jeg var dig, jeg ville vælge islænderen   . Men da du ikke er mig, kan det godt være at det ikke er det rigtige for dig alligevel. Derfor vil jeg foreslå dig at få halvpart i en hest/islænder, alt efter hvad du føler er rigtigst for dig, og ud fra det finder ud af hvilken slags hest du har mest ud af at ride på.
Jeg kan ikke vælge for dig, men jeg havde valgt dressurhesten. Synes islænder er søde og sjove, elsker tølt, men jeg er klar til de større heste. Men som Louise skriver, så er jeg ikke dig  Tror du skal tage dig en snak med kæresten om, hvorvidt han er indstillet på at vente med børn, og give dig tid til en hest igen, som kræver at blive redet, nusset, passet og plejet dagligt...
Jeg står lidt i samme situation som dig, altså på købers marked, bortset fra at min hest er død. Jeg ved også godt hvad jeg vil vælge og det er ikke islænder, men det er så fordi de absolut intet siger mig. Jeg ved jeg vil have stor hest igen, hvis der da ellers findes en derude jeg falder for, men hold op hvor er der mange til en himmel høj pris og stort set ingen rutine. Så nu har jeg vendt blikket mod tyskland og holland i et forsøg på at finde Chicco's afløser der. Mange store heste kan godt stå en 2-3 dage over, uden at blive redet, hvis bare du ikke forventer at de skal ud at begå sig godt på stævnepladserne, uden at have fået den optimale træning. Jeg tror også du skal tage ud at se/prøve lidt af hvert, for at finde ud af hvad der siger dig mest. Held og lykke i din søgen  Helen.
Jeg skrev "klar" til de større hsete. Jeg mener "er   til de større heste".. 
Om du er til islændere eller dressurheste, kan kun du svare på. Har duredet ret meget på islænder? Jeg var selv i tvivl for nogle år siden. Jeg var blevet lidt forsigtig efter en ridepause på nogle år ( blev mor til to skønne drenge   ). Og ville igang med at ride igen. Jeg red nogle gange på islænder og fik seriøs undervisning, men det fangede mig bare ikke. Jeg sad hele tiden og tænkte på, at selv min tidl. kat. 1 pony var federe at ride. Nu er jeg blevet ejer af en fornuftig DV hoppe på 8 år. Hun kan sagtens stå i 14 dage og stadig give en skøn ridetur. Hun er energisk, men ser ingen spøgelser og hendes flugtinstinkt er ikke særlig veludviklet   . Desuden er hun fantastisk skøn at ride dressur på, og besidder mere kapacitet end jeg er i stand til at udnytte, men det er jo et luksusproblem. Om du er klar til at få børn? Det lyder som om du gerne vil vente et par år endnu? Mon ikke kæresten vil synes der er ok, hvis du laver en aftale med ham. Du får ny ridehest nu,- og om 2 max 3 år er du klar til børn. Var det ikke en ide` At købe en veluddannet hoppe af god afstamning. Når det bliver tid til børn kan du lave et føl eller to. Og så kan hun blive din ridehest nogle år igen inden hun igen kan gå i avl og blive pensioneret fra ridningen. Om det så skal være en islænderhoppe eller en hoppe af ridehesterace ( DV, oldenborg eller lign.) det kan kun du selv svare på. Du kan få pålidelige heste af alle racer. Lad os høre hvad du beslutter dig for.
Hvad med lige at vente et stykke tid og se tiden an. Evt få en halvpart,
have en stor fin fjordhest! Den er over pony størrelse, kan uden problemer gå en LA, kan tåle at stå stille flere r hvis det passer dig. En ekstra side gevinst er at den er let at have med at gøre (du kan ride når du er gravid) og de er som regel børnevenlige så poderne kan få en trækketur.. Desuden er de nervefaste i naturen. Se, det var da ikke så svært!! ALL i one!! 
pyyyy jeg er da godt nok lidt nervøs... Thundra skal afsted til Tove Due imorgen tidlig....glæder mig enormt meget til at se hvad hun finder ud af, men jeg glæder mig ikke til køreturen. Jeg ér en kylling hvad kørsel med heste angår....dog er jeg straks mere rolig, når jeg skal køre med de små, men de er også så kølige omkring det   . Clyed kommer dog med imorgen som støttepædagog... Kryds lige fingre for både køreturen og for hvad Tove finder på hende og at hvis hun finder det jeg tror hun finder, at hun så kan kurere hende. Så kan det være jeg en dag får lov, at sidde på hendes ryg   . Og nej det skal ikke være nogen hemmelighed, at jeg er begyndt at drømme om hvordan hun må være at ride på.
altså spændende May.... Vil krydse fingre for at I finder frem hvad der gemmer sig inde bag Thundras smukke ydre 
Mange tak Nanna   . Jeg kan nok ikke lade være med, at komme med en opdatering imorgen! Hvordan er det gået med det der du ved nok? Knus.
går ikke   mandens arbejdsgiver har røvrendt ham, så mine opsparede penge er gået til at dække udgifter   så det bliver ikke nu eller det næste års tid desværre.... ØV ØV så jeg har fået mig et marsvin som trøst   ikke ligefrem det samme, men mit hjerte løb af med mig, du kan se hende i denne tråd  men jeg når det jo nok... Nu skal huset været færdig og klar til salg til foråret, så tiden skal som nok gå alligevel...
Krydser alt hvad der kan krydses.  God tur. Mvh. Rikke
Hvor ser hun altså skøn ud hende Ups   . Men hvor er jeg ked af at høre, at du ikke skulle have følletøsen   . Havde ellers sådan håbet for dig, at du skulle gå og hygge omkring hende her til vinter. Du fortjener virkelig sådan en dejlig gul basse!! Mange tak Rikke   . Er så nervøs og spændt på een gang, at jeg slet ikke lige ved hvor jeg skal gøre af mig selv hertil aften..
Jeg tror at folk mener de har charme, da de har deres egen stil og er anderledes (: Selv synes jeg nogle af dem er seje nok, mens andre er p.... grimme! Ville aldrig selv købe en d:
hov... hvis jeg lyder bitter - så er det ikke helt galt!
Det er da noget charme ved at sidde på en tom tankstation, midt om natten, en mobil der næsten er tom for strøm. Også vente en time på falk.  
præcis! og når så falck dukker op så virker lortet upåklageligt - hvorefter de kører , og så dur den sjovt nok ikke igen!! Så kan man på sin telefon(som selvfølgelig i enhver krise situation er ved at løbe tør for strøm) sende en sms og få nogle til at ringe til falck igen (for der er ik nok strøm til et opkald med ventetid)... ARGHH!
Jeg tror, at det er fordi de er så dyre 
...tja jeg kører jo så i en gammel Golf II fra 1988 og har skam ingen klager over at køre i en gammel bil. Den starter pålideligt hver eneste dag og er billig at reparere på og tit kan man lave det selv. Nu har jeg haft den i over 2 år og den har aldrig svigtet 
... en gammel bil fra 1987 og i en 'ny' fra 2002.. Og det er den nye der har kostet mest i reperationer. Og der er da charme ved de gamle bløde sæder, kæmpe gearkasse man rører rundt i og at man uden at ærgre sig over beskidte poter, tager hundene med på bagsædet 
da at man lære sin mekaniker godt at kende  Louise
Ja, vi er sådan lidt spredt ud over hele spektret.  Pt har vi en Toyota Carina E 1,6i fra 1993. Den har tidligere været min mors, som er død nu, derfor har den også en form for affektionsværdi.. Mere fejlfri bil findes nok kke.. Den har ALDRIG været rusten eller skadet, og det eneste, der er blevet skiftet er bremsekalibre, klodser, bakker, et par vinduesviskere, pærer og batteriet en enkelt gang. Ikke engang køler eller udstødning har været gået i stykker endnu.  Den starter ALTID og melder aldrig fejl under kørslen.. Den bil beholder jeg til den er helt og aldeles absolut slidt op. Så har vi en Toyota Aygo, 1,0 jeg købte fra ny her i starten af sommerferien.. Lille, fiks og MEGET økonomisk, og den er forbavsende kvik af sådan en lille bil at være.. Den har heller ikke drillet endnu (og den skal osse bare lige prøve, LOL). Dog kan den ikke køre med trailer, men Carinaen klarer også fint både campingvogn og hestetrailer.  Sidst har min far og jeg så en slags "passion" vi deler, nemlig en Ford Mustang convertible fra 1967. Den er importeret fra USA, og inden afsendelsen har den fået renoveret hele drivlinien, altså motor, gearkasse og bagtøj, og den kører fantastisk, og har heller ikke haft andre problemer end at den har fået ny tændingslås, og så skiftet nogle pærer ind imellem.   Nu kører den jo, naturligt nok, heller ikke hver eneste dag, men når den kører, så går den imellem 7-10 km på literen, hvilket jo heller ikke er så ringe for en 5-liters V8´er.  Jeg er ret sikker på at mange af de, der køber ældre biler ikke altid tænker helt over, hvilket mærke de køber, for uanset hvordan man vender og drejer det, så ER der altså tit ret stor kvalitetsforskel på biler, også på de ældre.   Det er også tit de samme fejl, man ser på de enkelte bilmærker, når de bliver lidt ældre, og det er nok en ting man bør se på, når man leder efter brugt, ældre bil. Feks er der nogen, der ALTID ruster, så er der nogen, hvor motoren dør efter 200.000 km, og så videre og så videre.. En ret god hjælp kan tit være at tjekke de der brugtbilstests, som udføres af mange magasiner, og ligeledes tjekke de modeller, man kigger på på nettet, for at undersøge for kendte svagheder osv INDEN man bestemmer sig, for det kan godt være at man kan få en bil til feks. 10.000, men har den så kostet 25.000 i reperationer det første år, så skulle man måske have valgt en anden fra starten, og have sparet sig slv for en masse ærgrelser..  Men som altid, så KAN brugtbilshandler være en jungle, og nej, bilforhandlere ER ikke altid specielt ærlige når de fortæller om den bil, de håber på at slippe af med til en eventuel køber.  Mvh.
er helt sikkert for mig : At den er betalt Er billig i forsikring Nye biler siger mig ikke et "dyt"  Jeg kan da godt se at de er flotte, seje, bekvemme osv. men når jeg så kigger på prisen og det man får for prisen, ja så vælger jeg altså hellere en ældre og meget billigere løsning. Når jeg har købt bil har prisen sjældent været over 40.000 kr. Den sidste kostede omkring 21.000. Og det er sjældent at vi har haft problemer med bilerne. Vi har så også valgt at servicere dem med både undervogns- og mekanikerbehandling når de havde behov. Og vedligehold og rep. af en ældre bil er jo ikke dyrere end på en ny. Her er der jo også de årlige services som forventes overholdt for at garantien dækker. Jeg bliver måske nødt til at fravige reglen om pris når jeg næste gang skal købe, for jeg vil have en kassevogn igen. Jeg savner simpelthen at have en bil der kan bruges både til fragt af større ting, camping og den daglige kørsel. Og en kassevogn af de bedre koster nok "lidt"   mere end jeg plejer at give. Jette K
Jeg ELSKER gamle biler, de har charme og hvis de når at blive gamle, må de være af en god kvalitet. Vi har dem som sjov, som brugsgenstand og som investering. De kan sælges for mere end man har givet, de koster næsten intet i vægtafgift og de er billige at kaskoforsikre. Derudover falder der en god ro over en når man sætter sig bag rattet, uanset hvor stresset man er går det ikke hurtigere. Sidst men ikke mindst er de smukke, nye biler er egentlig ret grimme i designet. Tanja
Som en lille opdatering kan jeg nu fortælle at mit brune lyn af en volvo bare skal have en ny benzinpumpe - så skulle den være på "banen" igen! så det er jo dejligt... kan så som tillæg sige at min bil vist er alders president - volle er fra 1984 og har været i familiens eje i de sidste 15år
min bil fra 97 er gået i udu. idag inder kære turen gik radioen, blinklys og abs bremser ud. og da jeg kom frem og slukkede bilen kunne den ikke starte igen. der var ingen strøm på. øv øv øv. den kunne startes med start kabler men lader ikke strøm på. så nu kommer jeg ikke i skole i morgen for min bil skal transporteres fra min ven og ud til min mekaniker. blir en spændende tur. og mere spændende er hvad regningen lyder på når han har fundet fejlen. sjovt nok har jeg i den sidste tid haft en fornemelse af at der snart ville ske noget. jo jo lyt til maven, den lyver aldrig
Tjae vi købte for 1 år siden en carina E fra 94 til 31.000, indenfor 3 mdr havde vi smidt 50.000 i den i værkstedsregninger.. Siden har den dog ikke kostet noget i værkstedsregninger... Men OMG det var dyrt!!!!
Charmen ved gamle biler...... Hmmmmm det kan da kun være, at man har en lækker/sød mekaniker-kæreste, hvor naturloven bare siger:" Mekanikere har bare IKKE biler der virker" Men dejlig....DET var han 
tiden af vide af svigerfar om charmen ved HANS gamle bil.. som faktisk er en gemalen købte som 18 årig og satte i stand.. dvs... svigerfar kører rundt i en gammel Opel GT og får masser af opmærksomhed.. mere end en f.eks, en sprit ny Mercedes.. Men det jeg får tudet ørene fulde af er: DEN koster under 1000 kr ÅRLIGT i både vægtafgift OG forsikring.. også ska den endda kun synes hvert 8. år.. men det er jo så også en veteranbil..
Charmen ved en gammel bil er at man nærmest er den eneste der selv kan starte den  Her er flere forslag: 
Jeg ville som Gitana købe en hoppe af god kvalitet, så du kan avle på den senere. Nu er jeg godt nok ikke i et forhold, der er så alvorligt, at jeg er begyndt at tænke på børn, men jeg har alligevel valgt den løsning, da jeg købte hest sidst og er endt med den skønneste RDH hoppe - den er godt nok ikke redet så meget, men har til gengæld vist sit værd som avlshoppe og fået 2 gode føl.
Mange tak til alle Jer der har svaret. Ja beslutningen er min, jeg synes det er svært. Umiddelbart hælder jeg også til en god hoppe med papirer. Heldigvis har min genbo et par dejlige heste jeg kan ride lidt mens jeg leder. Jeg er nok ikke helt klar til børn, men håber da snart at blive det, da min kæreste har villet i flere år. Han støtter op om mig og hestene hvilket er dejligt, selvom han synes de er trælse/besværlige nogle gange. Jeg lader jeg vide hvordan det går i min søgen. Den hest jeg har nu er ikke hentet endnu, så det hele er lidt uvirkeligt. Tine
Hej allesammen... Sidder her og er på vej op at handle ind til madpakken... Men kan bare ikk komme i tanke om noget nemt... Nogen der kan hjælpe... Hilsen Katja...
Pitabrød med tun og salat er lækkert... Ciabattaboller med philadelphia, salat og skinke - evt. en skive ost.... Resten af aftensmaden (meget meget brugt her) Råkost salat.... Rugrød, frikadelle, rødkål... Et lille udsnit af mine varianter, god appetit! Venlig hilsen Pernille
 En af mine livretter i madpakken er grovpastaskruer med pesto - vigtigt det er skruer så pestoen rigtig kan hænge ved   Grovpasta virker bare til at mætte mig bedre - koges dagen før og hæld pestoen over mens pastaen er varm - så suger smagen rigtig ind  Det er super nemt, smager skønt og er så godt for mit SU budget  Ellers så en sandwich med resten af kødet fra i går skåret i tynde skiver, eller bare rester rester rester - intet skal gå til spilde  Ellers så bare den klassiske "klap sammen" med diverse pålæg, og altid frugt og en vandflaske  Når man har madpakke med kan man også tillade sig at hygge med en kop varm kakao osv på uddannelsesstedet 
Jeg kan godt lide at have fx. gulerdder med i en lille pose. Tilsætter ofte lidt pebbefrugt i stave, cherrytomater osv. Samt lige lidt rugbrød klappet sammen og noget smøreost af en art. Det er lige den nemme, som heller ikke bliver alt for kedelig af en dag i tasken. Ellers blandet salat med peanuts i. samt lige lidt frisk lime/citron presset over.
Jeg spiser altid rugbrød med forskelligt pålæg og en eller to slags grønsager; peberfrugt/ gulerødderrtomaterragurkkk sellerii i skiver og så frugt, vand og en juicebrik  . Jeg ville SÅ gerne have salat, pita brød eller andet lækkert med, men jeg synes bare at det når at blive slattent og ulækkert   Jeg er måske også sart, bruger altid køleelementer til mine rugbrøds madder..
sidder lige og kigger vejrudsigten og ser at det ihvertfald den næste uge bliver ret koldt om natten og tænker - har i stadig heste på døgnfold ?
Hej Ænder Kæresten og jeg flytter til Bornholm her lige om snart, og skal have købt nyt af alt! Så, jeg vil gerne høre jeres bud, på hvor mange penge i tror der skal til for at indrette vores lille villa ville kulla. Huset er 110kvm. Og består af: Bryggers, køkken, stue, kontor, soveværelse og bad. Vi beholder kun nogle få ting fra vores nuværende lejlighed, så der skal handles godt og grundigt. Men for hvor mange penge? Vi vil ikke gå på kompromise med kvaliteten, men går heller ikke op i designs. Så vi ligger et sted i midten. Hvor meget har i brugt på jeres hjem i ca samme str. orden? Og hvad tror i vi skal ofre? Hvis det gør det lettere kan jeg lige ridse ned hvad vi bla. mangler: - 3 pers. Sofa - Sofabord - Spisebord + 6 stole - Kontorsæt med bord og stol - Endnu et skrivebord - Seng + sengeborde - Spisebord til 2 pers til køkkenet Og så en masse småting som gardiner - nips - ting til bad osv. Kom med jeres bud. For vi er slet ikke klsr over hvor mange penge vi skal sætte af til det 
Vi flyttede ind for 5 år siden og bygger stadig om. Det er da blevet til lidt fælles ellers er resten blandt landhandel fra gammel ejer, bedsteforældre osv. Vi var på lagersalg på Mors og fik nogle rigtig fine møbler til stuen til under halv pris (Ikea møbler til halv pris er MEGET billigt). Sofaen blev købt i Bilka til 1.500 kr. Så her er kun købt billigt med henblik på købt af nyt indenfor de næste 5-10 år. Jeg kan ikke give dig en pris, men tag da i Ikea og til div. lagersalg. Jeg ved ikke hvordan med Bornholm i fht fragt eller butikker der, men det må da kunne lade sig gøre. Jeg er helt misunderlig på dig, hvem der bare skulle ud og have helt nyt. -Tine
I må ud at se på, hvad I godt kunne tænke jer. For nogle er "ok kvalitet" en seng til 1000 kr. fra Ikea, for andre er det en seng til min. 5000 kr., de betragter som "ok kvalitet". I stedet for at spørge om hvor meget I skal bruge, så sæt en grænse for, hvor meget I har at bruge til det, + en buffer til de uforudsete absolutte nødvendigheder. Gå derefter ud i boligbutikkerne, gennempløj boligkatalogerne, og find så de ting, I godt kunne tænke jer. Skriv dem ned, og notér den fulde pris. Passer jeres ønsker med jeres budget? Er jeres ønsker for dyre, må I finde billigere alternativer. Er der luft i budgettet, kan I vælge noget andet, lidt dyere end det først valgte, eller bruge pengene på div. småting til hjemmet. God fornøjelse - og husk, at tingene også skal kunne komme ind i jeres nye hjem 
stue: egetræs møbler: 2 skænke 1 vitrineskab 1 stk spise bord med 12 stole 1 tv bord ialt 19500kr det har vi lige været i az og købe idag   det kommer torsdag det bliver bare rigtig dejligt. + sofaer 2+3 personers= 5000kr. soveværesle: senge = 3000kr sengeborde = 500kr køkken: Bord + 2 stole 2000 og derud over kommer der jo masser af pynteting, billeder mm. pt. bruger vi ikke vores værelser så der er ikke indkøbt møbler.
Nu er jeg super handy woman og vores hjem er 90% genbrug, som vi selv har sat istand, så det behøver ikke være så dyrt. Vores senge, sofaer, spisebord + div. er nyt (men købt på tilbud) Det er ikke fordi vi slet ingen penge har, men en del år som studerende mor har lært mig at spare og jeg elsker "et godt" køb 
Efter en meget travl bedækningsæson og en overstået manglende eksamen besluttede vi, at holde et par fridage her i uge 35 inden det går løs igen. Vi tog derfor et par dage i sommerhus og havde begge vores border collie hunde med. De har nydt at bade i havet og vi andre har være i vandland og hvad man nu ellers kan hitte på i det lidt kedelige sommervejr. I går aftes havde vi så gæster og vi ville gå en tur. Den ene af gæsterne skulle hente fodtøj i bilen og gik derfor ud men kom ret hurtig flyvende ind og råbte - I er igang med at få hundehvalpe. Først troede vi, at det var fis men hun insisterede og ganske rigtig lige midt på terressen lå lille Minnie igang med hvalp nummer to. Der kom seks stk og både børn og mor og ej at forglemme far Mickey er alle vel. Vi har længe været irreteret over, at hun ikke var kommet i løbetid som hun nu ellers plejer at gøre reglmæssigt. Hun har ikke været specielt tyk og vi har mærket flere gange - men det skulle da være en ferie overraskelse. Så spørg lige om bilen var proppet da vi skulle køre hjem 2 børn, 8 hunde, 2 voksne og div oppakning man nu har med i sommerhus men hjem det kom vi. Det var lige en lille ferie historie. Hilsen Christina
lyder til at der har været fyldt godt ud i bilen  I løbetid må hun jo så have været  Mystisk at I ikke har set det (løbetiden) det vare immervæk i ca. 3 uger
men man kan altså ik lave sådan en tråd uden billeder af de små  Hæ hæ det har da været noget af en overraskelse 
Tillykke med familie forøgelsen. En rigtig sød oplevelse, midt i jeres ferie. Hilsen Annie
Tak alle sammen. Der kommer billeder i morgen. løbetid - tja det må hun jo have været, hanhunden gik godt nok og afpissede hvergang hunhunden gjorde det men jeg så ingen ¨bedækninger¨som vi ellers normalt gør.   Det forgik vel i smug. 
Lidt priat liv har dine hunde nok syntes de ville have  Hilsen Annie
Jeg fandt lige et par billeder af deres sidste kuld. De er ca seks uger gamle.    
Her er lige et par billeder af de små, nu de har fået øjne. Sidste billede er af mor og far.Minnie og Mickey.      
en gammel kassevogn er at den larmer så meget at man kun kan føre en samtale hvis man råber  Til gengæld er det totalt   at man kan transportere alt muligt i den, og skal man på hesteweekend, jamen så sover man da bare i kassen, det er fedt  Elsker bare min kassebil! Og Jette K, de behøver ikke koste en bondegård, gav kun 38.000 for min vw transporter fra 1995, som har været rigtig billig i reparationer indtil nu, det er kun sliddele der har været i stykker. Mvh Naja
gamle biler har en sjarm som ikke nye biler har:) jeg og min kjæreste har pr dags dato en 97mod BMW 318 TDT, en 92mod Mercedes 250 TD og en 87mod Nissan Laurel D. Og hvem bil er det begge omtrent krangler om å kjøre? Jo det er den gamle Laurelen:) Den som taper, tar Mercedesen, og BMW'en får stort sett stå;) hehe..... Vi har også hatt dobbelt så mye reperasjoner på BMW'en som på de to andre tilsammen, og det har også kostet oss MYE mere. De to andre har vi gjort småting på, men ikke noe alvorlig:) Gamle biler lenge leve:D
Jeg er nu ret glad for min gaaaamle bil 
at nævne min gamle Ford Modeo fra 96.. den blev købt for 21.000kr.. jeg havde den i 2 år.. den fik eftersyn, udstødning, og nye dæk.. kørte derefter i 2 år.. smed den til syn og den gik igennem.. solgte den for 15.000kr.. det var et regnestykke som en ny bil slet ikke kan hamle op med.. bare værditabet ville have betalt min gamle ford..
Ja den største charme er de gamle biler er købt og betalt og så bliver det dermed ikke kun tomme trusler med ophuggeren (zigeunerungen)  Faktisk har vi haft de bedste og billigste biler i 5-8000 kr. klassen. og den mest upålidelige har kostet 18.000 kr. Det er den min mand kører rundt i nu og i løbet af foråret har den både kostet ny motor, gearkasse og en masse andet som jeg slet ikke har forstand på, så nu har vi ikke råd til at få den skiftet ud  Her er manden ret fiks på fingerene og kan stort set "lappe" hvad somhelst på bilen. Men i de nye biler er der for meget elektronik så det er umuligt for en hobbymekaniker som min mand at finde fejlen. Da vi købte en nyere bil (min bil) var det første gang i 10 år vi brugte penge på en mekaniker og jøsses hvor er det dyrt! Det skulle tilmeld være et bestemt værksted for den lokale allround mekaniker må ikke få udleveret de rette oplysninger fra de store bilmærker. I øvrigt havde vi stor glæde at den maglende airbag i de gamle biler mens børnene var små og sad på forsædet i den bagudrettede autostol. Det må man ikke i nyere biler pga. airbagen. Winnie
Den er betalt og MIN. Plus at den har så meget lyd at jeg ikke kan høre hvad GPS madammen siger, så kommer jeg ikke så let op og diskuterer med hende....
Min er fra 1965 så det må være en af de ældste herinde, men hun starter hver dag   . tanja
jamen i har ret - jeg er da også generelt glad for min bil - synes bare den , det sidste ½år har presset citronen.. blinklygterelæet gik køleren gik i stykker generatoren gik i stykker den ville ikke starte(noget med en fejl i ledningsnettet?!?) nu igen - den er nu fragtet til mekaniker af falck - mekanikeren har fået besked på at se hvad det koster at lave (og hvad det kommer til at koste til syn om nogle måneder) før han går igang... hvis den bliver for dyrt skal den til skrot... puha! stakkels volle! (det værste er at jeg faktisk fyldte tanken(=600) fredag - som den strejkede om lørdagen...) ihh!)
er gået af min gamle bil idag. generatoren strejkede i går og idag har den kostet mig 3138 kr for at få den fragtet og rep. øv. alt i alt har min gamle bil de sidste 3 år kostet mig en ny udstødning(2100 kr), en ny manifol(2500 kr)en ny bærearm(800 kr) og nu en generator(3100)fordæk(1000 kr) + en bærekugle og en styrekugle, der står nye bremser for skud og nye dæk bag på. men @!#$ hvor er jeg afhængig af at den kan køre. så jeg må betale ved kasse a. de fleste ting har min venindes mand heldigvis haft fixet for mig og jeg har derved sparet en del i arbejdsløn.
Nej det har jeg ikke, han kom ind i slutningen af august, men han er også ULTRA kuldskær.. Han har lige fået regndækken på her til aften som jeg har planer om han skal beholde på, ude som inde, for jeg synes vi har fået ekstremt koldt vejr de sidste par dage, og det kan jeg også se på hans pels og temperament at han også synes  Mvh Mie
Nej, de har slet ikke været på døgnfold. Helen.
Ja, mine to er stadig ude og forbliver det så længe som overhovedet muligt  Så længe hesten ikke er våd de nætter, hvor det bliver koldt, så kan de sagtens klare at gå ude selvom temperaturen kommer et godt stykke under 10 grader. Om vinteren går mine ude i rusk og regn, sne og frost og hvad vejret ellers byder på om dagen. Så det vejr vi har nu og i den kommende uge, kan de sagtens klare. Det er kun med til at hærde dem, så de kan klare de kolde vinterdage. Det er et spørgsmål om kombination af de forskellige vejrtyper, som afgører, hvornår mine heste skal ind om natten. De må ikke både være våde og kolde samtidig.
nej min er kommet ind på stald... det er vel en 1 uge eller 2 siden han kom det
Min er på stald - og har været det et par uger. Flokken nyder at komme ind ved mørkets frembrud (kl. 20-21) - og glæder sig til at komme ud igen næste morgen kl. 6.
Ja vores er stadi ude..... og de får lov at gå ude ca 14 dage endnu  de kommer først ind d. 1 okt...
Er kommet ind, dog kun fordi han har gigt og jeg har kunnet mærke den sidste uge hvor stiv han var hvis han stod ude om natten. De fleste i vores stald er dog stadig på døgnfold, inkls. elevhestene.  Jeg mener der står omkring 10 inde ud af nogle og 40 
Mine kom ind sidste uge. De gav mig et hint ved, at de begyndte at hænge ved lågen om aftenen og det har de ikke gjort hele sommeren, så det var tydeligt at nu ville de gerne ind. Jeg synes også det er for koldt for min dressurhest nu og han skal helst ikke sætte for meget pels endnu. De går nu ude ca. 10-12 timer dagligt.
Min går også stadig ude. Han er ved at sætte en god vinterpels i øjeblikket. Regner med at han kommer ind her omkring den 1. oktober, alt afhængig af vejret.
Mine kommer på stald når vi går over til vintertid
osse stadig ude, og det regner jeg med de hvertfald skal gøre til omkring midt i oktober da jeg stadig har græs de ikke har fået spist i nu... men har dog en hypper der er kuldeskær og får et tyndt regndækken på her i ugen, når det ankommer med posten.
... kommer mine ind. Eller, dvs. de bliver flyttet hjem til løsdrift 
kommer på stald i dag. Det er ved at være for koldt til at de skal være ude om natten - der var rimfrost på jorden her til morgen klokken seks. /Lene