Ja man ændre sig, men hans moder og min mor, går begge to hjemme og de er villig til at hjælpe alt det de kan.. Jamn tror oqs det er fordi at vi gerne vil være unge mens vi får børn, er fordi at det må være rart for barnet at have unge forældre
Ja man ændre sig, men hans moder og min mor, går begge to hjemme og de er villig til at hjælpe alt det de kan.. Jamn tror oqs det er fordi at vi gerne vil være unge mens vi får børn, er fordi at det må være rart for barnet at have unge forældre
Det kan godt være, det er rart for barnet at have unge forældre - jeg er så en af dem, der har syntes, det var rart at have lidt ældre forældre. Misforstå mig ikke - mine forældre var hverne 45 eller 50, da de fik mig. De var bare så tilpas gamle, at de havde nået at færdiggøre deres uddannelser, købe bolig og "etablere sig" - og dét gav et overskud til os børn, som jeg ikke tror, der ville have været, hvis de fx havde skullet uddanne sig samtidig. Det kan godt være, det er rart for barnet at have unge forældre. Man skal bare heller ikke undervurdere den værdi, der ligger i at have en fast base, en sikker indkomst (eller en større sikkerhed, i hvert fald, hvilket man jo opnår via en uddannelse). Alder er ikke alt.
Været meningen at man SKAL bruge sine egne forældre som en fast del fx. passe på skift mens man TAGER en uddannelse ??? Ja ja de er der og glædes over børnebørn og hjælper til ,men IKKE for at få en dagligdag til at fungere !!! Man skulle helst IKKE få børn før man SELV kan forsørge dem og klare en dagligdag med børn ... Tag en uddannelse ,bliv selvforsørgene , bliv MODEN på LIVET og find ud af hvem I er . Nej I aner intet om hvem I eller LIVET er . GLEM det, get real, og bliv voksen ( NIX det er I ikke ) ...
KiaMunk: Ud fra det du skriver her i dine indlæg, så er der ingen tvivl fra min side om, at I er aldeles uegnede til at blive forældre på nuværende tidspunkt... Og jeg citerer Illum: GLEM det, get real, og bliv voksen ( NIX det er I ikke ) ... Bare fordi I bliver støttet i jeres beslutning, betyder det ikke at det er det rigtige... Hilsen Katrine, der ryster på hovedet... 
Du spurgte jo selv.. Det er nogen er er forældre og under uddannelse samtidigt, ja, men det kan også kun lige og lige kører rundt for dem.. ang. det med ung mor, så kender jeg Ann-Brit lidt, jeg har gået en klasse over hende i skolen, og min onkel er kæreste med hendes mor.. Jeg syntes hun klare det flot, efter hvad hun har været igennem.. Jeg husker tydeligt de år hvor hun bare var en sur mokke der var med på det værste og gerne tog stoffer.. Hun har helt klart forbedret sig til det bedere.. Og det kan jeg da kun rose hende for 
ikke at jeg føler mig gammel nu  Men vi havde ikke lyst til at gå ibyen dengang. Men en ting er sikkert, havde vi ventet 10 år, ja så havde jeg ikke stået med 3 børn. For så havde jeg fundet ud af om han var den helt rigtige eller ej. Ikke at jeg ikke elsker dem, men det er hårdt at blive alene. Men bare fordi at ens forældre elsker ens børn og gerne vil hjælpe, ja så har de jo ikke sagt, se så at få et par unger vi kan passe fra 7 morgen til 16 eftermiddag. Du er sytten år, og har et godt arbejde, hvad med barsel/orlov. Dagpleje, bleer og udstyr. Der er mange ting der skal tænkes over. Men igen, ønsker jer held og lykke fremover.
ikke holde moralprædiken for dig, men vil bare lige fortælle hvordan jeg har klaret det. Jeg har også været ung mor   og er det endnu  Jeg fandt min mand med 15 år og vi flyttede sammen da jeg var 16½ år. Jeg sprang fra uddannelsen og fik arbejde på en fabrik. Der arbejdede jeg i 6 år. Da jeg var 17½ år fødte jeg vores ældste datter og eftersom et sådan lille barn kræver bleer, tøj, mad o.s.v. så kom jeg aldrig igang med en uddannelse. For jeg havde jo arbejde og der kom penge fast hver 14. dag, så det var jo så rart. Da jeg blev 18 år, så giftede vi os og så gik det ene år med det andet. Nu hvor jeg læser dit indlæg og alle svarene, så fik det mig til at se tilbage. Jeg har nu i en alder af 30 år, fast arbejde på 7. år ved Arla, 4 dejlige unger, 7 dejlige heste/ponyer hvoraf 2 venter føl, bor på et landbrug på landet og sidst men ikke mindst så har min mand og jeg kobberbryllup i år. Der har været hårde tider, hvor man var ved at miste modet og man følte ingenting var godt nok, der har været tider hvor manden og jeg ikke var særlig meget enige, men der har så sandelig også været RIGTIG MANGE rigtig gode timer. Jeg ville for alt i verden IKKE bytte mit liv  Jeg følte også det var rigtigt da jeg blev gravid 1. gang og jeg har nok også ALTID været temmelig moden af min alder. Derfor ingen prædiken fra mig 
Til Agent007 : Mange tak skal du have .. Det betød meget for mig det du skrev.. Til alle andre som støttede op på det punkt, så takker jeg mange gange.. Vi ved der er mange ting at tænke over, min kæreste er smart udlært og vil komme til at tjene omkring 180 kr i timen, og jeg har oqs et godt lønnet job.. Så det er intet problem.. Vi har tænkt på alt, snakket godt med familien og de er sikker på at vi nok skal klare det selv uden deres store hjælp.. Men de er der alligevel hvis der blir noget ..
Du skriver: Man må selv erfare så LAD dem erfare... Vil det så sige at andre folks erfaringer og meninger ikke kan hjælpe andre mennesker?? Hvis al viden blev opnået ved learning by doing metoden... ja så turde jeg sgu ikke tænke på hvor vi var henne i dag... Du skriver også: Hvis de tjener gode penge nu, og har et godt job osv. hvorfor så ikke hvis man så gerne vil.? Ved du hvad... det er godt nok ikke grund nok til at få børn... Desuden er det at få børn en egoistisk handling, hvadenten man er 12-17-35 eller 60, men den er da i den grad egoistisk når man er 17 og samtidig regner med/ forventer at ens forældre vil hjælpe med baby... Hilsen Katrine
Det glæder mig at høre  Jeg er sikker på at mit liv også vil tage den form Min kæreste og jeg har været sammen i laang tid nu, vi har aldrig holdt pause, eller sådan noget.. Vi har stort set boet sammen hele tiden i det stykke tid, men allivel har der kun været 4 skæderier ca. Vi har det kanont sammen og er stadig nyforleskede <2
et lidt løst grundlag, at vurdere at de ik er egnede som forældre på, hva ? Umiddelbart havde jeg ik valgt at blive forældre i den alder, men folk er forskellige. Vi venter vores første barn og jeg er 30. Synes dog godt det måtte have været for 3-4 år siden, men vi ventede netop på at kæresten fik sin uddannelse gjort færdig og det vil jeg stadig mene er det mest rigtige. Med hensyn til at I ikke er blevet gravide. Prøv bare at glemme tanken om at I SKAL være gravide og slap af og sig til jer selv: Måske bliver vi gravide måske ik... Så slapper du mere af og måske det pludselig sker så... God vind uanset hvad I vælger.
Jeg kan jo se at du allerede har bestemt dig... du ønsker jo tydeligvis kun de positive reaktioner på dit indlæg... Jeg kan kun undres... tsk tsk. Hilsen Katrine
Min umiddelbare tanke er; Hvor længe har det stået på? Er det pludselig startet? Eller er det stille eskaleret? Hvordan er han i Dagplejen? Spiser han der? Han lyder generelt ikke til at have det så godt!
Han komemr slet ikke i dagpleje...Jeg går jo hjemme sammen med begge børn, Bassen på snart 2 og Samson på 6 md. Men ja...jeg syns også der er et eller andet galt...men jeg ved ikke hvad det er...Jeg har lidt på fornemmelsen han er forvirret fordi hans far ikke sætter grænser...Jeg vil ikke have han piller i skuffer der ikke er hans eller tager ting der ikke er legetøj (feks. fjernbetjeningen, mobil telefoner, alm. telefon, blade og bøger der ikke er legetøj) osv osv osv. Men far siger bare...jamen det sker der jo ikke noget ved...jooo...det gør der...han har nu smadret jeg ved ikke hvor mange dvd film...ødelagt 3 fjernbetjeninger, revet adskillige blade i stykker, suttet på batterier og meget andet godt...alle disse ting sker når jeg ikke er der til at sige nej...det må du ikke...hans far giver ham frit spil også når det gælder stueplanter...og jeg ved ikke om det er smadder sundt drengen går rundt og spiser blomster eller sutter på div. ting han får fat i når far "holder øje" mens mor feks. er i stalden... Jeg ved godt man ikke skal sætte for mange grænser og det syns jeg helelr ikke jeg gør...han må bare ikke rode i visse ting og sager...og mobiler, knive, gafler, fjernbetjeninger, mors kattemagasin, osv osv. er altså ikek legetøj og det skal han vel lære... Vi har givet ham hans helt egne fjernbetjeninger og telefoiner (som er kasseret og uden batterier) og det har også til dels hjulpet...og vi taler i telfon med ham (det kan være en pølse fra tallerkenen eller et stykke brød eller hans egen telefoner der blir sat op til øret og så siger han hej... Så siger vi halllooo...er det Sebastian...hej hej...hvad laver du? Så siger han ligeså sødt hej hej...og "lægger på" han kommer også og henter os ind på sit værelse og siger kom for at lege med et eller andet (hans bondegård eller en bil osv) men når vi forlanger et eller andet af ham, feks. bleskift, eller nu skal vi spise...så blir han sur. Så altså...han leger med os og snakker med os og hygger sig såmænd også...men blir hurtigt utilfreds og gal eller ulykkelig...og det piner mig at se min ellers så glade lille dreng der nægter at spise noget...og sundhedsplejesken har også nævnt han er lidt for tynd..men hvad gør man når nu han ikke vil spise...han glemmer også at drikke og man skal minde ham om han er tørstig..jeg siger Sebastian...Tørstig??? Og rækker ham hans kop og så drikker han og siger Aaaahhh...tager en tår mere og gentager...Han virker meget glad op til spisetid og står henne ved lågen ud til køkkenet og siger mam mam...men når vi så sidder ved bordet vil han ikke ritigt spise...han får måske lidt under halvdelen af det jeg havde tænkt mig... Vi har forsøgt kun at give han en skefuld på tallerkenen af gangen da vi har hørt det skulle kunne hjælpe...men det gør det ikke, jeg har forsøgt med mange forskellige slags mad for at finde ud af om det er fordi han ikke længere kan lide det mad han plejer at kunne lide...men heller ikke det hjælper..Jeg har forsøgt at lege med maden sammen med ham og det har hjulpet lidt men slet ikke nok...så kan jeg "snyde" ham til et par ekstra mundfulde... Når han er i DK hos sin farmor er der ingen problemer med maden og han æder som en hest...sidder nogenlunde ved bordet og blir ikke så nemt sur og ked... Det er kommet ligeså stille og roligt..ikke fra den ene dag til den anden så jeg kan ikke huske hvornår det sådan set er begyndt...men vil sige ligeomkring da jeg fødte Samson, for jeg kunne ikke løfte ham op osv. da jeg jo fik et kejsersnit...og derfor tog far ham med til DK og farmor...det er deromkring det startede...så 6 md. vil jeg tro... MVH Sus
vide noget som helst om børn og børneopdragelse vil jeg da godt forsøge at komme med et obejktivt syn på sagen. Nu kender jeg jer ikke, kender ikke jeres opdragelsesmetoder osv., så derfor må du ikke tage mit indlæg ilde op! Når jeg læser dit sidste indlæg Sus, så stror jeg du har fat i noget af det rigtige. Mor siger det ene, far siger det andet. Det er svært at rette sig efter når man er en lille dreng. Jeg synes det lyder som om han søger grænser og konsekvens. Han styrer hjemmet, hans far tager ham op når han skriger, han får lov til at komme på toilettet osv. Her ville jeg sætte mig ned med far, tale med ham om problemerne, og lægge en fælles strategi/lave et fælles regelsæt, hvor I sammen har fundet ud af hvad I hver især kan tolerere, hvad I vil have og ikke vil have, ud fra det finder I så ud af SAMMEN hvad I vil med denne opdragelse. Det er hårdt og det gør ondt når små børn skriger og græder, men I må stå fast. Jeg ville simpelthen ignorere hans opførsel ved bordet. Giv ham mad på tallerkenen, lad ham spise hvis han vil, lad ham være hvis han ikke vil. I skal slet ikke forkusere på hans manglende appetit, men på noget helt andet! Når I går på toilettet, så skal I være i fred, det må han forstå. Lad ham hyle og skrige så tosset han vil. Hvor meget bliver han socialiseret med andre børn? Kommer han i legestue eller lign.? Hvis ikke kan det jo godt være han mangler noget på det sociale plan. Hvis jeg er helt galt på den, så sig endelig til 
Først og fremmest er han jo på vej i trodsalderen, så det er ikke kun ham, der får det sådan  Noget andet er, at det jo er jer der skal sørge for at han har lyst til at blive siddende og spise sammen med jer - og selvfølgelig ikke urimelig lang tid. Men snak/joke/skær ansigter med ham. Det må være dødsygt at være lille og se på sine forældre der snakker om noget man alligevel ikke forstår. Selvfølgelig skal alting ikke dreje sig om ham - men stemningen er jeres ansvar hvis du forstår hvad jeg mener. Noget andet er om I fokuserer meget på om han spiser? Du bruger ord som lokke og at han får mindre end det du havde tænkt dig. Hvor meget vejer han og hvor høj er han? Hvis jeg var dig ville jeg kigge mere på barnet end lytte til sundhedsplejersken, der tit baseser deres udtalelser på skemaer. Hvis han ellers er aktiv og trives får han nok  Hvordan spiser han til de andre måltider? Min egen datter har haft en periode hvor hun ikke spiste så meget herhjemme, men efter en snak med dagplejemoderen der kunne fortælle at derovre spiste hun tiltider 3 (!) hele rugbrødder, forsvandt min bekymring. Herhjemme kan jeg også få hende til at spise mere til middag, hvis jeg dækker op med mange slags pålæg, og vi så vælger sammen, snakker om det osv. Så ryger der noget ned. Mht til det med at rode med ting - han vil gerne det samme som jer. Han vil gerne være en del af "flokken" og derfor vruge de samme ting som jer. Men selvfølgelig ikek ødelægge det   I stedet kunne du måske lære ham, hvordan man gør - læser forsigtigt i blade (mens man glæder sig over de flotte billeder), at man kan trykke på knapperne lige så stille, osv. Altså i stedet for at prøve at holde ham væk fra det han ikke må, så lær ham hvordan man gør   (Læs evt Anna Wahlgrens bog, den har et afsnit om netop det her). En ting der også kan virke, er at ignorere hans forsøg på at få negativ opmærksomhed. Simpelthen ignorere ham indtil han stopper - og så positiv respons i samme sekund. Det er en svær alder han er i i øjeblikket (og det bliver desværre ikke nemmere i den næste tid). Og husk at alt negativt er ikke rettet mod jer som forældre - det er mere eller mindre et råb om hjælp til at finde rundt i den verden han efterhånden er stor nok til at fornemme er der, men slet ikke forstå endnu. Hmm det blev langt og sikkert rodet - håber der var noget du kunne bruge 
Jeg tror meget af hans opførsel bunder i hans udvikling! Men nok også lidt i opdragelse   ! Uha, nu sagde jeg et fy-ord til en MOR! Men rolig rolig   jeg har også en knægt på snart 2 år, der nok godt kunne bruge lidt mere diciplin   . Min knægt vil heller ikke spise aftensmad. Han spiser sin vitaminpille og det er det! Men så storæder han tilgængæld i dagplejen (6-7 halve rugbrødder til frokost). Så jeg ved i det mindste at han får noget! Er det anderledes, hvis faren er den der står for aftensmaden? Min knægt får da også de hysteriske anfald! Han kan sige ja til at få en ren mås det ene øjeblik, for så at flippe fuldstændig ud, når man rent faktisk skal have det gjort!! Det var nok en rigtig god ide, at få opdragelse talt igennem med faren! Jeg tror det er uhyre vigtigt at man "er på samme side", hvad det angår!
svar man føler man kan relaterer til... Tjaaa...Øøøhmm...jeg må jo nok hellere tilstå at han ikke har så meget kontakt med andre børn...vi bor jo midt ude i skoven og kommer ikke så tit til byen...og de gange han har været udsat for andre børn og deres bakterier er hele familien blevet ramt af feber og snue...men han var i legestue i går sammen med farmor...han er sammen med andre børn når vi går til sundhedstjek og mødregruppe og når han er hjemme hos farmor eller mormor...Jeg har ikke kørekort til bil og det kræver det lidt for han kan komme ud og lege med andre børn...jeg er glad for Samson snart blir stor nok til at de kan lege sammen...men der går jo ihvertfald 6 md. endnu inden han blir lidt mere sjov at lege med...Den lille gåstol som jeg nu har advaret imod var ellers første step på vejen til at lege med lillebror Samson som han i øvrigt elsker...han kørte rundt med ham g sagde køre lyd, nusser ham og kysser ham, putter på ham og meget mere...så han er ikke jalus (staves)   det er så skønt at se når han kommer hen til sin lillebror (som i øvrigt også er vild med sin storebror) og siger Mmmmuuuaaa og kysser ham og nusser ham...siger se og pejer på noget han vil vise lillebror... Jeg leger meget med ham, med hans biler siger de der underlige lyde man siger når man leger med små børn   bbbrrrlll...og nnnøøønnn nøøønnn...in...siger muhhh...og vrinsker, siger prrruuuhhh...og kykkeligkyyy...bokker som en høne osv. når vi leger med bondegård og bondegårsdyr, vi trækker ham med slæde sammen med hunden (vi har jo en træk/slædehund)han kommer med i stalden en gang imellem og hjælper med at fodre kaninerne (det ender som regel med at han selv spiser gulerødderne men bare han er lidt med ik) Han er også glad for kattene og siger mau mau til dem...så han er vist ok...men tror i har ret i han savner andre børn og mangler nogle mere faste grænser. Jeg udøvede på et tidspunkt at vende ham væk fra bordet når han teede sig tosset (hyllede og skreg, slog i bordet skar tænder, rev sig i håret,osv osv osv) så vendte jeg stolen om og satte ham ca. 60 cm. væk fra bordet og så sagde jeg...jeg  ...når han så var stoppet sagde jeg...  stille og roligt, uden hverken at råbe eller tale meget hårdt...bare sådan lidt niksen biksen du... Men igen kommer far ind og spolerer det hele...da han "opdagede" hvad jeg gjorde sagde han det var synd for Bassen og at jeg var ond   og sådan måtte jeg ikke gøre...jamen hvad skal jeg da så gøre??? Det var det eneste jeg kunne finde på og det hjalp jo...Nu virker det ikke længere for han har jo fundet ud af at far kommer og "reder" ham fra sin onde onde mor hvis han skriger højt og længe nok...så snart han får sin vilje stopper gråden... Måske det i virkeligheden er far og mig der skal have sig et kursus i børneopdragelse..eller voksenopdragelse  Sebastian er en virkelig skøn dreng men han har sine luner...får han ikke sin vilje går han berserk...det værste er når han lægger sig ned, han startede med at kyle sig ned i gulvet men fandt ud af det gør ondt når hovedet rammer gulvet, så nu lægger han sig meget forsigtigt ned og så bryder helvede løs. Råbende og skrigende med fægtene ben og hovedet ryster han fra side til side for at give udtryk for hans misfornøjelse...det er ikke let det her... Far skubber det fra dig ved at sige...at sådan er drenge bare...AAARrrrhhh...MÆND!!! Nogen gange når far lige har stukket hovedet ind for at spørge om et eller andet eller lige sige et eller andet har lukket døren igen og Bassen har set og hørt ham, kommer løbende hen til døren der lukkes og far er væk (jeg forsøger at aflede hans opmærksomhed med at lege med et eller andet eller spørge om et eller andet) så stikker han igen i hyl og nogen gange kan far høre det i baby alarmen og kommer uforstående ind i stuen og siger nåååhhh...lille skat tager ham op...og henvender sig til mig med et surt udtryk i hovedet...hvad har du gjort ved ham...så blir jeg altså sur og siger meget tvært JEG har IKKE gjort noget...det er DIG...og det kan jo godt være lidt svært at forstå når han slet ikek var der ikke...åååhhh...jeg kan godt selv se lidt af problemerne når jeg nu får skrevet det hele ned...godt jeg gjorde det... Hvad syns i? Hvad skal jeg gøre? Farmand er meget svær at tale med omkring det her for han har skyklapper på faktisk vil jeg gå så langt som til at sige at manden er dissideret blind mht. til "fejl" på den lille guldklump.. Hvordan får jeg på den mest diplomatiske måde fortalt ham at sådan og sådan og vi blir nødt til at gøre et eller andet i form af...ja...jeg ved det ikke engang selv. Men en god start vil jo nok være enighed som er forslået...men når nu han er ekstremt stædig og tykhovedet...hva gør jeg så? Hvordan kan man få ham til ikke at være så farsyg? MVH Sus
Jeg tror ikke din søn fejler noget, han spiser jo når han er andre steder. Du har allerede fået mange gode svar, og dem er jeg stort set enige i. Tal med farmand, bliv enige om nogle spilleregler, faste grænser. Giv mere positiv opmærksomhed. Giv alternativer frem for "nej" (feks. ikke hoppe i sofaen, men gerne i sengen osv.). Gør ikke et problem ud af atensmaden, men smil, gør det til en hyggestund, og lad være at fokusere på hvorvidt han spiser noget eller ej. Læs noget litteratur, f.eks Anna Wahlgren, men også Jesper Juul: Smil vi skal spise. Problemerne startede omkring i fik lillebror, så mon ikke der er en del jalousi inde i billedet, kombineret med selvstændighedsalder... Jeg har ingen erfaring med jalousi, har kun én dreng på 2½ år. Giv storebror mest  , lad ham føle sig som den vigtigste, og giv plads til at han stadig er "lille" - for det er han jo! ...det er langt sværere at opdrage et barn der mangler udfordringer, leger han med andre børn nu hvor han ikke er i DP, eller luller han bare rundt derhjemme sammen med jer? Hvis ja, så giv ham nogle flere udfordringer, så tror jeg nogle af problemerne bliver løst af sig selv. Og udendørsleg flere timer dagligt er også meget vigtigt. Puha...det var blot nogle af alle de ting jeg har lyst at fortælle dig. Tilslut, så kan nogle konflikter ikke undgåes med et barn på 2 år, og de skal også lære at takle deres negative følelser, så hjælp ham på vej (som min pædagog-veninde siger til sin datter "Sigrid, jeg ved godt du er sur nu, men du må ikke gøre..."   ). Mvh. Nanna.
jeg at det jo meget nemt kan have noget med hans nye rolle i familien at gøre? Han er blevet storebror, har ikke sine forældre for sig selv, bliver pludselig bedt om at være "voksen" og opføre sig pænt- han har simpelthen måtte vige pladsen som "babyen" for lillebror- og jeg synes det lyder meget som om han godt kan være misundelig ( uden dog selv at ane hvad i alverden det er for et begreb), og derfor regredierer til tidligere udviklingstrin, eller måske kopierer lillebror for igen at få den harmoni der var inden han blev storebror? jeg tror gerne han vil være den lille igen, og at han er helt ude at skide over alle de følelser i hans krop som han ikke forstår. De beskrevne følelser behøver jo ikke udmønte sig i negativ adfærd overfor lillebror- det er vigtigt at huske. Mit bud er at han har brug for "ekslusivtid" hvor det KUN er Sebastian og far eller mor, der har det rart sammen, hvor han får masser af ros og positiv opmærksomhed. Og så tror jeg også det er vigtigt han får lov at være lille ( på den gode måde) af og til.. måske putte med mor og far, blive dikket som lillebror eller andet. Det er slet ikke spor rart at stå i den situation, men jeg er glad for du har delt den med os, så jeg selv kan være opmærksom på evt. samme problem når Patrick i en alder af 2 år bliver storebror til juli. Håber du får lidt styr på det hele, og vil vende tilbage med hvad der har virket. Christina
Jamen jeg vil rigtig gerne du fortæller mig alt hvad du tænker når du læser hvad jeg har skrevet...jeg sprøger jo om hjælp og alt kan jo bruges...så kan jeg jo selv vælge at sorterer i det bagefter... Nu er jeg nok lige ofeline et godt stykke tid...men det betyder ikke at jeg ikke kigger senere..Samson er lige vågnet så der går et par timer inden jeg er på igen... Tusind tak for alle jeres svar...dem er jeg rigtig glad for...og jeg vil gerne have flere  Så hvis der sidder nogen og mener et eller andet så skriv det til mig... Knus og Tak Sus
Hej Sus Jeg har får skrevet herinde om programmet på tv2 forældre forfra.. Hvis i har mulighed for det kan i tilmelde jer  Så kan i se nettv, og programmerne forældre forfra. Her er bla. også en dreng der søger grænser fordi han har fået lov til for meget for længe. Faktisk synes jeg at alle programmerne var utrolig tankevækkende!! Det foregår således at der bliver filmet i hjemmet,bagefter er der 2 børneeksperter som kigger på båndende,og bagefter viser de forældrene eksempler på hvor de begår fejl.Og derefter giver de gode råd tips og trix til hvordan de skal komme på rette vej igen. Jeg siger dig det var faktisk barskt at se forældre sidde at græde, da de direkte fik vist at årsagen til at lille MAds eller Mette havde en "Dårlig" eller "ubehagelig opførsel, var en direkte konsekvent af "fejl" som forældrene lavede... Hvis din mand simpelthen ikke vil indse at i bliver nødt til at lægge en fælles plan,så synes jeg i skal sætte jer og se de her programmer,så vil han forhåbentlig se at han egentlig blot gør jeres sønen bjørnetjeneste. Held og lykke! Mvh Hotbandit!
En masse gode bud. Mangler lige at høre, om I forældre har det godt sammen? Det påvirker nemlig også børnene meget, hvis forældrene ikke har det sundt og godt eller hvis der er nogle ting I trænger til at få sagt. Blot en tanke.
Selvfølgelig vil jeg gerne have det positive.. Men læser da oqs det negative.. Jeg ignorer det jo ligefrem ikk.. Men grunden til jeg ikke nævner det, er fordi vi har snakket om det ...
Jeg står selv lidt med fødderne i hver sin del af de argumenter der er her. Jeg kan godt følge Illum og jeg kan godt følge dig.  Jeg selv er ung mor, fik min den første i 3 g (hun var ikke planlagt) og er så færdig nu her med både ungdomsuddannelse (taget som alenemor) og 2 videregående i bagagen, hvor jeg er færdig med nr 2 til sommer. Min tøs fylder 12 til april. Jeg har så en pige til som fylder 7 til december.  Jeg har tænkt mig at give dig dette råd, og jeg håber du vil tage imod det.  Få dig en ungdomsuddannelse af en eller anden art først. HH, HG, HTX, gymnasiet. Bare en eller anden ungdomsuddannelse.  Ufaglært arbejde er ikke en disse værd i dag. Jeg ved det selv, for jeg har været derude på arbejdsmarkedet og det dutter ikke i længden hvis man vil tjene gode penge. De kigger på dit eksamensbevis, ikke på hvad du har lavet i den rigtige verden.  Derefter kan du vælge at få baby. Så er du ikke mere end et sted mellem 17 - 20 år og stadig ung. Ungdomsuddannelserne har en masse med fravær, som nemt kan ryge op hvis baby er vuggestue/børnehavebarn/meget syg konstant.  Jeg synes det var hårdt at ha den skide fraværsprocent hængende over hovedet hele tiden med et ørebarn!  Det er nemmere at få baby når man er på en videregående, hvis det er det du vil. Men der er også hårdt. Du har kun dig selv som indpisker til lektierne. Men tænk jer godt om. Ikke om forholdet kan holde, det ved kun tiden. Men hvad i VIRKELIG gerne vil med jeres liv. Hvor vil i hen, hvad er jeres drømme, kan i se jer sammen om 120 år på kirkegården?  Hvorfor vil i ha børn nu? Hvorfor kan i ikke vente til du har en uddannelse under bæltet? Hvad med din kæreste? Hvad er hans drømme? Mål? Fremtid? Hvad laver han?  Personligt ville jeg vælge 1 - 2 års tid. Hvorfor? Ungdoms uddannelse. Lyt til hvad vi siger og tænk over det. Lad være med at feje os af, fordi vi er "gamle".  Jeg selv er temmelig ligeglad med om der er villa, volvo og vovse, så længe der er en stabil økonomi og (meget mere vigtigt) et stabilt forhold mellem moar og faar. Man kan altid tage en videregående uddannelse senere med børn på slæv. Ja det er hårdt, men hvis det er den vej man vil, så går man den vej. Med eller uden støtte fra partneren. Kan jeg, så kan du sgu også. Lyt til hvad vi siger og tænk over det. Lad være med at feje os af, fordi vi er "gamle".  Jeg synes det er fedt at farmor og mormor støtter jer, hvis i vil ha bebs nu. Men bare husk, at det nu er jeres ansvar og ikke bessernes. Der er jeg nok lidt ovre i Illum's hjørne. Måske ikke med tonen, men meningen er nok den samme.  Klar jer selv først (kan i det også uden besserne?). Få en ungdomsuddannelse under bæltet. Find ud af det med økonomien og jeres forhold.  En ting er at drømme om bebser. Jeg var selv skruk fra jeg var 16!  Men jeg ved også af erfaring, hvor hårdt det er at tage en ungdomsuddannelse med bebs på armen.  Tænk jer godt om. Rigtig godt om. Find ud af hvad i vil med jeres liv, andet end at leve lykkeligt til jeres dages ende.  At være skruk er okay også i en tidlig alder. Hvis du vil reagere på den skrukhed, så husk hvad konsekvenserne er. Tænk også over det.  Kan i klare det uden bessernes hjælp? Er I 112 % sikre på at i KAN klare det sammen med en skrigende bebs på armen?  Knus  MinnaN
hej!! jeg er en pige på 16 jeg vil også gerne være ung mor.. jeg mener klart det er det bedste.. det har aldrig været planen at vi fra naturens side skal vente til vi er midt i tyverne.. men ja det er rigtigt at vi lever i et samfund der er imod det.. men hvis vi nu ikke alle gjorde "som alle de andre" kunne samfundet måske ændres... hvem ved... men men... jeg vil bare sige at jeg sys det er dejligt for dig med sådan en sød kæreste og en forhåbenligt snart kommende baby  jeg ville ønske det var mig... hurra for de unge mødre   hehe. ..vi har alle hver vores mening... men jeg er selv meget moden af min alder og jeg ved hvordan det er at være "låst fast" i en "for ung krop" .. jeg har selv gået og bandet over at man skal bruge så mange år af sin "bedste alder" påen uddannelse ... og hvorfor at man ikke bare kan gøre som man har lyst til med hensyn til familie og børn ...uden at blive stemplet som total taber... nå... jeg kunne bliveved med at snakke i en evighed...  men al held og lykke her fra 
Hvis du ikke tror på at noget menneske kunne finde på at få børn uden de kunne forsørge dem, ja så har du godt nok meget at lære om verden endnu... du skulle bare vide hvor mange af den slags mennesker jeg møder dagligt i mit arbejde. I øvrigt kan man sagtens være 110% sikker i sin sag men stadig tage fejl. Jeg læser hvad Kia skriver, jeg er bare ikke enig. At være uenig er ikke det samme som ikke at læse hvad der bliver skrevet. Hilsen Katrine
indlæg og nu er det væk fordi de flyttede tråden mens jeg skrev... Men kort fortalt så fik min mor mig da hun var 19 de arvede et hus da hun var 20 og fik min bror da hun var 21, jeg elskede at have unge forældre men jeg hadet at vi aldrig havde råd til jeg kunne gå til aktiviter lige som de andre unger, rigtigt ridebukser fik jeg først da jeg selv kunne købe dem for min løn ved fritidsjob, de var unge og havde ingen penge. hendes forældre ville da gerne hjælpe men hun er ud af en flok på 6 og mine bedste forældre havde ikke pengene til at hjælpe og de boede for langt væk. I dag har jeg en lille søs på 9 og i dag har min mor bedre mulighed for at give min søs en chance for at gå til det hun vil og mulighed for at give os større børn det hun har lyst til. Jeg fik selv min datter for tidligt, og jeg var endda 3-4 år ældre end du er nu, jeg er så ked af jeg ikke har fået min udd. og jeg skal kæmpe med at tage den nu, da at have børn gør det bestem ikke nemmere. jeg fortyder ikke at jeg fik hende men jeg ville nok gerne hun var kommet et par år senere. så jeg havde udd. på plads. jannie
Hej - sikke en debatdu har fået skabt dig  Jeg sad lige og læste det hele igennem, og jeg synes egentlig, at det du skriver virker meget modent af en pige på 17 år. Ikke, at jeg ikke selv er skeptis - det er vist næsten normen i vores samfund. Der kan sagtens være gevinst nu, hvor du er gået så meget over tid. Tag du en test mere. Nogle kan teste negativt i en længere periode, selvom de er gravide. Ved at have fokus så meget på graviditeten, kan man også have svært ved det, fordi kroppen så stresser. Inde på   er der et debatforum for unge mødre, hvor du muligvis kan finde nogle jævnalderne og tale med det om, evt høre om deres erfaringer med deres graviditet.
At jeg håber det er skæbnen der spiller ind, så du ikke er gravid endnu. Jeg synes det er alt alt for tidligt at få børn - men ja, jeres liv, jeres beslutning, mine tanker går blot til barnet. Så - jeg vil ikke ønske jer held og lykke med projektet, jo, om nogle år måske 
...at rådgive i en debat som denne. Jeg kan godt forstå jeres ønske om at få et barn. Samtidig tænke jeg: "17 år! Hvad fanden har hun gang i?!"   Umiddelbart tænker jeg, at det faktum, at du som 17 årig vægter det at blive mor HØJERE end at få en uddannelse, så du senere kan forsørge dit barn, virker umodent og ugennemtænkt. Men jeg kender dig ikke. Jeg aner intet om dig og dit liv og jeg skal ikke dømme dig. Men jeg har nogle erfaringer og jeg har set og hørt en del. Og én af de ting, der går igen er, at det er uhyre sjældent, at ungdomskærlighed holder. Det er uhyre sjældent, at forhold indgået af unge i 15-18 års alderen holder. Måske er jeres forhold undtagelsen, der bekræfter reglen, og det håber jeg selvfølgelig for jer. MEN...DU bliver nødt til at tænke på, at du en dag kan risikere at stå alene. DU bliver nødt til at tænke på, at du kan miste dit arbejde. DU bliver nødt til at tænke på, at hvis du vælger at blive mor, så har DU ansvaret for dit barn de næste 18 år. Og din kæreste må gøre sig de samme overvejelser.  Men, men, men...nu var det jo ikke min mening om dét, du bad om. Du spurgte hvorfor det er sådan, at man ikke bare kan blive gravid, når man gerne vil. Enkelt: At blive gravid er faktisk et lille mirakel og der skal ikke meget til at forhindre en undfangelse. Alene det psykiske pres man lægger på sig selv, når man ØNSKER at få børn, er nok til at man kan have svært ved at blive gravid. Som regel bliver man gravid, når det er ligemeget for én - hvis det sker, så sker det.  På samme måde kan en udebleven menstruation skyldes ønsketænkning.  Men...jeg må tilslutte mig Cruella76, når hun siger, at hun håber, at det er skæbnen, der spiller ind. Jeg vil ønske for jer, at der går et par år inden det lykkes at blive gravid. Ikke fordi jeg ikke tror på, at I kan klare det, for det er jeg sikker på at I kan. Det SKAL i jo, hvis det lykkes, men man ER altså alt andet lige bedre rustet, når man er lidt ældre. Og man kan sige, at 3 år (og en uddannelse) - så er du 20. Du vil stadig være en ung mor.  Men beslutningen er selvfølgelig jeres. Camilla
fortælle hvad der rent praktiskt kan ske hvis man ikke kan få børn... I kan gå til lægen og fortælle I gerne vil have børn, hvor længe har I prøvet ? Jeg kan udfra dit allerførste indlæg forstå at I har prøvet 1 måned. Lægen vil sige, kom igen om 11 mdr. Ja, man skal forsøge selv i 11 måneder før man kan gå videre med evt. undersøgelser. Hvis der ikke er en graviditet efter 12 mdr. vil lægen henvise til en enten en fertilitetsspecialist eller en fertilitetsafdeling på et hospital. Der skal din kæreste så aflevere en sædprøve med 2 ugers mellemrum, hvor man så går ind og kigger om sædcellerne er sunde nok, om der er nok og om de er mobile. Er det ikke iorden kan I få fertilitetsbehandling, der er flere års ventetid ! Hvis hans sædkvalitet er iorden vil du blive undersøgt med blodprøver og ultralyd af dit underliv for at udelukke cyster på æggestokkene og fibromer på din livmoder. Der vil blive taget diverse prøver fra din livmoderhals, bla. en test for chlamydia som er en s*xuelt overført sygdom og som virkelig er   udbredt i Danmark nu. Man regner med at hver 4. unge kvinde har den og den er sådan set ret symptomløs eller giver svage symptomer. Men den kan gøre det slemme at lukke æggelederne så ægget som kommer fra æggestokken ikke kan passere igennem æggelederen for at blive befrugtet og sætte sig fast på livmodervæggen. Man siger den gennemsnitlige fertilitetsudredning tager omkring 3 år... læs evt. mere fra Rigshospitalets fertilitetsklinik, jeg arbejder ikke på den klinik men på en anden klinik som har tæt kontakt med fertilitetsklinikken. Om du er for ung til at være forældrer er meget svært at vurdere ud fra indlæg her på internettet. Men var jeg i dine sko, ville jeg i det mindste prøve at få en grundlæggende uddannelse først som de andre foreslår. Og barselsdagpenge er ikke ret mange penge, skal jeg hilse og sige ! Er godt nok glad for at komme i arbejde igen og tjene lidt håndører igen  Beagle.
set mit første barnebarn, jeg var nemlig med min svigerdatter til scanning idag .Og hvor var den bare sød den lille, hun er i uge 24.Babyen vinkede med sin lille hånd og bevægede hovedet.Nå hvor sødt.  bettina.
det er altid en speciel føelse at se barnet på scanning første gang... tillykke med det kommende barnebarn
Må være et af livets oplevelser? Sådan har jeg det selv med mine scanninger, især den første.
Da jeg selv fik barn blev man jo ikke scannet(i gamle dage), så det var meget rørende at se den lille, jeg er den første foruden mor og far der har set babyen, så jeg syntes selv jeg er heldig.  Bettina..
Hejsa... Andre som mig der manglede en god gaveidé til barnedåben??? Har lige bestilt det perfekte (synes jeg selv)... Har bestilt et 80x60 maleri specielt designet til Cecilie. Hende jeg har bestilt det ved så jeg tilfældigvis på nettet. Hun er bare så dygtig. Og priserne er yderst fair... Jeg får lavet et med farver efter eget valg, skrevet Cecilie og hendes dåbsdato, samt hendes kælenavne ind i maleriet. I kan se lidt af hendes malerier på
...Jeg får et billede af mor, der sidder og siger "Sebastian, vil du ikke nok spise? Bare én bid mere!" og som prøver på at få ham til at opføre sig pænt. Og en far der sidder ved siden af og siger "det er synd at sætte grænser! Og jeg nægter at deltage i opdragelsen, for jeg skal fandme ikke være *bussemand*!" Er det sådan? At spise skal være hyggeligt og sjovt. Og det er ikke sjovt hvis man bliver ignoreret og det er ikke sjovt, hvis man bliver overvåget. Hvis du forsøger at presse ham til at spise mere, så vil han spise mindre. Hvis du hele tiden prøver at lokke og få bare én bid mere i ham og far sidder ved siden af og modsiger dig, så kan jeg da godt forstå drengen ikke spiser. For det første bliver han presset og for det andet har han fars fulde opbakning, så mor kan da rende ham!  Da Birka i præcis samme alder havde præcis samme opførsel valgte vi fuldstændigt at ignorere hendes spisevaner. hun tog selv mad på sin tallerken, hun bestemte selv, hvad hun ville have og hun spiste selv. Det sagde de kloge nemlig ville virke. Det gjorde det ikke. I stedet begyndte jeg at køre omvendt psykologi på hende. Hver gang hun tog en bid sagde jeg "Nej, hov! Den skulle jeg da spise! Hvor er du fræk!" Eller "nej,nej,nej,nej, den må du ikke spise!" - når hun var ved at putte noget i munden. Selvfølgelig med et grin og jeg lavede ansigter til hende og gjorde det meget tydeligt, at det var i sjov. Dét virkede! Pludselig var det helt vildt sjovt at spise, fordi mor sagde nej! Ok...det blev hurtigt anstrengende at skulle sige "nej" og hov, hov!" ved hver eneste bid, men hun spiste, hun tog på, hun var glad og efter en periode på den måde spiste hun bare. Hun kan stadig have enkelte dage, hvor hun skal "hjælpes", men det er sjældent.  Men jeg tror, at det vigtigste succeskriterie var, at kæresten og jeg bakkede hinanden op. Vi talte om hvad vi skulle gøre og vi blev enige først prøvede vi den enes metode og så den andens...indtil jeg spontant fandt på det lille "omvendte" nummer en aften. Men du bliver nødt til på én eller anden måde at få din kæreste til at forstå, at enten så bakker han dig op og støtter dig, eller også må han selv aktivt forsøge at løse problemet. Det er for hårdt for dig at stå alene.  Tjah...ikke et videre fagligt indlæg, men bare mine erfaringer med den forbandede "spisesituation".  Camilla
Hej.. Vi har også det rene cirkus derhjemme.. nøjagtig det samme som du beskriver, ikke at det trøster dig.. Jeg talte med goggerne i vugger for at hører hvordan pigen opfører sig overfor dem - og der er ikke problemer, kun hjemme.. Og det er søgen efter grænser, og i skal være ens i jeres derhjemme.. Din mand skal være meget tydelig (som du selv er) med at stoppe ham i de ting i ikke ænsker.. Hvis den ene siger nej og den anden ja.. Blir han skrup forvirret og vil i sin forvirring hyle og skrige.. Det samme under bleskift.. Ren konsekvens, lig ham og hold kærligt men bestemt fast.. Giv ham bog,klud eller andet han er glad for med sig når der pusles.. Men han skal blive liggende!! Det var de råd vi fik af vores SP og læge (vores datter er 20 md)Og det er ikke helt overstået endnu, men hun ved hvad vi mener nu.. hvor hun før ikke vidste det.
er super glad for de svar her...jeg var begyndt at tvivle på mine evner som mor...puha...selv om det ikke er rart sagt er jeg glad for at se at andre har de samme problemer og mener det er en periode og som jeg selv havde tænkt på forvirring...jamen...nu har jeg jo nogle værktøjer at arbejde med...det er altid godt at få andres bud på hvad det kan være eller få bekræftet det man selv mener... Ihhh...jeg er lettet...og så er han jo ganske normal  TAK skal i have...i har virkelig fjernet en stor sten fra mit hjerte...TAK TAK TAK  Og jeg skal nok følge op på dette indlæg og skrive hvad vi gør og om det virker. MVH SUs
Tak for dine fyldestgørende svar, det gør det nemmere at svare. Nu har jeg også læst dine to sidste indlæg, det havde jeg ikke sidst jeg skrev et indlæg (skrevet samtidigt). Jeg synes du lyder som en kærlig omsorgsfuld mor. Jalousi behøver ikke at komme til udtryk ved at han ikke er sød ved lillebror, det kan også komme til udtryk ved anden uønsket opførsel. Du bliver nødt til at tale med "far" om drengen. Du skriver far er blind ang. "fejl" på den lille guldklump, men du må forklare ham det ikke er drengen der er noget galt med, men jeres måde at håndtere ham på der ikke er optimal. I må prøve at mødes på halvvejen, du skal måske nok være lidt mindre streng, læg de ting væk han ikke må pille ved, eller endnu bedre, lær ham hvordan man behandler tingene ordentligt (som mettebo skriver:  ).Vi har ikke så mange ting vores dreng på 2½ ikke må, men lært´ham hvordan han håndterer det, og han har hverken ødelagt bøger, blade, mobiltlf., telefon, kamera eller lign. Ting bliver altid mere interessante når de er forbudte. Han skal nok lære hvad han må og ikke må alligevel, for der er ting (farlige ting) der jo bare er indiskutable. Jo flere forbud, desto mindre virker det. Hvad laver din mand? Kunne i ikke gå med ud og se når han arbejder, eller kunne han tage ham lidt med en time om dagen? Arbejdet bliver mindre effektivt, men både søn og far får mere tid sammen, og Sebastian vil uden tvivl elske det. Det er ikke fair af din mand han bare stikker hovedet ind og giver en besked, og går igen, han bliver nødt til at tage sig god tid til at sige hej til Sebastian også. Ang. mad, få ham til at hjælpe dig med at lave mad, lad ham sidde oppe på køkkenbordet, så kan det ofte være mere spændende at spise. Igen: Jesper Juul: Smil vi skal spise - lån den på biblioteket! Hvor langt har i ind til byen, hvad med en cykeltrailer til begge børn, så i kan komme afsted til legestue? Kan din mand bringe og hente jer? Eller få dig et kørekort, du kan da ikke sidde bundet derude resten af dit liv. Puha...det må være opslidende. Det er meget vigtigt for din søns sociale udvikling at han møder andre børn - og det er jeres ansvar at give ham muligheden herfor. Hvordan du når ind gennem din mands lidt tykke hjerneskal ved du nok bedst selv, men lad være at angribe ham. Nå frem til et kompromis sammen, det skylder i jer selv, jeres forhold og jeres børn. Lyt til hinanden. Noge skikord om hvad vi vægter i vores samvær med og opdragelse af Jeppe:  , konsekvent opdragelse, rimelig faste regler og rutiner, positiv opmærksomhed, såvel kvalitets- som kvantitetstid, sjov og balade i daglidagen, vi vælger vores kampe med omhu, lader opvasken stå hvis Jeppe gerne vil være sammen med os, lader ham tage del i vores arbejde, betragter ham som et menneske og ligeværdig del af familien, men ingen tvivl om vi har   Og så er vi   (eller bliver det) om opdragelsen Puha...undskyld rodet! Mvh. Nanna.
Nanna: godt skrevet  Sus, du kunne eventuelt printe denne tråd ud og vise manden, den kan jo nok bruges til at få gang i en snak om opdragelse og vigtigheden i at være enig og støtte hinanden!
Jeg har ikke nogen kloge ord at komme med. MEN, jeg bliver bare nødt til at skrive; Du er vel nok en helt igennem vidunderlig, klog og skøn mor!!! Så har jeg sagt det. Nej, jeg vil gerne uddybe det lidt. Sikke en positivitet, du modtager besvarelserne med. Da jeg læste dine egne besvarelser, kunne jeg ikke lade være med at tænke, at det er altså bare ikke alle mødre der ville være så positive overfor, at andre mennesker går ind og piller ved ens forældrerolle og ens opdragelsesmetoder. Jeg ved godt du selv spørger, og du derfor må tage hvad der kommer af svar, men alligevel kan jeg ikke lade være med at glædes over den glæde du selv kommer med i dine sidste svar. Du virker bare så glad for at få afvide, at der ikke er noget galt med din søn men måske i den måde I opdrager ham på. Som en siger, så kan det hurtigt blive et fy-ord, at gå ind og blande sig i opdragelsen af andres børn. Men sådan opfatter du det slet ikke, tvært i mod glædes du bare over at folk egentlig er så ærlige over for dig i deres svar.   til dig, for det viser sælme bare at du er en omsorgsfuld mor, som gerne tager kritik til dig, for at dine børn skal få det bedre. Jeg har en søster som nok har noget af det mest uopdragne datter - storebroren forsvinder helt i deres hverdag, fordi alt drejer sig om lillesøsteren. Jeg har en gang, før jeg selv fik barn, sagt ud af mundvigen, at det kunne jo være at de skulle prøve at gøre sådan og sådan, måske begge børn ville få det bedre af det. Men tak for kaffe, siger jeg bare. Det eneste hun kunne sige eller vrisse til dette var, at; "Jeg kunne jo bare vente til jeg selv fik børn". Jeg kan se mange forkerte ting de gør i deres børneopdragelse, alting er lettere at se når man står udenfor, men jeg skal ikke have sagt mere. Men tænk, hvis hun kunne tage det som du gør. Du er sku skøn, glem ikke det 
at andre har det på samme måde... oliver gør nøjagtigt de samme ting, bortset fra at han ikke er far syg.. ellers lyder det nøjagtigt som ham... mht maden, får oliver bare lov til at gøre hvad han vil lige for tiden bortset fra at vende sit glas på hovedet, og smide med maden... men bruger han fingre, ja så gør han det... skælder jeg ud nægter han jo bare at spise... det gør så at han faktisk bruger sin gaffel mere og mere efterhånden... og dermed også spiser... når det er sengetid her, får han en tør ble hvilket han ikke gider... men vi er begyndt at "advare" ham inden, gør vi efterhånden med alt... vi siger at om 5 min skal han ha tør ble, eller 5 min spiser vi, 5 min skal du i seng... det gør at han nu faktisk kommer af sig selv når vi kalde på ham efter de 5 min, og kampen har vi ikke så meget længere...
Det er bare rigtig, Karina, vi bliver så sårbare når kritikken rettes mod vores børn, eller vores opdragelsesmetoder, men Sus tager det flot, og udvælger det hun kan bruge. Takker Winnie. Sus, jeg tænkte lige på et par ting mere, I måske kunne bruge. Alt har det med at gå over af sig selv igen, hvis man undgår at lave et problem ud af det (f.eks maden), af og til tænker jeg "det er bare en fase, det går over af sig selv igen" - og som regel passer det! Selvfølgelig skal man vurdere situationen fra gang til gang - det med at undskylde med det er en fase, kan også blive en hovedpude. Din mand og dins indbyrdes uenighed om opdragelse er naturligvis ikke bare en fase. Vi LYTTER til vores søn, forklarer ham alt, og det VIRKER. Det med at overrumple dem, sige nu skal vi have skiftet ble, og med vold og magt gøre det, fratager barnet enhver form for integritet. Advar barnet i forvejen, "nu er det sidste leg inden vi spiser", "når vi er færdige meed det her, skal vi lige have skiftet ble" etc. (ligesom Stella skriver). Lige et lille Jesper Juul Citat:  Puha...endnu en lang smøre fra mig - håber du fandt bare en smule inspiration i nogle af de 3 lange smører jeg har skrevet. Mvh. Nanna - der tror på det er vigtig at finde ud af egne principper og idéer, for at kunne formidle dem videre og udøve dem (så må de jo justeres efterhånden som man finder ud af det ikke virker i praksis   ) .
for vi har nu fået snakket lidt om det herjemme dog ikke uden der kom lidt krusninger på bølgen blå   men dog fik jeg min mand til at forstå at han er NØD til at støtte mig i det jeg siger til vores lille dreng istedet for at give efter for ham og lade ham bestemme selv... Vi har stadig vores ture, både ved bleskift og ved maden...Nu er det dog mest frokost der er et problem... Jeg laver som jeg plejer sjov og ballade med ham, leger med maden med ham...og her den anden dag fik han en lille beløning fordi han havde SPIST OP uden at være sur og tvær...så jeg hentede et par vafler og så en flødeskumssprøjte...hi hi hi...det var godt nok sjovt...han fik lov til at tage den hen til munden og så sprøjtede mor med flødeskum...MUMS det var både sjovt og lækkert syns han...og da vi kom til belskift var han glad og veloplagt og ville meget gerne puttes... Far er holdt op med at modsige mig foran ham og jeg kan mærke det virkelig har gjort en foreskel...siger jeg noget han ikke er enig i holder han bare sin bøtte og lader som ingenting når bassen søger støtte hos ham...og siger evt. nej... Han virker mere glad og veloplagt end han har været et stykke tid på trods af han er syg... Vi har valgt at tage maden fra ham hvis han blir for strid (smider det på gulvet og skriger) så siger jeg nå...er du ikke sulten...hm...jamen så sætter vi den her...så går der lidt og så vil han gerne have sin tallerken igen...og så får han det...så spiser han lidt og kan evt. godt finde på at fortsætte den "dårlige" opførsel og vi gentager bare igen...tager maden og sætter den væk og fortæller ham hvorfor...jeg er sikker på han forstår det meste af det man siger til ham... Jeg fortæller ham også at nu skal du have en ren ble og bagefter skal vi ud og børste tænder så siger han med det samme aaahhh...(det er sådan jeg fik lært ham at børste tænder) når det er gjort så vinker han glad godnat til far og siger muuuaaa (betyder kys kys) så blir han puttet med kys, flaske, nus og sut og vinker godnat til mig...og så går der et stykke tid med at ligge og snakke om alt det han har lært i løbet af dagen...nogen gange blir han også sur eller ked...men det går hurtigt over igen... Han får gerne banan til mellemmåltid det efter morgenmad og inden frokost...blir mogenmaden for sen får han først frokost når han vågner efter sin middagslur...sådan kl. 15.00 nogen gange før...det kommer an på hvor længe han sover...for han får lov til at vågne selv.Men der er altid en tallerken med mad der står på et lille bord så kan han selv vælge om han vil have det eller ikke..og jeg sørger for at fortælle ham der står mam til ham henne på bordet...og selvfølgelig vand. Men det jeg vil sige er...at nu går det bedre og jeres råd har virkelig hjulpet os godt...  TAK alle sammen...jeg er utroligt glad for jeres hjælp...jeg håber også at mit indlæg har været med til at kaste lidt lys hos andre... MVH Sus 
Det var dog dejligt at det går meget bedre. Også rart nogle af vores tanker og idéer kunne bruges, det er altid rart at få vendt tingene, og set det med andre øjne. Det gør jeg også ofte, ikke så meget herinde, jeg bruger mere mine veninder. Jeg tror man bliver nødt til at tage nogle snakke om opdragelse hen af vejen, vi har jo alle noget med i bagagen hjemmefra, som udmønter sig i at sådan gør man bare, sådan skal det være, eller sådan skal det ihverttilfælde   være  Du kan rolig regne med han forstår stort set alt du siger. Jeppe snakkede tidligt, i en alder af ca. 2 var jeg absolut ikke i tvivl om han forstod alt hvad jeg sagde. Nu hvor han er 2½ taler han "flydende", det er nu rart han kan sætte ord på sine tanker. Nanna.
Får både dig og din mand dobbelt SU?
Ja det er kun jer, der kan tage beslutningen om hvad i vil med jeres liv fremover - men kan tilslutte mig dem, der skriver : FÅ EN UDDANNELSE FØRST!  Uden den i dagens Danmark er man INTET. Og Agent007 - er du også sådan én der hopper ud fra en bro med 100 meters fald for nu at se OM det nu også er rigtig at man kan dø af det?  Ja man skal lave sine egne fejl - men involverer det andre menneskers liv SKYLDER man dem at tænke bare lidt mindre egoistisk!
Jeg bliver 20 nu her og skal giftes til sommer - alle kommer og siger det er for tidligt og at man lige så godt kan vente - fair nok - men mange af dem er bare misundelige fordi jeg endelig har fundet en der behandler mig ordentligt - ja det er tidligt, men det føles helt rigtigt, vi har gård, dyr m.m - så jeg forstår jer inderligt når i siger det føles rigtigt. Kan på den anden side nemt forstå folk, for jeg havde aldrig regnet med at skulle giftes så tidligt, men glæder mig og det er rigtigt! Da der er 5 års foreskel på mig og min forlovede vil han gerne snart have børn(han er 25) - men jeg giver alle ret i at man skal have en uddanndelse!!!...!!! - og det har jeg også sagt til ham, specielt fordi jeg ikke kan alt da jeg fik et piskesmæld for over et år siden og går med smerter konstant - gennemførte heldigvis min HF!!! Lille ven - 4 af dem jeg har gået i folkeskole med sidder hjemme nu og har elendige job fordi de ikke har overskud til at tage en uddannelse med et barn - tænk over det! Det er selvfølgelig jeres valg, men hvorfor ikke nyde sammenværet med din kæreste nogle år endnu og få en uddannelse - hvis han er den eneste ene skal du tænke på at i har resten af livet til at bruge på børn - i har stadig brug for tid sammen, kun jer to - og det har man ikke særlig tit med et barn - OG DET ER YDERST UANSVARLIG HVIS MAN REGNER MED ALLEREDE INDEN BARNET ER FØDT AT MAN BARE KAN SENDE DET HJEM TIL BEDSTEFORÆLDRENE!!! Tænk jer om - vi har tænkt og tænkt - og vi VIL selv betale alt og arrangere alt hvad der angår bryllup, ombyggeri og hverdag - for kan vi ikke det er vi ikke ansvarlige mennesker! Min kæreste er også selvstændig og ved han har arbejde mange år endnu - ellers var vi da heller ikke nået så langt! Se frem til den dag i skal have børn, men forhast jer ikke! Jeg ser frem til min fremtid, med faste rammer og specielt det at få en uddannelse - da jeg bare går hjemme lige nu pga. min nakke og det hænger mig langt ud af min hals - men overlever da min forlovede støtter mig i ALT - tak til ham:) Håber da at høre hvad i finder ud af - hvad for en uddannelse vil du egentlig gerne have? Knus fra Maria:)
er det for tidligt??? Jeg ved at det også kan blive for sent at få børn. Mon ikke det er lidt efter hvad vi føler. Jeg bryder mig dog ikke om, at man planlægger at ville have barn, hverken som 17, 25 eller 40 årig, med planlagt hjælp fra mormor og farmor. Jeg er 37, har to børn på 9½ og 5. Vi får kun passet børn når det et nødvendigt, hvilket det meget sjældet er! Sådan har vi valgt vores liv, ingen siger det er det rigtige. Jeg og min mand, har bare den holdnig, at man ikke sætter hverken, børn, eller dyr i søen, hvis man ikke selv kan passe dem 24/7. Børn og dyr er ikke noget vi bare kan sætte væk, når det bliver for træls, eller vi lige skal noget andet. De er der tidligt om morgenen, uanset om det er den ene eller anden ugedag, de er der midt om natten, de får tænder (som måske gør at de skriger). De kræver og forlanger...(ellers overlever de ikke) Er du mon parat til bare at give og give, og ikke få andet end lækker babypludder tilbage?? Der er tøjvask, madlavning, indkøb, oprydning og rengøring. Alt dette forsvinder ikke når baby dukker op! Tværtimod, bliver det til endu mere trælse opgaver. Og der kommer ikke nogen og ordner det for jer.(?) Det er hårdt arbejde at være forældre, og man skal være parat til at tage de ting som livet en gang byder, af praktiske ting, og ikke tro man bare kan give de kedelige opgaver vidre til "de gamle". Selvfølgelig vil de hjælpe jer... Men men men... Har I snakket omfanget af hjælp igennem??? Jeg kunne godt tænke mig, at nogen en gang imellem ville tage tørnen for os, men vi ber ikke nogen om at gøre det, vi har selv fået vores børn, og om vi aldrig er så trætte, klarer vi os selv. Det havde jeg ikke kunnet i samme omfang da jeg var f.eks 17 år. Mit råd til dig: find ud af hvor meget hjælp du og din kæreste forventer at få! og få det så stemt af med besserne, inden i vælger at kaste jer over projektet.( De er vel næppe holdt op med at se andre, og bare venter på at blive begavet med at barnebarn - så de har noget at give sig til... Læs: de har også et liv de har ret til at leve, mange år endnu... Så gamle kan de heller ikke være???) Held og lykke med jeres valg Mette
Jeg er ikke fordømmende overfor dit/jeres valg.. Men som det er pointeret her rigtig mange gange, så er det ikke ren idyl altid at have barn.. Det er enormt hårdt, også selvom man har SÅ meget kærlighed at give af, og gerne vil øverøse sådan en lille nuttet "skrigehals" med som har forhindret din nattesøvn (søvn i det hele taget) i tre uger pga evt kolik.. Det er en gave at blive mor - en helt speciel følelse -  Men det er altså hårdt.. Uanset om man er 17 eller 37.. Tænk på hvor "ofte" du idag hører om forældre der udøver vold eller svigt mod spædbørn, drevet til deres vanvid.. Voksne og uddannede nmennesker med baglandet i orden og forældre til at bakke op og støtte... DET ER HÅRDT arbejde.. Men også skønt, og det blir kun nemmere jo ældre barnet bliver.. Men rent økonomisk.. Ikke at det vedkommer os andre.. men hvor gammel er din kæreste ?? Og hvordan bærer i jer ad med at "tjene godt" uden uddannelse.. Børnepasning løber altså nemt op i 2000-3000 pr. md. Og det er pasning alene..
MEN det er eddermaneme også HÅRDT!!! Jeg syntes du er ALT ALT for ung af alder, bare 17år, du har MEGET at opleve endnu.. men en 17årig kan også være moden som en på feks. 20år... Jeg blev gravid med min søn Noah som 21årig, jeg er 22år idag og Noah er 7mdr, han er en nem dejlig drenf, men der er søvnløse nætter, fordi maven gør ondt, ørene gør ondt, så er de sultne, tørstige... og ja jeg kunne blive ved. Jeg syntes at det er utrolig at i har stor opbakning og støtte hjemmefra, hvis jeg var Mor til en 17årig pig ville jeg til en hver tid fraråde at få børn i den tidlige alder. Selv om i har været sammen længe betyder det jo ikke nødvendigvis at i skal lave børn nu, hvorfor ikke vente lidt, til i har styr på fast bopæl, job osv... Jeg vil ikke prædike om uddannelse da jeg ingen har selv, det er dog ingen hindring for mig at tage den, men jeg må vente til jeg er 25år før vi har råd, og det er da ikke fedt, når du stadig er 17år og nemt kan tage en uddannelse (hvis det er det du vil) og stadig være en ung mor på feks. 20-22år  Jeg håber at uanset hva der sker, så er du indforstået med at en baby, er din for altid, du skal passe og forsørge den i mindst 18år, det er længe!!! Og en stor mundfuld for en lille pige!!! held og lykke uanset hva i vælger, bare det er det rigtige for JER!!!
Gad vide om det er en AND 
hvis din kæreste og dig var modne nok til at blive forældre, så sagde i til hinanden at i ville bo alene sammen i min. 3 år og nyde hinanden inden et barn kom, for barnets skyld! hvis din kæreste og dig var modne nok til at blive forældre, så ventede i med, at få barnet til i havde mere livserfaring, for barnetsskyld! hvis din kæreste og dig var modne nok til at blive forældre, så havde i begge en uddannelse, en god økonomi og en hvis stabilitet, for barnets skyld! Barnet kan ikke selv vælge sine forældre!! I kan altid få et barn, men når det først er kommet kan i ikke gøre det om. Og i skylder jeres kommende barn at være kompetente og voksne. for barnets skyld vent!! 
nå, tilbage til dit spørgsmål: det er faktisk altid svært at blive gravid, der er bare nogen der lige kan ramme den  der er jo altid ægløsningsprøver og temperatur målinger. men det er ikke unormalt at mennesker der kan bliver gravid på normal vis først blive det efter nogle år. ___...___
som ung valgte jeg abort! jeg blev selv gravid som 21 årig på p-piller, min daværende kæreste ønskede brændende barnet, men jeg syntes ikke at rammerne var gode nok og jeg ville have færdig gjort min uddannelse. Vi boede sammen og var modne nok, men der er så meget mere end det, der skal være ok, før man invitere et barn ind i sit liv. Og havde jeg lyst til at skulle op klokken 05.00 hver evig eneste morgen de næste 2 år, nej!! og har man ikke lyst til det, skal man nok ikke vælge, at få et barn. Så jeg fik foretaget en abort og det havde jeg det fint med, det var for barnets eget bedste og for min egen skyld. Det har været helt vildt heldigt at jeg blev gravid dengang, da jeg kun får ægløsning 1 gang om året og ikke kan blive gravid på alm. vis. Men jeg er lykkelig hverdag for at jeg valgte en abort selv om det var svært, da alle bakkede op om graviditeten. idag har jeg Alma på 2 år(fået via fertilitets behandling) med verdens bedste mand i verdens bedste rammer, der er den solide grundstamme der skal være. og det føltes helt rigtig, helt ind i knoglerne, og jeg har nået så meget i mit liv, at det ikke gør mig noget, at jeg oftest går i seng kl. ni om aftenen også hver fredag og lørdag. selvfølgelig tager jeg stadig på druktur med vennerne, nu er det bare 1 gang om året i stedet for 1 gang om måneden. Og vores ferie er planlagt ud fra at børnene skal hygge sig. Og sådan er det fordi vi ønsker det skal være sådan. ___...___ som 17 årig skal dit liv ikke bygges op omkring et barn og barnets behov, men op omkring dine ønsker og behov. Jeg håber virkelig at du lægger søvnløs hvernat og tænker dig godt om og husker ikke kun at se det fra din vinkel af...
det kan da ikke være rigtigt man ikke kan spørge om hjælp bare fordi man er under 25...jeg syntes sku i er nogle gamle kælin'ger og i skulle tage at skamme jer lidt og så rent faktisk hjælpe med det der bliver spurgt om... der er sku mange af jer der er være forældre en de helt unge...alder betyder ikke altid noget...og helt ærligt 17 er sku ikke så ungt, de er 18 inden barnet kommer.. nå KiaMunk jeg vil nok heller ikke tilråde at blive mor på din alder, men det er jo dit valg. og da jeg nævnte at jeg tænkte på at blive gravid, blev jeg også bombaderet med HADE indlæg og jeg er 21...sååå hvornår er det ok folkens at få børn...jeg spør bare? nå det kan rent faktisk være ret svært at blive gravid. det bedste tidspunkt er lige efter ægløsning (spør din læge) men der er nogle faktore der kan gøre det svære. hans sædceller ..svømmer de hurtigt nok? evt. kan du have pco. dette kan dog i mange tilfælde afhjælpes med en ændring af kost..(spørg lægen eller søg på nettet)
madsen: alder betyder ingen ting. men meget skal på plads først. prøve sin kæreste af hvor man bor alene sammen i nogle år, få en stabil økonomi, få en uddannelse, få nogle erfaringer. Jeg kender selv en der blev mor på 15 og en der blev mor på 17. Børnene havde et godt liv, ikke altid gennemtænkt!! I dag er mødrerne lige så gammel som jeg og kunne de vente og gøre lidt mere for sig selv inden, så havde de gjort det om. Børnene ville de selvfølgelig aldrig undvære. Men det sidste de kan er at anbefale at få børn så tidligt. KiaMunk: jeg syntes du skulle snakke med kvinder på over 30 år som fik børn som 15-18 årige og høre deres historie. Men det lyder som om du har bestemt dig også er det bare ud og købe alle graviditetsbøgerne og få dem læst igennem, der står der også en masse om at blive gravid. Jeg kan sige så meget at i vores vennekreds bliver børnene lavet på 11. dagen.
madsen: hvem af os? citere: selvfølgelig er der tonsvis af "ældre" elendige forældrer. men når du skriver mange af jer, må det jo være en del af de repræsenterede i tråden, hvem? øøhhh det er faktisk et forum hvor man ikke skal svare direkte , men kan komme med sin mening og ingen har ret eller uret, det er bare meninger!! og når KiaMunk skriver: ...så tror jeg altså ikke at hun er så dum, så hun ikke regnede med en masse respons på dette. Heldigvid er KiaMunk ikke tvunget til at læse andet end det hun lyster!!
er 18 ikke ungt ?? ... jeg syntes bestem heller ikke folk er lede ved Kia.. de/vi deler ud af vores erfaringer og da det er et åbent forum har vi den ret. folk giver jo bare deres meninger det gør dem bestem ikke til kællinger, jeg syntes du skal tage og slappe lidt af, det er sådan man bliver klogere på ting ved at lytte til andre. Jeg ved da hvis jeg er i tvivl om noget, og jeg ved at andre har erfaring omkring det så spørger jeg, lytter og tager det til overvejelse, det gør da ikke folk til kællinger bare fordi de er uenige i det jeg først mente. Eks. hvis jeg vil ride en hest til som 2 årig, spørger min ridelærer om hva han mener, han vil højst sandsynlig sige at det var en meget dum ide. Er han så en dum skid fordi han er uenig med mig?? Det vil give mig noget til efter tanke når han har forklaret hvorfor han syntes det er en dum ide. Jannie ... en dum gammel kælling ...
godt nok Ungdommens overmod lige nu. Jeg var selv ligesådan- andre vidste ikke hvad de snakkede om hvis de prøvede at give mig råd ( som jeg selv søgte), hvis de ikke var det jeg ville høre. Som teenagere har vi en tendens til at tro vi kan klare alting bedre, end dem der har stået i situationen før os, fordi vi mener vores forudsætninger er anderledes. Ja, jeg kan sagtens huske hvordan det var. Som årene går tænker man mange gange "DOH" om de valg man har truffet i sine usårlige teenageår- for man var slet ikke så forbandet anderledes end alle andre end man troede. Jeg forstår ikke valget om ikke at ønske sig en uddannelse fordi man er godt tilfreds med børn og kæreste og "hjemlig hygge", samt at arbejde ufaglært.. I længden bliver det oftest ikke et drømmeliv, selvom nogen naturligvis godt kan nyde det og have det fint med det. Jeg synes det er en smule skræmmende at man i en alder af 17 år mener at man har set det der er at se, og derfor ønsker børn til at udfylde et tomrum?? Kald mig da endelig en sur kælling for at forsøge at dele ud af egne erfaringer, det kan jeg leve med. Jeg tror også sagtens at 17 årige kan blive glimrende mødre- men jeg synes personlige mål og udfordringer aldrig må glemmes eller ignoreres... og har man ikke mål og ambitioner andet end at nå at blive mor inden man er 19... ja.. det taler forhåbentlig for sig selv?? 10 år ude i fremtiden kan man nemt sidde tilbage med en følelse af ingenting vis man kun har "ofret sig" for børn og kæreste i al den tid. Jeg tror på mennesker er skabt til at ville have mere ud af livet, forlange mere af sig selv, og intet kan ændre den opfattelse hos mig. Christina
ja jeg må så unskylde mange gange, for mit meget ubehøvlet indlæg...var bare så arig lige på det tidspunkt.. mest fordi jeg kunne nikke genkendene til de overfald folk havde gjordt på mig, da jeg overvejede at blive gravid.. og så er jeg jo nok lidt af en hormon bombe, da jeg nemlig ER gravid..(ved godt det ikke er en unskyldning).
Hvornår skal man til jordmor for første gang. Jeg kan ikke huske det fra dengang jeg ventede Nicolai, og jeg kan ikke lige finde vandrejournalen fra dengang. Helena (18+2)
Min læge sagde at første JM besøg var i uge 12, så jeg ringede igår for at bestille tid, da jeg går i uge 12 imorgen. Men, der er godt nok ventetid på, så jeg kan først "komme til" d. 3 april...Der er jeg så i uge 17  Men skidt pyt, jeg har jo lige været det hele igennem. Så se du at få ringet.
14 - 16, jeg har aldrig været afsted før min uge 20 ca...mest pga. at jeg har været til mange mange kontroller efter 26 uge... derfor venter jeg altid da jeg ikke rigtig kan bruge de tidlige til noget. Mette
jeg skal på mandag og der er jeg i uge 15... Peggy-Sue 13+5
for svarene, men hvem skal man egentlig ringe til. Ens egen læge Det sygehus jeg skal føde på Det jordmor-center som jeg gerne vil benytte Det lokale jordmor-center Vi hører egentlig til Horsens sygehus, men jeg har valgt at føde på Silkeborg Sygehus. Scanningerne foregår på Skanderborg Sundhedscenter. Jeg har ønsket at benytte samme jordmor-center som sidste gang, da det ligger tæt på min arbejdsplads (i Århus). Så jeg er egentlig lidt usikker på hvem jeg skal henvende mig til. Helena
Hejsa... Du skal ringe til det jordemodercenter du har tænkt dig at bruge for at aftale tid. Jeg går i Ålborg og skulle først ringe og aftale tid når min termin var endelig fastlagt ved nakkefoldsscanningen i ca uge 13. Det blev den så i mandags og jeg har fået min første tid ved jordemoderen den 6/4, hvor jeg så er i uge 18, men som Mette(Blossi) skriver er det i uge 14-16 man normalt har sit besøg. 1. gangsfødende er til jordemoder før det (det var jeg i hvert tilfælde da jeg ventede Victor). Har du været til scanning??
Hos mig gik det helt automatisk (?)... dvs at der kom et brev til mig om, at jeg skulle til jordmoder xx dato - så jeg ringede ikke til nogen. Kan dog ikke huske hvad uge jeg var i... mvh Trine - termin 30 maj  
Var til det her Cranio Sakral Terapi idag og da hun hørte hvad joseph vejer nu som 3 mndrs gik hun næsten bagover 7,2 kilo folkens jojo mors dreng er sgu ved velmagt lol Andre som havde/har store basser?
og vejer 13 kg , er 85 lang og bruger str 86-92 , da han var 3 mdr vejdede han han 7,5 så han er også en af de store og lange Jannie
Det var godt nok noget af en basse ja:) IDa er 8½ måned nu, og vejer 8,5 kilo hvilket er helt normalt på pige kurven. Du får da lange arme før tid hva? 
har også vejet 7,2 kg som 3 mdrs... Mette
jeg også laaange arme - Sebastian er 3½ måned og vejer omkring de 7,5 kg. Men hans søster var også en ordentlig basse, så jeg får åbenbart store unger - godt de vokser fra det 
folk ubevidst lukker øjene for alt der falder lidt uden for normen, når det drejer sig om børn... man vil jo nødig såre folk. man ved jo at ting man selv har indset gør knap så ondt, som hvis det kom fra folk udefra... derfor er folk meget påpasselige hvad de siger eller giver ret i mht. til andres børn. vi kan selv se alle "fejlene" både på en selv eller sine børn, men det er jo ikke alt man ønsker bekræftet... slap af, og vær glad for at du selv har indset at han er lidt langsom i optrækket mht. til at kravle mm... og vær måske glad for at alle andre ikke giver dig ret, de vil jo bare fortælle dig hvor skøn din søn er  Mette
Mette har ret. Jeg ville heller ikke drømme om at give nogen (i venne- og bekendtskabs-kredsen) ret i, at deres barn er dårlig til noget - selv om jeg jo til dels gør det alligevel ind imellem i form af mit arbejde. Men derfor er jeg også helt enig i, at det er en fordel at kunne se både "fordele" og "ulemper".
ikke det er  Så længe man ser på barnets behov fremfor ens eget så synes jeg det er ok. Man skal så også bare kunne se, når barnet så trænger til andre unger omkring sig mere end 1 dag om ugen eller lign. Så skal du jo bare være sikker på, at du kan arbejde samtidig med at den lille er omkring dig - det ville jeg så synes var ret svært. Men det kommer jo selvfølgelig også an på hvad man arbejder med  Men umiddelbart ville jeg da synes det var en rigtig god ide  Pøj pøj med det 
hvorfor skulle det være synd ikke at putte sit barn i opbevaring... dit barn vil da trives godt ved at være hjemme hos sin mor.. det er jeg da overbevist om.. kun min ældste har været i dp et år.. de 4 mindste har aldrig været i pasning... har været hjemme til de startede i børnehave klasse i skolen. og der har ingen problemer været... og som du skriver går i i legestue.. så det er da bare super... du gør det som mange ønsker at gøre, men som de desværre bare ikke har mulighed for.. eller vil ikke give sig selv den mulighed  Mette
have beholdt oliver hjemme, men pga en hård graviditet med den mindste, og han's behov for kontakt med andre børn (gik i legestue den ene dag om ugen der var i den by), valgte jeg at sende ham ud i DP, og det nyder han godt af... Jeg synes ikke at det er synd at beholde dem hjemme, så længe de nyder det...
Det kommer selvfølgelig an på barnets alder etc... Et 1 år gammel barn har efter min bedste overbevisning ikke noget behov for dagpleje, hvis det kommer afsted ugentligt i legestue. Jeg passer Jeppe på 2½ år hjemme, og han har et ENORMT behov for at komme ud at lege med andre børn, dette kan vi ikke tilgodese pga. hans sygdom. Men et barn på 2 kan også gå hjemme hvis man sørger for at det kommer afsted 3-4 gange ugentligt i legestue, eller sammen med andre børn (man kan måske hurtigt finde andre "hjemmegående" i legestuen at mødes med et par gange ugentligt). Jeg tror man vil kunne mærke på sit barn når tiden nærmer sig hvor de har brug for flere udfordringer. Jeg har et dejlig tæt forhold til min søn, som jeg ved jeg ikke ville have fået på samme måde, hvis jeg var væk fra ham mange timer dagligt. Nanna.
Min erfaring siger, at der kommer et tidspunkt hvor mor ganske simpelt ikke kan opfylde barnets behov (for at være sammen med ligestillede) og her mener jeg ikke at en ugentlig dag i legestue er nok. Min den yngste blev hjemme hos mig indtil hun var 15 mdr og det var lige et par mdr for længe, kan jeg godt se. Til trods for at vi tit var sammen med andre børn og hun har en storebror. Hun var ikke vant til at klare sig selv sammen med andre børn, puttede sig ofte i mors skørter og turde ikke mænge sig med de andre børn. Efter hun er startet i dagpleje kan jeg se en markant positiv udvikling. Hun er blevet meget mere udadvendt og kan lære så meget af de andre børn. Så mit råd er nok, send dit barn afsted i dagpleje når det bliver 1 år, det behøver ikke være så mange timer, hovedsagen er at barnet kommer ud sammen med andre børn nogle timer hver dag. Men børn er forskellige, vurder hvad der er bedst i dit barns tilfælde. Winnie
Så blev det Eas 1 års fødselsdag, det er helt vildt som tiden flyver afsted. Minderne kommer væltende i dag, tænk for et år siden var jeg gravid ligesom nu, og var i det værste smertehelvede jeg aldrig kunne hace forestilt mig..   Men tænk hvad der kom ud af det. Det er nok kun derfor man gør det hele en gang til. (Christel jeg ved du kan følge mig her)  Familien kommer i eftermiddag til noget kagemandshalløj og her får de den gode nyhed om nye baby af vide. Vi vil prøve at flette det meget naturligt ind, så de måske ikke lige fanger den i starten. Det tror jeg bliver sjovt. Det går fint i dagplejen, Ea har på 3 uger haft haldbetændelse, forkølelse, feber, øjenbetændelse og nu har de andre børn fået skoldkopper.. Men det vidste vi jo ville ske..
Ja tiden render bare. Håber at i får en god dag. Og tillykke med den kommede baby.
med dagen... ja tiden løber. og ja man går ind til det igen og igen og igen... vi har så stærke smerter at man ikke tror det muligt, men alligevel gør vi det jo.. for vi ved hvilke skønne skabninger vi får ud af det.. nogle gør det 1 gang andre 2 gange... jeg har gjort det 7 gange.. og ville gøre det igen... hvis det nu var  Men det er det ikke. Mette
Tillykke med dagen. Den første fødselsdag er ski da lidt sær at komme igennem! Da min søn blev 1 år, gik jeg hele dagen og tænkte "for præcis 1 år siden, skete der sådan" og lidt efter : "for præcis 1 år siden, skete der sådan"! Sådan blev jeg ved hele dagen. Nu nærmer vi os de 2 år og jeg er allerede begyndt       . Til Mette(Blossi): jeg har svært ved at følge den tankegang, med at det gør så ondt, men vi gør det med glæde (   ) igen og igen?! Jeg sprækkede ret meget og har døjet en del med arvævet. Jeg ved ski godt, hvad der sker 2. gang...og det er ikke noget jeg med "glæde" gør   . Jeg synes ikke at børn skal være enebørn, men behøver det at være mig der føder HVER gang??      Bare rolig... jeg er ikke så blåøjet, at jeg ikke kan regne ud, at jeg kommer selv til at gøre hele molevitten igen...men hvis jeg nu kunne få manden til at tage den næste...   SÅ er jeg da sikker på at vi ikke skal have flere   ...haha pyha, der fik jeg lige et godt grin med mig selv   . Tilbage til dig Katja, kan I nu have en rigtig god dag også med at fortælle om nr. 2 
Glæde og glæde.. det er det vi gør... glæder os på trods af smerterne.. og jeg kender smerter... min sidste blev født ved ks hvor bedøvelsen ikke virkede... og jeg kunne ikke blive fuldbedøvet.. måtte ligge og mærke hvordan de skal i min mave.. ingen af mine fødsler har været nemme.. faktisk meget skrækkelige.. men alligevel når jeg nu har sagt efter hver eneste,,, at nu gør jeg det aldrig mere... så har jeg jo gjort det igen og igen... Med glæde er måske et forkert ord.. men ved ikke lige hvad jeg så skal kalde det...   jeg har været skrækkenslagende hver eneste gang jeg skulle føde. Mette
Med lille Ea  Tiden går bare så hurtig.. Andreas er snart 1½ år gammel og jeg kan slet ikke forstå hvor tiden er blevet af  Men stort tillykke med Ea 
pige *s*
til lille Ea     ja, for pokker, tiden flyver afsted  Katja, jeg er kommet frem til at de fleste af os kvinder bare er og bliver "syge i roen"   Det skal bare accepteres *fnis* Hvordan tog de nyheden om en lille ny? 
Tillykke med fødselsdagen til Ea  Håber i har haft en rigtig god dag  Mange hilsner Mette
...af Ea's fødselsdag. Håber I har haft en dejlig dag.  Tillykke med hende.  Camilla
Tak for alle lykønskningerne, vi havde en super super fødselsdag, Ea hyggede sig gevaldigt med alle sine gæster og gaver. Familien blev meget overrasket over nyheden. Jeg havde lavet en lagkage kun til Ea som hun måtte spise helt selv (det synes vi er sjovt i vores familie   ) Men modsat alle de andre børn i familien spiste hun meget pænt med ske og det hele, alle kigger på hende og så siger jeg "ja vi har aftalt med Ea at man skal spise pænt når nu man skal være storesøster" og så blev de helt vilde, min mor troede først ikke på det.  Min svigermor siger så, at hun havde tænkt på det, men ville ikke spørge om jeg var gravid eller bare fed...   Ok man kan så også godt se det ret tydeligt allerede. Min storebror startede også med at sige at han synes det så mærkeligt ud, at jeg havde fået tynde kinder men større mave??  Alt i alt en dejlig dag!
Ja, så kommer det store spørgsmål. Bliver man nogensinde 100 % klar til barn nr. 2???   Min mand er helt vild efter at få et barn mere, men ved ikke helt selv hvad der inderst inde holder mig tilbage. Vil selvfølgelig syntes det var skønt at have en lille nyfødt i armene igen, men et eller andet holder mig tilbage. Mathias var et mindre uheld, og derfor var vi ikke denne planlægningsproces igennem. Har nu i 1/2 år haft masser af gode undskyldninger som arbejde, årstid osv.   Troede så at jeg var blevet gravid, men testen viste negativ. Ellers havde det jo ligesom løst mit problem. Elsker min søn, og ville også syntes det var dejligt med en mere, men ja... Hvordan havde i det, da i planlagde nr. 2??? Bliver man nogensinde 100 % parat igen.  Hilsen Lillian
klar til nummer to, men der er også 4 år mellem den føste som var en oopser og numme to som er planlagt... Både manden og jeg var klare til nummer to, og det var rart at være afklaret med det Men skal så også hilse og sige ... har ikke fået nok søvn lige siden han kom ud den bette rod Jannie
...ikke klar til nummer 2. Nummer 1 var ikke planlagt af den simple grund, at jeg som 23 årig blev diagnostiseret som gold. Så det var jo nemt. Ingen børn til os. Men gravid blev jeg skisme alligevel i en alder af 29.   Men nummer 1 var jo så for os et lille mirakel og "de kloge" sagde, at vi bestemt skulle prise os lykkelige. Sandsynligheden for at få endnu et barn var så godt som ikke-eksisterende. 1½ år efter var jeg gravid igen!    Men jeg følte, at jeg slet ikke var færdig med KUN at være mor for Birka. Jeg kunne ikke forestille mig at skulle "dele" min kærlighed mellem TO børn. Og jeg havde ikke lyst til at få nummer 2. Men det fik jeg jo. Dan han nu var puttet ind, havde jeg ligesom ikke noget valg.   Og selvom graviditeten var et følelseshelvede fordi jeg sådanset ikke ønskede barn nummer 2, så har han været knuselsket siden han plumpede ud og vi vil ikke undvære ham for noget! Og der er masser af kærlighed til dem begge.  Og nu gennemgår jeg det hele igen. Jeg venter nemlig nummer 3! Ret godt klaret af én, der ikke kunne få børn! Toke er 1½ år når nummer 3 kommer til verden og Birka bliver 4 år 2 uger efter jeg har termin, så der bliver nok at se til.  Jeg har - ærligt - en masse ambivalente følelser og ønsker af og til den her "parasit" ad helv*de til, men jeg ved også, at når først den er her og ligger der og kigger med sine store øjne, så bliver den elsket og tilbedt præcis som de andre to, så jeg er ikke bekymret.  tjah...jeg ved ikke, om du kan bruge det til noget...men sådan har jeg haft det. Nogen bliver hurtigt klar til flere børn, andre bliver langsommere klar og nogen bliver aldrig klar. Og jeg tror jeg hører til dem, der aldrig bliver kalr, så det er godt nok, at naturen bare går sin gang og maser mig ud i det.  Camilla
Det er præcis som du beskriver det, at jeg har det. Hvordan skal jeg kunne undvære at lægge min fulde opmærksomhed hos min søn???   Og hvordan skal jeg dele den kærlighed i 2??? Nu er der måske mange der syntes det lyder mærkeligt, men sådan har jeg det virkelig. Jeg elsker min søn overalt på jorden, og kan slet ikke forestille mig at skulle have en mere ved siden af. Men på den anden side, har jeg jo altid ønsket mig flere børn. Og Mathias skal jo heller ikke være for gammel, før han får en lillebror eller søster. Men alligevel ligger der den der snert af usikkerhed, jeg aner bare ikke hvor den kommer fra. 
Sådan har jeg det også, lige præcis som du beskriver; hvordan skal jeg kunne dele min kærlighed til flere end ham lille Rasmus. Og hvordan skal jeg undgå ikke at have dårlig samvittighed overfor ham, når der kommer en til, og ikke al opmærksomhed går til ham. Jeg talte faktisk med min SP om det en dag, og hun sagde at det er helt normalt. Sådan har rigtig mange det. Jeg vil gerne have barn nr 2 om ikke alt for længe. For det første fordi jeg er ved at være "gammel" he he (32) men også for børnenes skyld, så ønsker jeg ikke den store aldersforskel, Rasmus er 6½ mdr.Men egentlig har jeg det også lidt sådan, at jeg gerne vil have graviditeten overstået...Forstået på den måde, at jeg nød ikke min graviditet så meget, egentlig synes jeg ikke det var så fedt at være gravid. Oveni tog jeg 23 kg på, og mangler stadig at tabe 7 kg. Normalt vejer jeg ikke ret meget, og har altid kæmpet med at ikke at blive for tynd, men nu har jeg altså bare nogen ret kedelige deller på maven, og hele vejen rundt, som jeg ikke kan komme af med så let. Mit tøj fra før jeg blev gravid, kan jeg overhovedet ikke komme i. Og så har jeg det lidt sådan, at hvis jeg nu taber det hele igen, og sådan rigtig kommer i gang igen med at være lidt mig selv også, så er jeg ikke sikker på, at jeg har lyst til at være gravid igen. Er meningen til at forstå??? jeg elsker min lille dreng overalt på jorden, og en lille ny ville være lige så velkommen, MEN gid jeg kunne springe graviditeten over. Så selv om jeg egentlig gerne bare vil have endnu en graviditet "overstået", så kan jeg bare ikke lige nu se mig selv som gravid. Ja det er nok en masse mærkelige tanker, men sådan har jeg det med det.
man bliver af at få børn.   Er jeg bare den eneste, eller er der noget der ændrer sig når man bliver mor? Var ude og ride idag. Banen var lidt frossen, og jeg besluttede mig for at tage på en lille tur til vesterhavet. Vejret er jo trods alt strålende idag.   Men men men, det var hesten og jeg vist ikke enige om idag. Det blev til en lille konflikt som endte i et bukspring, så jeg hang på halsen af hende.   Før i tiden ville jeg være blevet stiktosset og sk... stædig, men for første gang, tror jeg at jeg blev bange. Jeg hoppede straks af, og trak hende hjem. Nederlag til den store bangebuks. 
Join the club!! Kylling nr. 1 har skrevet denne tekst!  Før jeg fik barn, satte jeg mig næsten op på alle heste jeg kom forbi, nu bliver den nærstuderet igen og igen, set med rytter og bliver den for hidsig under ridningen (altså med mig i sadlen) kan jeg også sagtens finde på at hoppe af   . Og er så HELT sikkert vildt nervøs næste gang jeg skal på nakken af dyret! Jeg har en vildt god veninde, hvis hoppe jeg får lov at låne nogle gange om ugen. Hun ved også at jeg ikke gør noget overilet, udsætter ikke hesten (og mig selv) for for meget. Hesten skal i hvertfald ikke komme tilskade "på min vagt"! Min veninde griner af mig, men er til gengæld også glad for at hun ikke behøver at bekymre sig om jeg nu rider tåbeligt vildt i skoven eller lignende. Men det er vanvittig pinligt at jeg knap tør springe 40cm!!   Og da slet ikke flere i træk, da hesten så bliver lidt "vågen"   . Jeg er også det største pylrehoved! 
Jeg er også blevet mere pylret. Skulle låne en hest til undervisningen, som jeg ikke har prøvet før. Den er god som dagen er lang, men alligevel turde jeg næsten ikke galoppere, fordi jeg har set, den løbe lidt stærkt engang... Hmmm. Og jeg skal forestille at være habil dressurrytter - ikke hysterisk  Springe har jeg slet ikke gjort siden jeg var 3 mdr. henne, og skal jeg igen, tør jeg slet ikke springe så højt som før. Og næste gang jeg bliver gravid, skal jeg slet ikke springe under graviditeten. Mvh. Kylling nr. 5
Tror vi skal have oprettet en kyllingeklub for mødre   . Andre der vil være med i klubben??? 
Jeg vil gerne være med i KYLLINGE-KLUBBEN  Jeg må sige, at jeg absolut heller ikke sætter mig op på hvilken som helst hest mere. Den første gang jeg var ude og ride efter jeg havde født, var da også med bævende ben. Min vallak er ellers nok noget af det roligste, men når man bare har gået og hygget sig hele sommeren på græs, så er der trods alt lidt mere krudt i bagenden. Men det gik, omend lidt stærkt synes jeg jo nok. Hingstebassen er jeg sku heller ikke helt tryg ved længere, godt min kæreste er, han er lidt bedre til at sætte ham på plads, hvis han prøver på noget. Puha, det er sku egentlig lidt træls at man bliver så stor en kylling... Mon det så bliver værrer når man får nr. 2???
Hej  For et stykke tid siden var der er der skrev om at de ventede trillinger herinde, eller også var det på Senior  Jeg har tænkt en del på hvordan det går, jeg kan ikke huske hvem der var der skrev indlægget.  Nogen der ved hvem jeg tænker på?  Vil enormt gerne opdateres 
Ja, det er vel efterhånden så længe siden at de burde have set dagens lys nu, håber da det gik godt det hele... Men med tre småbørn er der jo nok at se til   Så er det vel ikke lige HN man tænker på først  Men kunne have været spændene at høre mere 
var med de gange jeg har testet... mine forælre fik det afvide med det samme... tonny's mor fik første gang det afvide på hendes 50års fødselsdag, med et kort hvor der stod hvad hun havde nået i sit liv, hvad hun manglede.. og nu ville vi hjælpe... så lå der et par baby strømper... der gik noget tid før hun forstod den... andengang sendte vi vandrejournalen til hende med posten, den forstod hun heller ikke først... sad nok i 10 min og stirrede på journalen... før hun spurgte hvad det skulle betyde...
Min kærste var med til test hos lægen, men allerede inden havde jeg sagt, at jeg mente jeg var gravid (ikke pga udeblivende mens, bare en fornemmelse). Min mor have givet mange hentydninger til at nu kunne det jo være dejligt at få et barnebarn. Hun havde sågar for sjovt fået fat i noget pænt brugt babytøj hun gav mig, hvad hun ikke vidste da, var at jeg dengang med babytøjet allerede var gravid. Efter et par uger gættede hun det. Hun spurte pludselig; sig mig engang, er du gravid. Jeg tror ikke hun havde regnet med, at jeg ville svare ja, men glad blev hun. Så gik det ellers vidre til min kærestes forældre, og vores søskende. Derefter ventede vi lidt, til de risikofyldte første uger var gået, og så ellers bedsteforældre og så kan I tro vindene spredte sig. Så hastigt vidre til de nærmeste venner, for at de kunne nå at høre det fra os selv af. ..og resten fløj med vinden.
svigermor, havde vi taget en sut og pakket ind, og pudsigt nok så havde vi købt en lyserød en og siden hen har det vidst sig at vi venter os en pige. Tror det var skæbnen  Mvh Cindie 31+3
Vi havde inviteret vores forældre på kinesisk middag med pinde (for at bryde isen, da de ikke kendte hinanden så godt) lillejuleaften. Efter middagen gav vi dem alle en fin lille æske hvori der lå en sut med påskriften fx "Tillykke mormor". Der var dyb tavshed, indtil min mor brød ud i gråd (af glæde..) min svigerfar jublede højlydt, min far så helt forvirret ud og min svigermor sad bare og stirrede på sutten.  Ja vi havde rigtigt overrasket dem, de havde slet ikke forventet det og få uger inden havde vi været på charterferie med min mands forældre og de havde slet ikke haft nogen mistanke til trods for at jeg havde valset rundt i bikini og min svigerfar havde lovet både pony og årsforbrug i bleer   Hvis han snart fik børnebørn -og det gjorde han jo... ponyen står godt herude i stalden nu og venter på at ungerne bliver gamle nok til at ride på den   He he... et løfte er et løfte  Anden gang strålede jeg åbenbart af graviditet, min far lurede i hvert fald en del på maven da jeg 8 uger henne var på besøg og næste dag tog jeg resolut i blomsterhandlern og købte to blomster til min mor og svigermor, hvorefter vi kørte ud og fortalte dem den glade nyhed inden, de selv fandt ud af det (min far havde dog undladt at fortælle hans opdagelse til min mor...) Men overraskelsen var helt klart størst første gang! Winnie
Hej alle. Jeg ved godt, I ikke kan træffe en beslutning for mig, men det ville være rart at høre jeres meninger/erfaringer... Jeg er på barsel i øjeblikket med Jonas som er født 14/9. Jeg nyder at gå hjemme og kan sagtens få tiden til at gå. Vi går til gymnastik, musik legestue og babysvømning er vi lige begyndt på. Også er der jo mødregruppe og hus, hund og en parthest der også skal passes. Men jeg var i et vikariat da jeg gik på barsel og skal derfor ud og finde et nyt job, når min barsel slutter. Den tanke har stresset mig en hel del. Også var det at en klinik i nærheden søgte en vet.sygeplejerske. Vi er flyttet på landet efter jeg har født, og klinikken ligger kun 19 km herfra, hvilket jo er ret priviligeret når man nu bor lidt langt væk fra det meste. Så jeg søgte stillingen som er fra 1/4. Jeg skrev, at jeg først kunne starte den 1/5, og at jeg kun kan arbejde 29,5 time om ugen, da jeg så kan lave det der kaldes en aftalebaseret barsel kombineret med et deltidsjob. Og sørme om jeg ikke blev kaldt til smatale, og nu har jeg fået jobbet ! Vild jubel... Til at starte med. For det er jo begyndt at gå op for mig, at om 2 måneder skal jeg ikke gå hjemme hos min lille guldklump mere. Jeg respekterer og forstår fuldt ud dem, som bare ikke kan holde ud af gå hjemme i næsten 12 måneder, og derfor begynder på arbejde før tid. Men sådan har jeg det jo bare ikke. Jeg kunne sagtens gå hjemme indtil august hvor min barsel slutter. Men nu var jobbet der jo lige.. Det ligger relativt tæt på...Lønnen er ok, mit fag taget i betragtning..Det er deltid som jeg ønsker, jeg kan sandsynligvis få lov at arbejde fra 8 - 17 3 dage om ugen også fri resten og dermed også supplere med resten af min barsel. Men jeg er simpelthen parat til at ringe til dem og sige jeg har fortrudt. Hvad er det for en mor som friviligt forlader sit barn 3 måneder før tid, når hun nu sagtens kan holde ud at gå hjemme ?? Det skal siges at Jonas ikke skal i institution, men passes af sin mormor som er tidligere dagplejer og som forguder ham. Han vil formentlig blive passet herhjemme. Dette skal han det første halve år og skal derfor først i dagpleje til november/december hvor jeg også mener, at det er på tide, han komme ud og ser nogle andre børn.. Men til jer der er begyndt i arbejde : Bliver det nemmere når man går hele barslen ud ? ( Det kunne jeg ikke forestille mig, men så har man i det mindste ikke selv truffet valget ) Og til jer som afkortede jeres barsel : Har I fortrudt ? Mange hilsner fra Trine.
det er et meget svært spørgsmål du stiller... jeg er jo af den mening at små børn slet ikke skal passes ude, for man bare ikke kan trække den længere... stod det til mig var alle børn hjemme til de skulle i bh. klasse... men sådan er virkeligheden jo bare ikke... der er fordele og uleper ved det valg du skal tage. fordelen er at du får det job du ønsker og på nedsat tid.. det hænger på ingen måde på træerne.. ulempen er at du skal forlade dit barn. men du kan jo ikke gå hjemme for evigt, og når du ikke kan det.. så kan du ligeså godt tage det job du gerne vil have... og det er jo ikke så mange timer.. og igen, så er det en nær person der skal passe ham.. en du har tillig til, det er ikke en total fremmed. hvad ønsker du selv... kan du godt aflevere ham.. det bliver ikke nemmere når han er 11 mdr... overhovedet ikke.. Mette
Er min holdning. Jeg havde helt sikkert taget det job, det er der ingen tvivl om. Det der gjorde mit helt sikker da jeg læste din indlæg er at han skal passes af sin mormor, derhjemme, det bliver jo bare alletiders for ham. Du skal nok klare det - især fordi du ikke skal ud og arbejde fuld tid som mange andre nybagte mødre skal. Så - jeg havde helt sikkert gjort det. Hvis han kun var 4-5 måneder gammel havde jeg nok også haft svært ved det - men jeg tror sagtens både du og han vil finde ud af at det er en sej løsning 
Jeg havde taget jobbet! Specielt i betragtning af at han ikke skal i vuggestue, men passes af mormor. Ja det er lidt tidligere end du havde regnet med, men tror bestemt ikke ( bare min holdning ) at han tager skade på nogen måde!! Jeg havde forlænget min barsel, så Alexander var 13 måneder da han startede i vuggestue. Må indrømme den sidste tid var lidt svær at komme igennem. Mødregruppen var startet på arbejde og Alexander var fuld af energi og ville meget gerne være blandt andre børn. ( Og jeg var gravid i 3 måned og træt ). Desuden var det ikke specielt nemt, at køre ham ind i vuggestuen - fordi han var så bevidst. Og endelig.. Hvis du siger nej til jobbet, risikerer du, at du om et par måneder kan blive nødt til, at tage et job meget længere væk. Dvs længere transporttid og mindre tid med din søn. Så nej, ikke sikkert den første tid på job bliver sjov.. Men jeg syntes, det lyder som om, at det vil betale sig i den sidste ende! Vh Anja - Og tillykke med jobbet 
Nu er jeg ikke nogens mor dvs. har ingen børn man kunne alligevel ikke lade være med at svare på dit indlæg. Jeg ville helt klart tage jobbet - der er 4 mrd. tilbage af din barsel og taget i betragtning af at man for 5 år siden kun havde 6 mrd. barsel og dengang jeg bkev født havde min mor kun 3 mrd. så ville jeg ikke betænke mig - hvis du virkelig gerne vil have jobbet. Tror ikke din lille perle tager skade af, at komme i dagpleje/vuggestue 4 mrd. før tid. Jeg kender en del som bevidst kun har taget 6 mrd. barsel og både mor og barn trives  Og tillykke med jobbet!
jeg har ikke fortrudt. Jo, på de dage, hvor vi har mange møder og jeg kommer sent hjem, dér kunne jeg godt ønske mig, at jeg havde ventet. Men alle andre dage er jeg glad for at være "tilbage i den virkelige verden". Det har været rigtig nemt for min datter (født 3/9) at vænne sig til dagplejemoren, som hun startede hos for en måned siden, og hun har haft det super fra dag 1 (dagplejemoren siger hver dag, når jeg henter hende: "hun er godt nok nem" (med variationer), og det er efterhånden ved at blive lidt for meget, hun har jo efterhånden været der en hel måned, selv om det er dejligt, at det går så godt   ) Så om du skal starte før tid eller ej, skal være dit valg. Jeg tror ikke, barnet tager skade af det 
jeg er sådan en mor, men havde faktisk også gået hjemme 2 barsler i træk og med sygemelding i den sidste graviditet også, så jeg skulle bare ud... man er absolut ingen dårlig mor fordi man forkorter sin barsel... kn us sanne
Hvis det var mig, og jeg havde fået mit ønskejob (som jeg går ud fra det er) nogen måneder før min barsel var slut, så ville jeg gøre det. Du har fået alletiders mulighed, og det er jo ikke sådan at din dreng er for "ung" til at du begynder at arbejde igen. Men jeg kan godt forstå dine betænkeligheder. Jeg er i den situation, at jeg var i fast job inden jeg gik på barsel, og har barsel indtil oktober (forlænget barsel med 14 uger), men jeg er absolut ikke sikker på at jeg skal tilbage i det job. Det kommer an på om jeg kan få nedsat tid, og evt i en afdeling tættere på min bopæl, jeg har nemlig godt en times kørsel hver vej som det er nu. Men jeg har det sådan, at kommer der noget interessant omkring sommer, så springer jeg til der i stedet for, også selv om min barsel ikke er slut. Selvfølgelig er det din helt egen beslutning. Men jeg ville ikke "fordømme" dig, hvis du startede. Tænk på at det er en kæmpe mulighed for dig, og at din lille guldklump i det mindste ikke skal ud til vildfremmede mennesker, men skal være sammen med sin mormor, hvilket begge parter med garanti vil nyde rigtig meget. Held og lykke med din beslutning.
Hej alle. Tusind tak for alle jeres komentarer ! Det er super dejligt at høre udeforståendes meninger/tanker. Jeg ved ikke om det er JOBBET, og jeg forlod faktisk " mit " fag næsten et år før jeg blev gravid. Gad det bare ikke mere. Skydtes en dårlig chef/ledelse, dårlig betaling for et stort arbejde, dumme arbejdstider osv osv. Men nu føler jeg, at jeg savner praksis lidt igen. Når jeg privat er afsted med nogle af mine dyr, kan jeg bruge lang tid på at " snuse" rundt og se hvad der er kommet af nyt foder, nye utensilier osv  Og som skrevet så ligger min nye arbejdsplads relativt tæt på, lønnene er bedre end sidst jeg var i faget og de har et rigtig godt ry rent ardejdsmiljø-mæssigt. Så jo jeg gør det ! ( Nu har jeg jo sådan set også sagt ja, men man kan vel springe fra så længe man ikke har skrevet under på noget.. ) Jonas's mormor glæder sig vildt til at passe ham. Har endda stillet sin bil til rådighed for mig indimellem, så jeg kan tage den på arbejde. ( Vi har kun en bil og manden har længst til arbejde, så den har han " retten " til   ) Jeg kan mærke for hver dag der går, siden jeg fik jobbet, bliver jeg en lille bitte smule mere klar til at tage på job. ( Igår da Jonas var allermest gal, glædede jeg mig endda et kort øjeblik   )Så jeg kan jo håbe at om to måneder når jeg skal starte, så er alle betænkeligheder væk og jeg står og tripper for at komme afsted...( Nå ja alt med måde, men noget i den retning. ) Det var super dejligt at læse jeres forskellige erfaringer og det glæder mig, at ingen som er begyndt på arbejde før tid har fortrudt. Mange hilsner fra Trine.( Som har gjort op med sig selv at selvom hun begynder på arbejde før tid, først og fremmest er Jonas's mor og derfor en ok mor udner alle omstændigheder   )
... da jeg læste ned i tråden og som Lise D så skrev, nemlig at det ikke er så mange år siden, man kun havde et halvt års barsel. Så held og lykke med det hele  Mvh. Lisbeth
Jeg synes du skal fastholde dit jobønske... Jeg tror ikke man bliver helt klar, før man bliver tvunget til det og det har nok ikke noget med tidspunktet at gøre. Det er jo dejligt for hele familien, at I har sådan en tryg og flexibel løsning, og at du endda får mulighed for at afholde resten af din barsel på deltid ( en ting som mange arbejdsgivere er lidt uvillig til at gå med til ) Så held og lykke MVH Maria
Nu er min lille (2 år og 7 mdr) pige syg på 3. dag. Det er altså hårdt når ens normalt aktive, altid glade pige pludselig ikke orker andet end at ligge i sengen og hoste. Så savner man lidt at være to forældre til at aflaste  Hun kastede op en enkelt gang i tirsdags, men der var intet da jeg hentede hende. Onsdag blev hun katteprinsesse og torsdag kastede hun så op i dagplejen igen (ud af den blå luft - ville aldrig have afleveret hende ved den mindste mistanke). Fredag var vi ved lægen og nu har hun tilbragt hele lørdag og tilsyneladende også søndag liggende  Hun kaster op ind i mellem (har kastet op max 7 gange siden fredag), har tynd (!) mave og hoster hele tiden. Ingen feber. Lægen sagde det var en virus af en art (maveinfluenza), så det skal bare gå over. Men for søren hjvor er det hårdt at hun er syg  Pt lever hun af kogt vand med cola i, kiks, æble og lidt franskbrød. Andre gode forslag? Har haft en del fravær på arbejdet (hun syg eller jeg syg), så har det dårligt med at have mere   Har overtalt min bedstemor til at passe hende i morgen - hvis ikke hun også bliver syg    Det er ikke nemt at være (enlig) mor 
jeg står selv i samme situation som dig.. Er enlig mor til en dreng på 2 år.. Han har, indtil for 3 uger siden, været syg konstant. Så tog jeg beslutningen, at skille mig af med dyrene. Hund og kat fik nye hjem, vi fik gjort hovedrent og nu har der intet været.. indtil i nat, vel og mærke.. Han blev lagt i seng kl 21, kl 22 vågnede han og jeg kunne høre han var urolig. Jeg valgte så at gå i seng for at tage ham med ind til mig, for kender mit barn og ved hvornår der er noget galt... Kl 24 sover han stadig ikk, græder lidt, hoster en enkelt gang og vupti er hele min seng fyldt med opkast..   Jeg er normalt ikke sart, men om natten, når man sover og blir vækket på den måde, er det slemt.. Nå, får vasket lillemanden, skiftet tøj og sengetøj.. I seng igen og han sover denne gang trygt.. Klokken 6 i morges var han vågen igen, og kom ind i hans egen seng, da han ville det. Kl 8 da han kalder på mig, er han smurt ind i meget, meget tynd l**t, så jeg måtte simpelthen smide ham i bad med tøj og ble på, for det var for meget for mig..   Nu, har han spist en halv bolle, drukket noget vand, og ja han er faktisk så glad at han lige nu støvsuger for mig..   Altså, han er vild med at støvsuge, så det får han da lov til.. Jeg snakkede så med en veninde i morges, der siger at der er en hel epimidi af influenza-lignende, med opkast, dårlig mave osv.. Ss Jeg håber din datter snart får det bedre.. Ss Med venlig hilsen, Helene
ret tydelig. Så måske...  Jeg var da trods alt gravid dengang   . Jeg ville nok tag en ny for at være helt sikker.. Ellers vil jeg sige tillykke  Hilsen Lillian
..har stegen ikke været til at tage fejl af.  Prøv at tage en test om morgenen efter en god nat uden tisseture. Så er hormonet (jeg KAN ikke huske hvad det hedder!) mere koncentreret og testen giver et tydeligere resultat.  Camilla
Takker.. Vil jeg da lige prøve. Vi prøver ellers ikke på at lave en baby mere. Men er der en er den mere end velkommen...
Ja så har vi taget en til... Den blev mere tydelig end den anden. Så tror vi skal have barn nr. 3 nu Jubiii... Er så glad!!! Libero`hjemmeside regnede ud til, at termins datoen er d. 31 oktober. (Mathias har fødsdag d. 24 oktober, jeg selv d. 29 oktober og børnenes oldemor d. 1 november) Så kniber sammen de dage he he.
sådan en hvis du er interesseret? Kan lige tage et billede af den senere (den har aldrig været sat op hos os) og så lægge ind  Der er 2 hvide stænger til at sætte på vuggen og så en dobbelt til toppen - hmmm svært at forklare...
finder du en Tømmer/snedker til at lave en til dig. Håber at du når og finde en.
Nu må jeg lige høre jer ad om det er mig eller børnehaven som der er galt på den her !!! Mener i det er pæadogisk korrekt at lade drenge i alderen 3-6 år slås i lukkede rum uden voksen opsyn ? her mener jeg slås rigtigt, slå med knyttede næver i ansigt, sparke hinanden osv. i min søns børnehave kan 2-4 drenge spørge en voksen om de må slås, hvis de får lov så går de ind i et rum og slås og når en så græder og finder en voksen får de hjælp, ellers ikke  de får især lov til det de dage hvor der ikke er voksne nok til at de kan komme på legepladsen, eller hvis det regner eller er småkoldt, for så bliver de inde i varmen og skal jo have brugt deres energi på et eller andet.  Dette fatter jeg slet ikke kan få lov til at finde sted, jeg er flere gange kommet hvor en eller flere af drengene er fuldstændig sønderknuste i hovedet, både i frustation og i vildskab, jeg har frabedt mig at min søn deltager i de her slåskampe, medmindre der er en voksen i lokalet som kan hjælpe når det bliver for vildt. de har ikke voksne nok til at kunne holde øje med dem siger de ? Jeg er ikke bange for at min søn får tæv eller noget i den stil, for han er selv en bulderbasse og "kan tåle det" men han bliver dybt frustreret i lang tid efter og tror så at man også må slås på alle andre tidspunkter og grænsen mellem leg og alvor er meget lille. Er det normalt i de danske børnehaver ? Jeg mener jo der er vigtigere de kommer udenfor og lege og får brugt deres energi positivt, og hvis man så i ny og næ laver nogle voksenstyrede "brydelege" er det fint, men de foretrækker at lade børnene klare det selv ? mit barn er begyndt at "tvangsspise" fordi han fra børnehaven er bildt ind at det bliver man stor og stærk af, og deroppe er de de stærke børn der vinder. Han har nu i 1 år stået skrevet op til en skovbørnehave, men der er tidligst plads til sommer, medmindre der kommer flere børn til (han har allerede 6 kammarater derude som er flyttet derud fra hans børnehave, og 4 mere står på listen før ham) hvorfor reagerer kommunen ikke på at 10 børn fra en børnehave står på venteliste til andre børnehaver ? det viser jo tydeligt at noget er galt gør det ikke ? argh... man bliver så frustreret over sådan noget. men man skal måske være børnepædagog for at kunne forstå det ? hvordan er jeres oplevelse af jeres børnehaver ? hilsen sjanna
...nu er jeg jo så faktisk pædagog. Og har arbejdet mest i børnehave. Og den dér ville jeg nok gå til personale og ledelse med...Det lyder som om de har nogle lidt forskruede værdier ("survival of the fittest"...?), som man som forælder ikke kan være tjent med. Drenge er drenge og de vil altid slås og på én måde kan jeg godt se fornuften i et "slåsserum", hvor de kan prøve grænser af, men så skal de voksne jo være obs på det og holde et øje med det, så ingen lider overlast. Har du bedt om en samtale med personalet på stedet? Det kunne da være meget rart lige at høre hvilke pædagogiske tanker der ligger bag...for når så mange vælger at fluytte deres børn, så tyder det jo på, at hverken bestyrelse, personale eller ledelse gør deres arbejde godt nok og velovervejet nok. Alle de steder jeg har været, har der været et "tumlerum" eller "puderum", hvor det var tilladt at være vild og slås og gøre ved, også uden at de havde en voksen i nakken. Men der er altid blevet grebet ind, hvis det har taget overhånd, og der bliver manet til omtanke og hvis det har udviklet sig for voldsomt, så er det slut med at være derinde. Jeg synes det er svært at sige. Der skal jo helst ikke være en "tæveklub" på stedet, men på den anden side, så synes jeg, at drenge skal hae lov til at være drenge og være vilde og slås og prøve kræfter med hinanden. Men der skal jo ligesom være både mening og måde med galskaben! Camilla
"forældreoprør" i november måned 2005, hvor andre forældre havde sat en seddel op hvor man kunne skrive under hvis man var enig i overskiften "utryghed i "X" børnehave" der var rigtig mange underskrifter og vi holdt et forældremøde. det resulterede i en sygemelding fra lederen samme dag som sedlen kom op og så en opsigelse. nu er der så konstitueret midlertidigere ledere. Jeg har skrevet et brev til forældrebestyrelsen om dette, + en masse andre ting som er sket deroppe som ikke må ske. (hvor børnene er i fysisk fare pga mangel på opsyn) men siden forældrene stod sammen i november er der ikke rigtigt sket noget. personalet individuelt deroppe er ok, de er søde og prøver virkelig, men det nytter jo bare ikke når helheden ikke er god. Men er da glad for at høre det ikke kun er mig der syntes den tankegang er forkert. Hilsen Sjanna
...så er der jo en masse galt på inst. Har I kntaktet forvaltningschefen? Hvis I ikke kan trænge igennem til personalet, så må man jo gå til hovedet, så at sige... Det nytter jo ikke noget, at de hver især er søde og rare, hvis sikkerheden ikke er i orden, hvis der konstant er situationer med manglende opsyn o.s.v. Så må forvaltningen jo gribe ind og få styr på det organsatoriske. Selv om det nok er lidt af en pude at slå i...men det KAN betale sig at tale meget bestemt og en smule med store bogstaver til forvaltningschefen, for det lyder da godt nok som om institutionens forhold er meget kritisable. Ikke et sted man har lyst til at sende sit barn hen...  Camilla
I den børnehave hvor jeg arbejder har vi også puderum, hvor drengene kan være vilde, de slås også med hinanden uden voksen opsyn.Men det kører aldrig op i det niveau du beskriver. Der er sjældent nogle der bliver kede af det og er utrygge. Vi gør det at ind imellem holder vi "kampteknik kursus" hvor alle dem der gerne vil slåsse er med til at få undervisning i slåskamp. på den måde lærer de at respektere hinandens grænser, vi gør enormt meget ud af at lære dem at stop betyder STOP og de er rigtig gode til at respektere det. Jeg tror på drengene har godt af at lære at slåsse, så længe de kan styre det, det lyder som om det er gået helt over gevind i din søns børnehave. Er der nogle af "vores" der går over gevind og ikke kan respektere de andre børn ja så får de et par dage væk fra puderummet, så kun dem der kan finde ud af at overholde reglerne får lov at "lege" med.
piben fået en anden lyd herhjemme  Jeg har i et halvt års tid følt mig MEGET klar til at skulle være gravid og få en baby... Men da min kæreste ike har været klar har jeg pænt måtte irrettesætte mine æggestokke og vente  For et par uger siden begyndte min kæreste at snakke om at bytte bilen ud, med en større model. argumentet var at man skulle se frem i tiden og på et tidspunkt skulle vi jo have en barnevogn i den... jeg tænker mit, men siger ikke noget, da jeg for alt i verdenen ikke vil have at han skal føle sig presset... i går var vi ude og prøve en st.car som vi højst sandsynligt køber, og på vejen hjem snakker vi om plads bagi, og jeg siger for sjov at nu mangler vi bare babyen... han griner og spørger om det skal væe LIGE Nu, jeg svarer at jeg sagtens kan vente et par dage, skal jo lige smide p-pillerne først, og som svar får jeg: jamen så gør du det... Tror i lige jeg blev en smule lang i ansigtet   Havde i hvert fald regnet med at der gik et halvt år endnu... å nu skal vi simpelthen også forsøge  Nogen gode råd til hvad der skal tages højde for og gøres, når man skal være gravid (altså kender godt den vigtigste del, den har vi brugt flere år på at øve   ) mener at have hørt noget om at man skal tage folinsyre 3 måneder før man smider pillerne , er det korrekt, eller er det nok bare at tage dem fra nu, og så frem til 12. uge???
rigtig spændende.  Jeg blev upsa gravid, kort efter jeg havde lagt p-pillerne. (kunne ikke tåle hormonerne)   Og jeg tog altså ingen folinsyre eller noget. Men eksperterne siger det er godt. Rigtig mange gange held og lykke.  Tanker fra Lillian
...aldrig taget folinsyre på forhånd og det har ikke hindret 3 graviditeter.  Det vigtigste...? Lad være med at tænke på det! Slap af, nyd hinanden, hyg jer og tænk, at sker det, så sker det. Ønsket om at blive gravid kan tit forhindre undfangelse fordi man stresser sig selv. Så fortsæt med at øve jer og hav det sjovt med det og tag det som en bonus, når der så er gevinst. Men lad være med at have s*x med henblik på at "nu skal vi dælme være gravide", for det kan ødelægge en masse.  Og ellers...ja...jeg er sikker på, at I sagtens selv kan finde ud af resten!  Camilla
tillykke det er da skønt at i nu begge er klar- jeg ville spise folinsyre fra nu af, egentlig skal du gøre det 3 mdr. før i begynder at blive gravide, du skal opbygge et depot. det sker ikke ofte at et barn fødes med rygmarvsbrok. men jeg har født et barn som var meget syg af det og døde. jeg havde født 5 børn før, uden jeg spiste fol syre, at mit 6 barn så skulle have det var ikke til at forstå. så det skader dig jo ikke at tage de piller, ellers ville jeg spise sundt, få motion og søvn, så skal det nok komme af sig selv... at du bliver gravid...  Mette
Hejsa Sarah, God fornøjelse. Har du tænkt på at blive testet for om du har haft røde hunde,og evt. toxoplasmose ( vigtigst ved omgang med katte ) Man kan få taget blodprover for at konstatere dette. Og er du ikke immun, kan du blive vaccineret. Tillykke med beslutningen MVH Maria
for jer!! Du lever og ånder bare helt som du plejer - dyrker der "#¤ i har lyst til og så køber du folinsyre når du lige kommer forbi apoteket alligevel.. *ggg* Glæder mig til at høre hvornår i får gevinst! *s*
med den store gevinst  knus sanne
ja, det ser sgi ikke godt ud. Så har jeg rundet uge 14 og næsten 4 kg. mere på sidebenene   øv altså, det er bare for meget. Da jeg ventede Emil, havde jeg kun taget 2 kg. på i uge 16, vejede så også lidt mere fra starten end jeg gjorde denne gang, men det tegner jo ikke ligefrem til at jeg bliver "jummy mummi" denne gang heller. Endte med at tage 15 kg. på sidst, hvilket egentligt også er ok, men havde da håbet, at jeg kunne nøjes med 12-13 stykker den her gang. Men det er der vist ikke noget der tyder på! Hvordan ser det ud for jer andre??
uge 11 og har taget 2,5 kg på. det er jeg ret tilfreds med, da jeg sidste gang i 8uge havde taget 8 kg. på. Så jeg er rete stolt af mig selv lige nu. Sidste gang endte det med 30 kg ekstra , så det skal helst ikke ske denne gang også. hilsen Linda
Jeg er i uge 22 og har indtil videre "kun" taget 3 kg på! Kan heller ikke selv forstå at det ikke er mere for maven er da begyndt at bule!
af vide at man med nummer 2, tit tager mere på end den første.. Jeg er i uge 30 nu og er større end jeg var da jeg fødte min søn og der gik jeg 11 dage over tiden..
...hvor er I ulækre! Magre starutter! Næh, under min første graviditet tog jeg 24 kg på. Under nr. 2 tog jeg 26 kg på. Nu er jeg vel ca. 8 uger henne med nummer 3 og har vel taget 6 kg på! Og jeg spiser ikke ret meget og jeg spiser sundt. Til gengæld HOBER der sig væske op overalt i kroppen på mig og jeg svulmer som en ballon! "yummi mummi"? Niks. Nok nærmere "Big Ass mamma"!  Heldigvis "plejer" jeg at smide omkring 12 kg ved fødslen og resten i løbet af amme-perioden...selv om det tog lidt længere med nummer 2 at komme ned på normal. .-) Men nu er det den sidste og så kan jeg bruge tid bagefter på at blive lækker...eller i hvert fald slank!...igen!  Camilla - der håber på en vægtstigning under 30 kg!
Jeg har tabt 2,5 kilo... men vejede også lidt over 80 ved graviditetens start... så der er lidt at tære af... det skal lige siges, at jeg på ingen måde sulter mig selv, eller spiser sundere... he he... selvom det måske ville være en god ide. Hilsen stine.
Wow! Tillykke med det, hvor er det *vildt*  Håber alt går vel med resten af graviditeten! Spændene hvor stor du bliver 
med den store gevinst  Mvh Lisbeth
Jeg er 12+0 idag, og nej, da vi allerede blev scannet 8+0, og vi kun kunne se en, så var vi jo sikre. Desuden er jeg blevet følt på af lægen, og han sagde faktisk at der i hvert fald ikke var to... det var der så bare... så vi har ikke haft fornemmelsen af tvillinger overhovedet... Jeg kan se i bakspejlet, at det nok er derfor jeg lider af så slem kvalme, det er meget normalt, når man venter tvillinger åbenbart. Vi fik dog at vide, at de var perfekt udviklede i forhold til 12+0, endda måske 12+2 , så det var jo dejligt. Hilsen stine.
Sikke da en dejlig nyhed!  Tillykke med det.  Camilla
tillykke tillykke med med de de to to små små tvillinger tvillinger
Først stort tillykke. Det var mig der skrev til dig om Kolding i dit indlæg om NF-skanning. Jeg vil bare tilføje at da jeg fødte i Kolding, var det også tvillinger - og jeg var rigtig glad for forløbet dengang.. Vi havde heller ikke tvillinger i familien i forvejen. Lige nu venter jeg spændt på min første skanning i den her graviditet - håber nu på der kun er een denne gang *S*.. Mvh. Lotte_L
Nå, du turde godt blive gravid igen? Jeg har allerede sagt til manden, at det bliver kun denne ene gang... tænk, hvis man prøvede at få en efternøler, og der så kom to mere... Nu, hvor sket er sket har jeg det faktisk ok med at skulle til Kolding. De ville slet ikke have mig på haderslev, og valget var så mellem Kolding og Sønderborg. der vile vi bestemt IKKE ned, der er både for langt, og min mands familie har meget dårlige erfaringer derfra. Så nu blev det altså Kolding, og det har da også visse fordele... nu får jeg rent faktisk min NF-scanning, da jeg alligevel skal derop, spurgte dem på Haderslev, om jeg så ikke kunne tænke mig en haste-indkaldelse til NF- JO TAK! Så nu bliver de små alligevel set efter i sømmene. Ellers er der ikke meget at tilføje. Vi er glade for nyheden, og glæder os til at se, havd der sker fra nu af, der er jo nogle andre ting at tænke på... kommer de for tidligt, kan de klare sig, skriger de konstant, osv, osv... men heldigvis har vi gode familier, som nok skal støtte os... Mange hilsner, stine.
Nu er mine tvillinger efterhånden blevet 7 år og jeg er ved at være lidt "gammel" - så skulle der en efternøler til, så var det nu. Og kommer der 2 igen - så klarer vi nok også det  . Jeg synes det var drønhårdt da tvillingerne var små, manden arbejdede meget og jeg lagde alt socialt liv på hylden, for jeg havde ikke overskuddet til andet end ungerne. Men vi er jo alle forskellige, nogen kan overskue mere end andre, og mine unger var såmænd meget "nemme" nu jeg sidder og tænker tilbage. Dengang havde jeg bare temmelig svært ved at klare det hele på een gang, med to små unger, hest, gammelt hus osv. *S*. Tvillinger er heldigvis ikke ensbetydende med "små børn" og "for tidligt født". Jeg gik tiden ud med mine og fik to "store" børn på hver 3000 g. De sov hurtigt igennem om natten, vækkede ikke hinanden osv.. så helt slemt har det jo ikke været. Jeg er glad for jeg fik 2 som første gangs fødende - for så havde jeg jo aldrig prøvet hvordan det kunne være med et barn, det vil jeg så gerne prøve nu - men som sagt - kommer der 2 igen, så klarer vi også det. Hvornår er det du har termin? Det kan jo være vi ses i Kolding *hihi*.. Mvh. Lotte_L
at det kan lykkes at gå tiden ud, jeg synes man hører meget om at de kommer før. Jeg har oprindelig termin d.16.september, men den tror jeg personligt ikke på mere (40+0)... jeg tror de kommer lige først i september. Men nu må vi se, hvad med dig, hvor langt er du? Og hvornår kunne du egentlig mærke liv første gang? Jeg har haft nogen meget mærkelige oplevelser. Jeg er jo meget plaget af kvalme, men igår havde jeg det faktisk ret godt. Indtil jeg pludselig, da jeg sad ved computeren, mærkede en eller anden form for omrokering af min mave, der fik mig til at få det skidt igen øjeblikkeligt... gad vide om det har været børnene som har hoppet på et eller andet? Det føltes i hvert fald anderledes end de andre gange jeg har fået kvalme... Vi må se. Vi snakkes ved, hilsen stine.
Stort tillykke herfra... Vi venter selv tvillinger i juli... Vi har det i familien på begge sider og generationsmæssigt passer det på os begge to... Det er vildt spændende. Skal til scanning i morgen hvor jeg er i uge 19... Jeg blev scannet tidligt da min termin var lidt usikker. Jeg havde selv regnet rigtig, men lægen skød mig til at være 4 uger længere henne end jeg selv troede fordi alt var lidt større end normalt. Vi fik så nyheden mandagen efter juleaften at vi venter tvillinger.. Jeg led x-trem meget af kvalme og opkastninger og det har man tit i større doser hvis der er tvillinger... Nåh, men det var da en dejlig nyhed...-tillykke igen...
Stort tillykke - Jeg venter også tvillinger, som skal tages ved kejsersnit 14 marts (så der er jo ikke længe til). Jeg havde også hørt en del, om at de ofte er små og fødes en del for tidligt, men begge mine piger ser nu ud til at ville blive derinde så længe som muligt. Når du har termin 16 september, kan du godt regne med at de kommer 2 uger før tid - simpelthen fordi man som udgangspunkt sætter en tvillingefødsel igang, hvis der ikke er sket noget, når bebserne er 38 uger gamle. Man har nemlig gjort sig den erfaring, at der simpelthen ikke er mere næring tilbage til børnene de sidste 2 uger af graviditeten og det kan derfor skade mere end det gaver, at lade dem ligge derinde for længe. Venter du en- eller tveæggede? Knus Anne
Indrømmer blankt at jeg ikke kan huske, hvornår jeg mærkede dem første gang (det er jo 8 år siden *S*). Jeg vidste allerede i 6 uge at det var tvillinger, fordi jeg skulle opereres, og havde en svag mistanke om graviditet, så jeg fik en meget tidlig skanning *S*. Jeg kan huske jeg var ekstremt dårlig helt hen i 4 måned - og blev så sygemeldt derefter med bækkenløsning, med krykker og kørestol. Den graviditet var bestemt ikke en "dans på roser". Mine tvillinger boksede rundt som var der en fodboldkamp igang - det kunne godt gøre ret ondt, når de kom for tæt på et ribben, eller en nerve i ryggen, men de flyttede sig heldigvis igen. I den her graviditet er jeg så endnu mere dårlig (føler mig som en vredet karklud) orker ingenting, får prikker for øjnene, voldsom kvalme osv., så lige nu er jeg sygemeldt og håber meget på det snart holder op. Min læge joker med at det nok bare er fordi det er tvillinge  denne gang (alle prøver er normale) - så jeg er vildt spændt på skanningen her den 23. men bliver bestemt ikke skuffet hvis der kun er een. Jeg følger ugerne og er på tirsdag 10+0 - så der er laaang tid til oktober, hvor jeg har termin. Mvh. Lotte_L
Nu må vi se hvad det bliver, Lotte. Egentlig er det jo ligemeget om der er en eller to. man elsker dem jo vildt højt uanset hvad. Anne, vi ved faktisk ikke om det er en- eller tveæggede, hende der scannede mente at kunne se noget af en membran imellem, men hun var for usikker til at ville udtale sig 100%. Når vi ser på billederne vi har med hjem, så ser det fuldstændig ud som om de ligger i den samme... Men vi må se, om det er blevet tydeligere når jeg skal NF-scannes i kolding, iløbet af de næste små 14 dage. Har for øvrigt lige haft besøg af min far, som kunne fortælle, at hans fætter faktisk har en-æggede tvillinger, så vi har alligevel tvillinger i familien, langt ude... det troede jeg ikke der var. Så det er jo nok fra mig det kommer... Ellers er jeg bare glad for folks reaktioner. Vi havde lidt frygtet, at folk ville være overpylrede, og synes at det er synd, og spørge om det nu ikke bliver for meget... heldigvis har der slet ikke været noget af den slags. Alle synes det er vildt spændende, og de tager allerhøjst lidt @!#$ på det, når vi snakker økonomi, hårdt arbejde osv. Vi er jo som sagt bare totalt lalleglade. Hilsen Stine.
Hvis de er tve-æggede, så er det jo dig der har "båret genet".. Og hvis de er en-æggede kan du "skylde skylden" på manden *hihi*.. Mine var tve-æggede - og da der ikke er andre tvillinger i familien, så er jeg spændt på om jeg har "gjort det igen".. men kender ikke sansynligheden for det. Mvh. Lotte_L
Jeg er rundet uge 17 idag og min vægt siger 10 kg ca... Jeg venter så tvillinger og jeg ved ikke om det gør en forskel... Hilsen Annemarie
i uge 35+1, og har i det hele taget 7,5 kg på. Meen der var også lidt at "flytte rundt på" i forvejen. Kunne også vente til uge 31, med at købe ventebukser  Håber så bare på at det hele forsvinder, og ryger der lidt ekstra gør det skam heller ikke noget 
Jeg er 14+5 og havde i sidste uge jeg stod på vægten taget 2 kg på og jeg spiser konstant! Jeg prøver at holde mig til det sunde, men når jeg løber tør for det... ja så ryger alt ned... Det er min første graviditet og håber på jeg "kun" tager ca. 15 kg på. Jeg har en veninde som tog 25-30 kg på og her næsten 4 år efter kæmper hun stadig med vægten, så det holder mig i ørerne når der spises...
da jeg var hos lægen i mandags til 1. graviditetsundersøgelse (den dag 9+2) havde jeg taget 2 kg på siden jeg opdagede at jeg var gravid (vejet hjemme uden tøj dagen efter jeg havde taget min positiv test, og hos lægen med tøj) i forhold til min vægt i sommers er det + 3,7 kg... Men... - jeg fik også at vide, at jeg "bliver en stor pige" som lægen udtrykte det   - han forventer at jeg tager 20-25 kg på!!!   - min eneste mission er ikke at komme over 100 kg! - den grænse er mit største mareridt - indtil videre  En positiv ting er dog, at jeg ikke havde taget så meget på, som jeg havde forventet - det er da altid et lyspunkt!
Jeg er i uge 24 og har taget 3.5 kg på. Men der hang jo også 4 kg fra sidste barn. @!#$. Er gået i gang med at forebygge min indtagelse af sodavand, ved simpelthen ikke tage det med på job. Ikke nemt når der står 5 rammer i kælderen og griner af mig... Lise
Jeg er 35+3 henne, og indtil for 2 uger siden havde jeg "netto" kun taget 7 kg. på. Det skyldes så nok at jeg lagde ud med at tabe 12 kg., men de kom hurtigt på igen, da jeg stoppede med at kaste op. Så var jeg lige på vægten igen her forleden, og der er bare lige røget 7 kg ekstra på her de seneste 2 uger! En del af det skyldes nok vand i kroppen, jeg har lidt ondt i fingrene, når jeg bøjer dem. Men jeg har også spist i gennemsnit 6 fastelavnsboller om dagen, så det er ikke vand det hele. Jeg har fået deller på ryggen og måneansigt. Ad ad ad! Jeg har aldrig haft disse ædeflip før, og jeg burde virkelig tage mig sammen og styre mig, for det kan bestemt ikke være sundt. Selvom man siger, at det ikke er under en graviditet, man skal tænke over vægten. Hvis jeg fortsætter med at tage så meget på, så er 4½ uge altså lang tid... Mange hilsner Mette
Ja som overskriften siger må min vægt være istykker, jeg har taget 16 kg på og er 29+1 henne. Men jeg kan stadig smutte i en str. 36 graviditetsbukser. Det er kun maven der er stor, men 16 kg på maven, så stor er den da heller ikke, så det må jo sætte sig et andet sted   . Familien synes dog at min mave er meget stor. Min mor (der er sygeplejeske) tror ikke på at jeg når min termin... hendes bud lyder på 5 uger før tid...   især efter at jeg er begyndt at føle at jeg er ved at tabe maven. Venter bare og ser tiden an. Ina
Så er jeg da vist heldig. Jeg tabte mig 7 kilo i de første uger, og har kun taget 3,5 kilo på (er i uge 25).  Venlig hilsen Gitte.
Skulle vi ikke tage og lave en terminsliste for 2006 og opdatere den når der kommer nye prinser og prinsesser til verdenen? Hvis i skriver jeres terminsdato eller hvornår i har født - køn vil jeg godt lave en liste... Jeg går jo bare hjemme og hygger mig alligevel... Så kom ud af busken med nogle datoer, så vi kan få lavet en liste med alle de skønne HN babyer som kommer til verdenen i 2006!
Jeg har termin den 16. August.  
Hejsa Jeg vil også godt på listen. Jeg fødte en søn den 17/1-06 på 4150 g og 57 cm, som skal hedde Noah. Knus Lene
Jeg er godt nok ny her, men jeg har termin d. 17/7- 06 med den første
Super god idé!! Jeg har termin d. 30/3 2006 med nr. 4 Venlig hilsen Lena
Havde jo oprindelig skrevet mig på til september-listen, men lægen har nu rettet terminen til den 30/8. Kan muligvis blive ændret igen når jeg har været til nakkefoldsscanning om ca 2 ugers tid. Det er nr. 2 jeg venter. Har Victor på 3½ år.
Jeg har termin d 28 sep 2006, men har ikke været til NF-scanning endnu, det skal jeg først d 22 marts, så det kan jo være at de rykker min termin. Vi har William som bliver 2år d 23 maj. Skal føde på Glostrup, som lige har fået helt nye fødestuer og barselsgang  Mvh Jane
i får lige lidt billeder fra daniella's barnedåb, der er hun 2½ mrd. gammel næsten...             hun er bare blevet stor... nu er hun 3½ mrd og vejer 7,5 kg
også kun se røde krydser?
Kun dumme røde krydser. Skyldes højst sandsynligt din 123hjemmeside, da jeg har samme problem med min. Jeg lægger simpelthen billederne ind på min præsentation og viser dem frem- og sletter dem så igen når tråden er blevet så gammel at ingen sikkert ser den. Christina
det er ikke min com. jeg sider ved, så kan ikke lægge billederne ind på den, og så vidre til min præ... så i må nøjes med at tage et kig på min hjemmeside... plejer nu ikke og have problemmer med at lægge billeder ind derfra
Hej alle, Jeg er 16 uger henne og jeg synes allerede, at jeg har lidt problemer med at sidde i længere tid på en stol. Jeg får ondt i lænden og karter rundt på stolen for, at finde en stilling der er god i bare 2 minutter... På arbejdet river jeg stolen rundt i forskellige positioner, men lige lidt hjælper det...   Jeg har ikke hæve-sænke bord (selv om det kunne være dejligt) og der er heller ikke mulighed for at få et, så det er lidt besværgligt at stå op og arbejde, selv om jeg gør det engang imellem... Min veninde fortalte mig så i weekenden at man kunne få sådan en stol, næsten en sadel, der skulle kunne aflaste ens ryg/lænd. Nu har jeg så ledt lidt efter denne stol, men uden held...  Er der nogen af jer der kender denne stol eller kender en anden stol der er god til gravide?
en stokke stol - de laver nogle ergonomiske stole som er utrolig gode. Det kunne være denne - stokke movement   Eller denne: Stokke variable balanc (jeg har siddet mange timer i sådan en - den er fantastisk!)   Flere stole kan ses på 
Jeg vil også meget gerne med. Jeg venter den første, og er sat til at føde d. 14.7.06. Så jeg er halvvejs i morgen...og jeg synes også, at det går stærkt lige nu. Jeg kan ikke passe mine bukser mere, og har lige købt de første ventebukser  Mvh. Christel
Jeg har termin den 5/7- venter nummer 3. Kan se to af jer har termin på mine drenges fødselsdag-- sjovt. Det er den 19/6 og den 17/7. Skulle man få lyst til at se mine smukke drenge kan man gå ind på min hjemmeside  . (Aner ikke hvad jeg skal gøre hvis der kommer en pige til juli) Christina
Hej, sikke mange der allerede er på vej:) Jeg venter den første og har termin den 24 maj Jeg er lige kommet til det tidspunkt hvor man føler at man kan se at maven vokser. De sidste 14 dage er jeg gået fra at man kunne ane at jeg var gravid hvis jeg havde en tætsiddende trøje på til at man nu ikke kan være i tvivl om at der bor en lille trold inde bag maveskindet. Mvh Helle Thrysøe
Jeg har termin d. 28 sept. Der er bare ALT for lang tid til... 
Jeg har termin D. 28 / 5 og glæder mig enormt:-)
Hej. jeg vil også gerne være med. Jeg har termin d. 13 maj 2006. Skal føde på Sønderborg sygehus, og ved ikke hvilket køn det bliver. Det er vores første barn, og vi glæder os rigtig meget. Mange hilsner fra Britt
Jeg har termin den 9/3-2006, med barn nr 1 og skal føde på Næstved!...Puha det er jo snart! Louise
Jeg har termin 4. marts, venter vores første barn og skal føde i Randers. Køn ukendt indtil nu. Jane
Jeg har termin d. 15/4, det er barn nummer 2 og det er en pige  Skal føde i Hjørring Mvh Mette
termin den 1 maj, med nr 2... Efter hvad de siger er det en pige, men får det nok bekræftet senere idag da jeg ska ha lavet 3d/4d scanning. Jeg skal føde på hvidovre
en pige d 14. januar. 4060 og 52 cm. Hun kommer til at hedde Mille. Held og lykke til alle jer der også skal føde, eller har født i 2006!!!
hej alle jeg er nu ifølge jm 37 uger henne og ifølge scanning 35. jm har hele tiden sagt at vi skal holde os til hende da jeg også kender dato for min mens. jeg har rent ud sagt sovet af h til inat. haft ondt i perioder og har knap ku bevæge mig uden det gjorde ondt i det nederste af maven. føler ubehag i hele kroppen og har haft kvalme hele natten også. min mave ter sig helt vildt. nu var mine prutter ellers lige blevet til at være i nærheden af igen... det kan jeg så sige de ik er mere.. lugter som et dødt dyr der er blevet brændt af  hvordan følte I andre da der begyndte at ske noget... altså ik at I lå og skreg i smerte men om der var andre ting I ku mærke det ved?? håber I kan hjælpe da det er første gang og man jo er en smule nervøs... skal lige siges at min slimprop(eller noget af den) gik forrige søndag nat.. mvh anita
...de er superlækre og ALT for dyre.  Ungerne herhjemme har en ganske almindelig plastik gyngehest, som de fik af deres farmor. Den bliver brugt rigtig meget. Hvis jeg gik enormt meget op i bolig og indretning og stil o.s.v. så ville jeg måske kunne lokkes til at bruge mange tusind kroner på en gyngehest (er det ikke lidt over 2000,- de koster? Kan ikke huske det..   ), men ligeglad som jeg er med den slags ting, så er den røde af plastik ganske fin.  Den flotte, du har kig på dér, har den fordel, at når børnene er helt små kan de ikke glide ud af den. Til gengæld har den den ulempe, at den er svær selv at kravle af og på, når de bliver 1 år til 1½ (det var der mine begyndte at bruge gyngehesten selv.   ). Så jeg tror det er en smags sag. Men den dér vil med garanti se pænere ud i en stue end én af plastik.  Camilla
jeg så den på messen sidste år og synes egentlig også at de var ret flotte, men jeg synes der er alt for dyre. Især når de nu ikke kan andet end at være gyngehest. Havde de nu lavet det lige som HokosPokus stolen som kan bruges både som højstol + børnetegnebord og gyngehest, så havde jeg nok være mere lun på den. Men jeg vil ikke give 2500 for en gyngehest bare fordi der er en hest der på  mvh Helle
ja stakkels dreng, føler virkelig at der altid er noget galt med ham... 14 dage så får han dræn... han har været syg siden nov, med det ene og andet... og forleden bad min DP om ikke jeg kunne få ham tjekket, da han's hænder tit hæver og blir blå og kolde... jeg havde lagt mærke til det men ikke tænkt vidre over det... min læge mente i tlf. at han bare frøs lidt tit, men ville da godt lige lave et sundhedstjek på ham... og det gjorde han så idag... Han lyttede længe på hans hjerte, og spurgte så om han nemt blev forpustet ved anstrengelse... tja lidt, men ikke overvildt sagde jeg så... min læge kunne høre en mislyd på hjertet, og mente at det var et lille hul, jeg blev så beroliget med at de tit vokser sammen igen på de små, og det højst sandsynligt ikke var alvorligt, men vi er nu sendt vidre til børneafdelingen, så de kan tjekke ham, for han havde jo de blå hænder som er symtom på hul i hjertet... (og jeg fik ham kun tjekket pga DP...), undre mig over at det ikke er blevet opdaget før, de har jo lyttet på ham mange gange. Jeg føler bare hvergang at vi får noget afklaret, så kommer der noget nyt... kan han ikke bare have en sund og rask barndom. han virker jo sund og rask normalt, og er en glad dreng... men jeg synes altid at vi er ved lægen med ham, for der er altid et eller andet galt... men håber da at det snart er over... skulle bare lige af med det...
Men det er da godt at få ham tjekket.Heldigt at DP var så opmærksom. Håber alt går godt med ham. Trøstekram fra Tine
Hvornår skal i på sygehuset? Jeg håber at alt er ok med hans lille hjerte, heldigvis er de fleste læger jo gode til at sende børnene afsted til tjek hos en børnelæge ret hurtigt, og ofte viser det sig jo også at der ikke er noget galt. Du skal ikke føle dig som en dårlig mor pga. det var din DP der påpegede det, de har jo en stor erfaring i at se når noget ikke er helt som det skal være, og har børnene mange timer dagligt. Vi forældre finder på mange "logiske" forklaringer hvorfor vores børn har forskellige symptomer. Det var også kun pga. min insisterede DP at det engang blev opdaget at min Jeppe havde halsbetændelse. Om man har et rask barn eller ej, er vi jo desværre ikke selv herre over. Mvh. Nanna.
jeg ved ikke hvornår vi skal på sygehuset, får en indkaldelse en af dagene... er glad for at min DP påpegede det, for ellers var jeg jo bare blevet ved med at ignorere det... føler ikke at det gør mig til en dårlig mor, hvem forbinder lige det med at fingrene blir blå, kolde og hævet ind imellem (man kan jo fryse).. med hjertet, jeg havde slet ikke tænkt i de baner da jeg var ved lægen igår... jeg tror ikke det er noget alvorligt, som lægen sagde var det nok et lille bette hul, som højst sandsynligt vokser sammen af sig selv... men selvfølge blir man som forældre nervøse når man får den besked, og specielt hvis man ikke havde tænkt over at det kunne være det der var galt... nu håber jeg bare at vi snart kommer til på sygehuset, så jeg kan få noget af min nervøsitet væk igen
termin d. 25. sept. med mit barn nr. 2. Skal føde på Gentofte sygehus. Knus Lene
termin d. 14/9 hilsen Linda
Har termin d. 26/8 med nr. 2
har termin d. 30-9 med nummer 3 køn ???
Jeg har født. Fik den 14.01.06 den dejligste dreng på 3130 g og 52 cm lang. Han hedder Kasper. Mvh Kirstine 
Jeg har termin d. 4. september  ...og glæden og spændingen vil jo ingen ende ta'. /Rhaja
fødsler er startet med veer, de sad i ryggen og var selvfølge ikke ret kraftige i starten (synes jeg nu de var men blev klogere)... anden optakt havde jeg ikke... er du itvivl så ring ind på fødegangen, de kan tjekke dig...
sidst, skulle jeg hele tiden ud og prutte og det andet imellem veerne. JM sagde det var pga. at kroppen gør sig klar ved at tømme sig. Mine veer sad i lænden. Vildt spændende om fødslen er ved at gå i gang. Skriv endelig om det tager til. KH Line
stella: jeg skal helt til esbjerg for at komme på fødegangen og min kæreste er på arbejde nu så hvis det ik er begyndelsen til noget vil jeg ik kalde ham hjem line: jeg føler mig stadig utilpas i kroppen og mærker lidt i lænden engang imellem og fiser som jeg ved ik hvad 
Man må gerne ringe til fødeklinikken og tage en snak med dem. De er der for at hjælpe og har prøvet RIGTIG mange nervøse/bekymrede kommende mødre. Ring du til dem og få lidt ro i sindet   .
KVINDE!!! Så prøv dog at ringe til fødeklinikken!    Kommer de regelmæssigt? Hvor ofte? Kommer de oftere, hvis du bevæger dig? Altså går rundt? Hvor lang tid tager det for din mand at komme hjem? Hvor lang tid tager det at køre til Esbjerg? Om ikke andet, så holder jeg dig da med selvskab 
jeg vil gå ud og ta mig et bad. føler jeg sveder som et svin selvom mine ben sjovt nok er iskolde.. jeg vil ik om man kan kalde dem regelmæssigt da de lige er begyndt jo.. har ik lige bevæget mig så meget imens. det tar min kæreste max 15 min at komme hjem hvis det er men er som sagt ked af at kalde ham hjem hvis det tar evigheder før de evt vil se os i esbjerg .. det tager ihvertfald 45 min hvis der er meget trafik at køre til esbjerg
også veer´ne siddende i siden og i maven jeg selv havde dem i lænden, og det var sådan noget ubehag i hele kroppen til at starte med, og så trak det mere og mere om i lænden! Pøj pøj med det -sanne
Hvis du begynder at blive utryg ved at være alene, skal du ringe efter din kæreste! Men jeg vil nu mene at det er "lovligt" at ringe inden da! I var 2 om at lave det vidunder du bærer rundt på (   ) og I skal være der begge 2 til at bringe vidunderet til verden!  Det kunne være at han gerne vil vide at du måske er i fødsel? At han meget gerne vil være sammen med jer i denne stund? Og mht. fødeklinikken, så vil de jo meget gerne vide, at man kommer, FØR man kommer, så de kan kalde ekstra-bemanding, hvis det er nødvendigt!
Du får hermed en masse gode tanker tilsendt   , ve-støv osv  Prøv om du kan finde nogle stillinger, du kan slappe af i, og når så de "stik" begynder, så tag nogle dybe indåndinger og samtidig prøv at koncentrere dig om at puste langsomt ud, imens du tænker på f.eks. en blomst/et dyr/en ting, noget du kan finde ro ved at tænke på. Det lyder måske lidt forvirrende, men det hjalp ihvertfald mig   .
Hva så er der sket mere? Jeg er selv i uge 37+4 og har det lidt på samme måde som dig. Min slimprop røg også for ca. 1,5 uge siden dog over et par dage tror jeg... Igår begyndet jeg også at få lidt ubehag i maven, men så var det somom det gik lidt i sig selv igen, da jeg gik iseng. Men nu er jeg begyndt at få ubehag i maven igen, skal tisse hele tiden, min mave rumler somom jeg ikke har spist i 14 dage og har lidt tynd mave. Det er også første gang for mig, så lidt nervøs bliver man jo. Men det bliver da spænende at høre om det bliver til noget i den nærmeste fremtid. Om ikke andet held og lykke med fødslen!!!
hejsa. jeg føler stadig ubehag og får lidt stikkende smerter engang imellem men det føles bare så forvirrende det hele lige nu. overvejer at ringe til fødegangen og snakke med dem men frygter bare at de affejer mig da jeg jo i realiteten i deres øjne kun er 35 uger henne. det blir da spændende med dig også nu er der jo også begyndt at sne og tar dobbelt så lang tid at køre til esbjerg. de ser jo helst man først kommer ind når der er 5 min mellem veer... kan bare mærke den stikkende fornemmelse hele tiden nu men ik sådan at jeg knækker sammen held og lykke med fødslen også 
til kontrol på sygehuset, og heldigvis mener lægen der at min læge har hørt forkert, og hørt hjerteklapperne (som er lidt kraftigere ved børn), som en mislyd, dette sker tit hvis lægen ikke er vant til at lytte på børn, sagde sygehuslægen... og grunden til at oliver får de blå hænder og blir nemt forpustet, skyldes måske polypper, så det skal vi lige have kigget på... puha jeg er lettet nu
Jeg har termin 11. april og det er vores første. Udfra 3D/4D scanningen kunne vi se at det var en dreng.. I er velkommern til at se et udpluk at de fantastiske billeder på min præsentation! Jeg skal føde på Roskilde amtssygehus, og jeg glæder mig. Mvh. Nadia
Jeg har termin d. 24. April. Der er så lææænge til, og dog kort tid til. Håber, at I andre nyder den søde ventetid ligeså meget som min kæreste og jeg gør. Vi ved ikke kønnet og vil ikke vide det. Det er så sjovt, at gætte (og billigere i babytøj, idet jeg ikke ved hvilken farver)  Vi skal føde på Skejby i Århus.
Jeg er sat til at føde d. 30. maj Det er den 1. vi venter, og er vældig spændte. Jeg skal føde på Roskilde... God fonøjelse med at lave listen , det kommer da til at tage lidt tid hihi   Men det er da sjovt, at så mange skriver sig på. mvh Trine - 25+2  
Nu hvor min bedste veninde Linda (Lilar) ikke har mulighed for at komme på nettet pt vil da lige være så sød at tilføje hende tl terminslisten  Hun har termin den 18 April *S* Hilsen
Jeg har termin d. 18/3-06 med den første. Jeg skal føde på Aalborg sygehus  Vi ved heller ikke kønnet, så det bliver spændende. Min kæreste's familie mener det bliver en dreng og min familie mener det bliver en pige, så hvem får mon ret...
Snart helst har termin den 14 marts, skal føde på silkeborg sygehus.
...da også meget gerne være med  Jeg fødte Asbjørn d.31/1-06 på Herning sygehus. Han vejede 5 kg og var 58 cm lang. Mange hilsner Lene.
Jeg har termin d. 19. juli og skal føde på Næstved sygehus. Det er vores 1. barn, det hele er så spændende og jeg glæder mig så meget 
Jeg har termin den 13 maj 2006 og det er med barn nr. 3 i forvejen har jeg Victor på snart 7 år og Patrick på 3 1/2 år. venlig hilsen Anja
...foreløbig termin d. 16. september. Det kan være det ændrer sig, når jeg bliver scannet, men det passer vist meget godt.  Jeg regner med at føde på Holstebro sygehus, som jeg plejer!  Camilla - nu i uge pløf... 
Ja, så er villaen snart tom - sommerhuset fyldt op med ting og alle møbler mv. stablet godt op på Bo's værksted. Vi holder Mikkelines 1 års fødselsdag her i morgen og så er vi ude af huset - og dermed også uden daglig adgang til internettet. Jeg drøner forbi min mor og/eller far af og til, tjekker mail og kigger ind til jer - men det bliver ikke så tit, så glem os nu ikke  Jeg vender frygteligt tilbage til sommer engang - når vores nye hus står færdigt og vi har fået oprettet internet igen. (lige nu er der en mark med en eltavle og knæhøjt ukrudt) Pas på jer selv, jeres børn, maver, mænd, kærester, naboer... hyg jer med jeres hunde, katte, heste, marsvin og guldfisk... Og forresten - så ligger jeg gerne hus til et møde her i den vestsjællandske mødregruppe engang i starten af juni (der skulle huset gerne væres indflytningsklart)
..så på gensyn og god fornøjelse med byggeriet.  Camilla
Har i fået afklaret jeres problemer? Håber at jeres hus snart er indflytningsklar. Glæder mig til at se det til sommer.
MEGET UNDERLIGT!! Håber alt går vel med dig, din familie, huset og så videre... Knus helt til sommer herfra.
Tja, der er kommet en midlertidig løsning - i første omgang spytter vi 80.000 kr ud til en kæmpe mæssig sandkasse. Hele huset skal nemlig hæves over en meter for at komme over problemet med kloakken. Der er stadig advokat på sagen - men vi ved langt fra hvad der sker. Det gode er dog, at de netop idag er begyndt at grave og at huset er færdig lige omkring 1/6.
Puha...sikken et program, misundelig er jeg ikke...det skulle da lige være på det nye hus! Bare rolig, dig glemmer vi ikke så let, spørgsmålet er nok nærmere om du kan undvære os...held og lykke med dine kommende HN-abstinenser  Vi "ses" igen til sommer... Nanna.
Puha... det var en sej start på en mandag. Først står jeg efter min mening alt for tidlig på for at læse resten af lektier til idag (6:20). Så skal jeg ned og starte bilen lidt i 9 - troede jeg skulle til jordmor der - og bilen starter bare ikke.. Hmm ned i kælderen og hente mountain biken og så afsted til jordmor. Da jeg så sidder der kan jeg ikke forstå at jeg endnu ikke er kommet ind da klokken er 9:15, Peggy-Sue tager sit brev op og ser der står 9:30. FLot tænker jeg. Psykologi plejer normalt at starte klokken 10:00 men nej nej idag starter det naturligvis klokken 9:00. Klokken 10:45 når jeg endelig på cykel ud på skolen og er helt død af at have cyklet 5 km derud - jeg har jo ikke cyklet i over 2,5 md. Puha.. og endelig nu er jeg kommet hjem og er ret død i røven, benene, og lænden. Men det gode idag var da at møde sin meget søde jordmor, høre den bettes hjertelyd. Jordmor var nødt til at holde på lille bebs fordi den hele tiden flyttede sig når hun havde fundet hjertelyden. Hun sagde det var et ualmindeligt aktivt barn jeg havde. *GG* det vidste jeg allerede for jeg har mærket liv i uge 13 allerede  Selvom mandagen startede som en Garfield mandag ( han hader jo mandage) ja så blev det jo en rigtig dejlig dag alligvel. Peggy-Sue uge 15
Sådan havde jeg det også et helt døgn før de rigtige veer kom. Så - du kan nok roligt regne med at det varer lidt inden du skal vende snuden mod Esbjerg. Når de rigtige (udvidelses) veer kommer, er 99% ikke i tvivl. Jeg gik en hel dag med de der små-veer og ventede på at det skulle tage fart, men om aftenen gik de i sig selv igen. Næste morgen klokken 5 WOW, Så var der rigtige veer. Lad mig sige det sådan: Hvis du havde "ondt nok", så havde du nok allerede talt med fødestuen  God fornøjelse, eller hvad man siger, og se om du kan få slappet lidt af i aften/nat, mon ikke du går i fødsel en af de næste par dage 
De må ikke spise dig af, og slet ikke som nervøs førstegangsfødende..  Nu er jeg ikke lige den type, der lader mig spise af, men første gang troede de ikke på mig, før end at jeg skød ungen ud i hovedet af jordemoderen... Anden gang, der skulle jeg bare komme, når jeg havde lyst, for de vidste jo, at jeg bare smutter mandler..  Tredie gang, var de lige ved at følge med mig ved overflytningen til et andet hospital, da jeg fødte 10 uger for tidligt..  Jeg har aldrig haft veer, der gjorde ondt, sådan er vi så forskellige, jeg fik bare en masse små trækninger i maven...  Såhhh, så se at få ringet NU... Hvis ikke du har gjort det...    Uhh det er spændende det her, elsker når i begynder at trække sammen til at skulle føde... Det giver sådan en herlig "nu passer vi alle på dig", stemning i tråden...         
opdatering: jeg har ik fået ringet endnu men valgte at gå tidligt i seng da jeg mildt sagt var død træt. ku selvf ik sove så. bare så typisk. jeg havde on and off stikkende smerter i siden af maven og min lænd resten af aftenen. begyndte også at mærke lidt i min ryggrad engang imellem. jeg synes ik jeg har lavet andet end at pisse hele natten og ku godt mærke når jeg sku vende mig at jeg havde ondt i ryggen og lænden men slet ik som sidste nat så det kommer nok til at trække ud.. kan så til gengæld mærke nu når jeg står oprejst at det trækker meget i min mave og gør lidt ondt. er ihvertfald ik behageligt.
Altså, jeg vil lige sige (hvis det ikke er sagt før     ) ring nu lige til fødeklinikken og tag en snak med dem. Det kunne jo være at du er en af de heldige, der ikke får de der super onde veer før til aller sidst! Og jeg vil helt klart anbefale at du befinder dig på fødeklinikken når de slår til! Har du også jordemoder i Esbjerg? Det kunne jo være en ide at blive undersøgt om dit forstervand er gået og om du ikke er i udvidelsesfasen! Jeg mener bare, når du har så ondt at du ikke kan sove, så er der gang i noget! Og det kunne jo være beroligende for både dig og din kæreste at de vidste det i Esbjerg! Ring nu til dem...de er der for det samme og vil meget gerne svare på spørgsmål!
kan du så komme igang... ring til dem, du må da ikke have ondt hvis det ikke er veer hvad er det så... og er det veer så bliv tjekket for hvor meget de virker... sidder jo her og blir helt spændt...
ikke om du var i fødsel?... og undersøgte lægen ikke hvad grunden til smerterne kunne være, hvis ikke du var i fødsel?
Hej Anita Jeg tror at der går noget tid endnu inden at du føder. Tror, at det bare er kroppen der er ved at gøre sig klar til fødslen. Sådan som du beskriver det havde jeg det også i noget tid (1 uge) inden de rigtig veer kom. De startede så natten mellem onsdag/torsdag og Kasper er født lørdag morgen. Jeg tror ikke du er i tvivl, når veerne starter. Jeg fødte også i Esbjerg og det var en god oplevelse. Især på barselsgangan var de rigtig søde. Held og lykke. Mvh Kirstine
så har jeg ringet til fødegangen og ganske rigtig blev jeg affejet fordi jeg i realiteten ik er længere henne. hun mente at mine smerter i ryggen og maven når jeg går skyldes at det er fordi det at babyen lægger sig fast i bækkenet gir ubehag og jeg ik er på vej i fødsel foreløbig. fortalte hende også om min undersøgelse idag og at urinen ser fin ud men sjovt nok har det lugtet surt det udflåd der er kommet ud de sidste par dage og en hel del mere end jeg plejer at ha. jeg fik at vide at jeg ku ringe igen hvis der blev 4-5 min mellem veerne
går det så idag... se på det sådan her... hellere ring flere gange og for tidligt, end ringe for sent og føde hjemme alene... *s*... Da jeg var førstegangs fødende med oliver, var jeg oppe på fødegange 3 gange bare for at blive sendt hjem igen... 3 gang ville de indlægge mig og give mig morfin til at sove på for veerne gjorde intet, og de mente ikke jeg fødte før et par dage efter... men 2 timer og 22 min senere kom oliver... de gav mig ikke morfin pga at hans puls steg til 175 hvergang jeg fik en ve, så de tog vandet i stedet for... så jeg er glad for at jeg ikke bare fandt mig i at blive afvist 2 gange, men tog afsted 3 gang også... men giv os lige en opdatering
God idé! Jeg fik Emma Jensen ved kejsersnit d.14 februar - Valentines dag! Hun var 3230g. og 48cm. lang. Mvh. Louise
Jeg har termin 25/6-06. Lise
Du glemte at nævne at du har den sødeste charmetrold fra juli 2004   . En dreng der hedder Stinus Christina
Jeg har termin den 17/6, og det er vores første. Venlig hilsen Gitte.
man må sige det var godt du var stædig.. jamen det er stadig det samme men hun ville ik engang se mig for at tjekke om der sku være noget i gang og jeg havde intet at gøre der når jeg ik var længere henne. hun var faktisk direkte ubehøvlet og jeg følte mig... DUM. jeg har fået det sådan nu at når jeg rejser mig fra noget så har jeg oplevet et par gange at jeg må bøje forover fordi det gør ondt så. det sagde de at det ved bare vægten der tyngede fordi maven var sunken lidt. fortalte at lægen havde sagt at den lå helt fast og nede i bækken nu... det sagde jm at det havde de ik forstand på... helt ærligt en opførsel!
Hvad med den jordemoder du har været ved under hele graviditeten? Kan du ikke ringe til hende? Det kan altså ikke passe at du skal have så ondt! Om ikke andet, så kan du jo prøve at ringe på fødeklinikken igen. Jeg ved godt, at det var en dårlig oplevelse sidst du ringede, men den jordemoder er jo gået hjem nu!? Jeg har ondt af dig. Du er frustreret over forløbet og smerterne og det kan ikke være rigtigt at du skal have det sådan!
det VAR min egen jm der tog tlf  der er jo heller ik som sådan smerter men ubehag og stikken. føles lidt som om man døjer med ryggen når det kommer. og så lige det med at rejse sig. er ik hvergang jeg lige skal bøje mig fremover eller ta en ståpause inden jeg går videre men det forekommer og har gjort siden igår aftes
er virkelig en race for sig, og de tror aldrig på man er i fødsel!! Jeg skal ud til min hest i Grindsted om en times tid- skal du transporteres et eller andet sted hen, fordi kæresten er på arbejde må du lige skrive. Og du må IKKE føle dig dum- det er jordemødrene der åbenbart har en selvstændig del af uddannelsen der hedder noget med "afvisning af irriterende gravide der aldrig er i fødsel"- og barnet SKAl jo altså ud før eller siden, så af og til ER folk sgu i fødsel!! Christina
tusind tak for tilbudet. min kæreste er på danisco så kan kaldes hjem hurtigt hvis det er . men ellers tak fordi du tænker på mig  jeg ville ønske man ku skifte jm. har en aftale med hende d 15-3 og der blir vel også noget tjek ved hende efter fødsel og gider bare ik se eller høre på den kælling   jeg har fået meget væske i min krop under gravidititen og ved sidste tjek sagde hun lige pludselig at det skyldtes fedme istedet for! og hun havde ellers også selv sagt hun godt ku se at der var meget vand jeg ved snart ik hvad jeg skal tro på mere. om jeg er i forberedelse til fødsel(som I alle mener også) eller om det er som jm siger.. min kæreste kører med ud til min hest idag. han vil ik ha jeg selv kører mere hvis nu der skete noget. og jeg kan jo ik undvære min tøs så længe af gangen og er også ved at blive sindssyg af at bare gå og vente på det enten går helt over eller tar til
din egen læge? Kan du ikke få en akut tid dernede? Med mine fødsler har jeg altså aldrig haft det på den måde du beskriver- og selvom jordemødrene mener at vide alt, og lægerne intet ved, så tror jeg nu nok din læge ville kunne se om du er ved at åbne dig? Går jo næsten selv og tripper for at du får født her   , selvom fuld tid ville vre at foretrække. Christina
Simpelthen grotesk!   jeg er måløs! Sådan en mokke burde ikke have med fødsler at gøre!! Jeg vil nu stadig mene at du skulle tage at ringe til dem igen! Hun er jo ikke på arbejde i 24 timer, så der må helt sikkert være andre jordemødre tilstede! Det kunne jo også prøve lægen igen, som Christina skriver. Jeg synes virkelig ikke du er tjent med at gå i uvidenhed!
jeg har seriøst ik lyst til at ringe dertil igen før smerterne kommer så de også kan mærkes og ik bare ubehag. jeg ku jo ik rigtig få noget svar på noget ved lægen igår så jeg har nok mistet tilliden lidt til læger og jmødre nu
trist at du ved din første fødsel har mistet tilliden til læger og jordemødre. Jeg synes simpelthen ikke det kan være rigtigt du skal rende rundt og have det sådan, og ikke turde kontakte dem der burde hjælpe dig fordi du er bange for svaret. Hvis du falder af en hest sætter du dig op med det samme hvis det er muligt ikke? Tag dette på samme måde- det er bare 10 gange vigtigere. Det kan da godt være du ikke er i fødsel- men du får jo ikke vished før du bliver undersøgt.. og at skulle vente til den 15/3 er jo det rene vanvid!! Du bliver simpelthen nødt til at få det undersøgt så du kan få ro- enten til at slappe af fordi du endnu ikke er i fødsel, eller roen til at samle dig til en forestående fødsel. Så please, jeg tigger og ber på mine grædende knæ- få kontaktet en der kan undersøge dig så du kan få vished. Christina
du sorgerne på forskud. Du ved jo ikke hvordan du står lige nu- og tænk hvis du rent faktisk er begyndt at åbne dig- så skal de altså se på dig på fødegangen- få evt. din læge til at ringe til dem, hvis du ikke ønsker samme behandling igen ( hvilket jeg så udemærket forstår). De SKAL nemlig tage det seriøst når læger ringer til dem. Og så synes jeg i øvrigt de lyder til at være nogle gamle sure mokker på den fødegang- håber da virkelig der findes et par flinke imellem, ellers ville jeg nok knibe ballerne sammen til jordemoderen gik- for jeg skulle ikke føde med sådan et surt gespenst! Christina
så individuelt. For mit vedkommende har jeg ikke som sådan kunnet mærke at jeg åbnede mig, blot at veerne bed mere og mere som fødslen skred frem. Men jeg er ikke den perfekte at spørge- min første fødsel tog under 6 timer fra første ve, og anden gang startede det med at vandet gik- så der var ingen tvivl. Den murren du har KAN være tegn på at din krop arbejder hen imod en fødsel, men det er IKKE sikkert. Den eneste måde man kan blive sikker på er at blive undersøgt af en der ved hvordan der skal se ud dernede- både når man er i fødsel og når man ikke er. Ville ønske jeg kunne give dig svaret på hvad det er der sker, men desværre må jeg melde pas, for jeg forstår så udemærket din modvillighed. Christina
Det KAN jo "bare" være noget ubehag. Jordemødrene har jo altså en uddannelse bag sig, så de tager vel ikke alt ud i den blå luft. Det er nemt at sidde herinde på HN og piske en stemning op  Anita, hvis du virkelig indeni dig selv, føler at der er noget i gærde som ikke burde være, så tager du bare ind på den fødegang! Du ringer hverken til læge eller JM, eller fødegang, du tager bare derind. Du tager din kæreste med, og så forlanger i at du lige bliver undersøgt. Det tager max 5 min at få sådan en undersøgelse, og hvis de stadig mener at der ikke er noget igang, så må du tage deres ord for gode varer. Jeg lover dig for, at hvis du tager derind, bliver du ikke afvist. Basta. HVIS der er noget igang, så bruger du alt for mange unødvendige kræfter på at sidde her og blive "pisket op" 
du skal ikke finde dig i den behandling... du ha krav på at blive undersøgt, så ring du bare derop, og sig det som det er... evt. giv en lille løgn om at det virkelig gør ondt, du kan ikke stå op ind i mellem, der er noget galt... bare smør tykt på... så kommer du ind...og hvis ik... så tag til viborg, her er de søde... du er førstegangs fødende, og oplever en masse ting lige nu... du vil jo bare sikre dig at alt går som det skal... så skal du da ikke have den behandling... folk føder jo for tidligt, det er vel ikke nyt for dem
cruella: ja det er nemt at piske en stemning op. føler mig bare så dårligt behandlet men den med bare at ta derind går vist ikke. har vi fået klar besked på at jm i konsultationer at ingen adgang der uden at ringe eller henvende sig først stella: jeg kan heller ik rigtig forstå hvis det bare skyldes ubehag. sidder med skiftevis stikken i lænd og ryg. der er desværre for langt til viborg... ellers var jeg på vej.. hehe
Blæs på regler - jeg lover dig endnu engang for, at hvis du tropper op ogforlanger at blive undersøgt, så bliver du det. Og så kan du få ro i sjælen. Der er heller ikke noget med at komme på Næstved sygehus uden at ringe først, men det gjorde jeg altså, og jeg var sgi 3 cm åben. Havde talt med dem 6 timer tidligere hvor de også sagde at jeg først skulle komme når der var 3-4 min mellem veerne, men det skete ikke, så jeg to derind alligevel. Ingen sure miner over det.
Så er Ea med i fotokonkurrencen på barneguiden.dk, vil I hjælpe med at stemme på hende? TAK   Hun har nummer 33. #
hehe, Tobias er også med denne runde  Han har nr 29  Skønt billede med Ea 
Det er hermed gjort Katja  Sød tøs 
Tusind tak Rikke! 
Også en stemme er givet herfra til søde Ea. Og tillykke med fødselsdagen til hende den anden dag, jeg fik ikke skrevet i tråden, så I får lykønskningen her i stedet.
Hej HN´er. Nu er vi i den dejlige situation, at vi venter vores første barn, derfor gør vi os nogle tanker angående bil og barnevogn. Vi har en Nissan Primera og en Lupo 3L, i Lupoen, er der absolut ikke plads til juniors køretøj, og vi er lidt i tvivl med hensyn til Nissanen. Det kan vist godt lade sig gøre med lidt bøvl. Derfor kunne jeg godt tænke mig at høre hvad i kører i? Hvis man gerne vil have en lettere brugt dieselbil, der kører langt på literen, og der er god plads til promenadevognen, hvad skal man så evt. købe??? Det skal være en bil der ikke er voldsomt dyr! Nogen der har nogle forslag? Venlig hilsen Gitte.
plader = Tera og jeg kører sammen, Finn og Sebastian kører sammen. Ind i mellem rigtig øv, andre gange rigtig fedt med to biler!! Bag i min kan jeg have både barnevogn og stel stående ved siden af hinanden og klapvognen under + en stor kasse til hundene(har lagt en plade på skærmkasserne). Kører som regl med enten barnevogn eller klapvogn og så er der masser af plads til hundenes store bur samt div. vare.
Fun: Hvor langt kører jeres biler på literen? Og hvor stor er deres motorer? Gitte. Vi har også overvejet en gulpladet, men vi vil helst have en hvor vi kan være alle tre. Venlig hilsen Gitte.
Der er plads til de hele.. 2 liters motor, kører ikke ret langt på literen, ca. 10-12 stk. Men det er en super lækker bil...kan varmt anbefales herfra.
Susanne: Jeg kender godt bilen, men vi har behov for en der kører noget længere på literen, da vi kører meget (ca. 70.000 km om året fordelt på to biler). Venlig hilsen Gitte.
Den mondeo vi har til salg er en 2,0 benzin. Kanon trækker til hestetrailer og kæmpe bagagerum, men det er jo også en af de største st car man kan få. Den går mellem 10 og 12 på literen. Den nye carina vi lige har fået er en 1,6 og den går mellem 12-15 på literen. Mvh Cindie
Hejsa Ja, jeg må sige, at jeg heller ikke vil undvære vores st. car. Nu er det godt nok ikke en af de største vi har, det er en ford escort, men det er meget nemt at sætte vores odder barnevogn ind bag i den. Den er også ret økonomisk synes jeg, kører knap 15 km pr liter. Mhv Kirstine
okay men der havde du vel også haft veer? eller havde du det som mig?
de regler har de på alle sygehuse, men ikke alle der kan overholde dem vel... gå du nede i byen, og vandet pludselig går, ingen mobil har, så går man vel ikke rundt og leder efter en mønttlf (er aldrig til at finde når man skal bruge dem), så tar man jo bare op på sygehuset... så tag du bare derop... og find dig ikke i at blive afspist... nu har du haft det sådan her i et par dage, så jeg synes du skal blive tjekket...specielt når du ikke er længere henne... jeg kunne forstå hvis du var lige oppe over, og du ikke mærkede mere, at de bad dig vente på regelmæssige veer, men der skal man selvfølge heller ikke afvises, man har ret til at blive tjekket, nå man føler at noget ikke er som det "PLEJER"...
det er selvf rigtig nok. nu må jeg se om det tar til. fortsætter i samme dur eller går helt væk igen som jm sagde det ville. skal også lige drøfte med manden hvad han siger.. om vi skal ta den lange tur til esbjerg eller afvente. han forklarede min svigermor igår om hvordan jeg har det. det stikken osv og den tyngende mave og hun sagde at jeg nok ville føde indenfor et par dage så. jeg tar med over til hende senere idag og selv snakker med hende. hun er ik jm men har født 2 børn så hun må jo også kende nogle af symptomerne selv... synes bare det igår var så ydmygende.. hun spurgte om jeg havde født før. sagde nej og så var den samtale sådan set slut og min kæreste så hvor ked af det jeg blev over den behandling. har jeg seriøst ik lyst til at opleve igen 
bare rolig det er ikke den eneste gang du som første gangs fødende blir afspist på den måde... så når den bette er syg, spørg de er dedt første eller anden... første, nå så er der ikke noget galt, det er bare en pivet mor... når man så kan sige anden... jamen så kom vi må hellere tjekke... man skal bare stå ved, ikke kigge ned og sige ok så... nej hovedet højt og stå ved det du mener
lige på om din mave bliver hård når du får disse "jag"? Jeg har selv haft plukveer i den sidste uges tid ( hvilket er underligt for det havde jeg ikke med de andre), hvor maven bliver hård, og jeg ikke rigtigt kan finde mig til rette nogen steder. Smerten starter i maven ved bækkenet, og hopper om i min lænd. Det varer max. en 2-3 minutter, så er det væk igen. Har du haft plukveer under din graviditet, og har du følt ubehag ved dem? (Ved godt man siger plukveer ikke gør ondt, men det bestemmer jeg jo ikke selv) Synes altså at du for din sjælefreds skyld skal blive undersøgt- jeg tror du vil sove bedre i nat hvis du gør det. Christina
havde du ondt der eller følte du bare ubehag og lidt jag engang imellem? det lyder vildt at de kan behandle folk på den måde. glad for det endte godt med jer trods alt.. min mor fortalte forresten at da jeg blev født var det som at smutte mandler.. hun var ved at føde mig da hun gik over broen mod sygehuset og hendes veer startede ved halv 6 tiden om morgenen. jeg blev født 3 kvarter senere.. hun nåede lige at komme ind i sygehus sengen og ude var jeg så
min den første lignede min mor's kun åben 1-1½ cm indtil kort før presseveer, der var jeg fuldt åbent, kom lidt bag på jordmoder, men ikke på min mor... den anden var en mere "normal" fødsel, men stadig hurtig... og ens fødsel ligner tit sin egen
okay også selvom mor fik mig som nr 2 barn... med min storesøster troede hun aldrig hun fik hende skidt ud.. men til gengæld min lillesøster fik hun veer tidligt om morgenen(gik tiden ud) og fødte lige før middag
Jeg er nr. 2 barn. Min mor fødte mig i løbet af 13 timer (fra første tegn, til jeg var ude). Mit fostervand gik kl. 03.15 og min søn blev født kl. 12.03! Altså 9 timer! Jeg mærkede intet før jeg vågnede kl. 03.10 og skulle tisse   . Gik på toilet, tissede, rejste mig og vaskede fingrer, fortsatte med at tisse     og så begyndte det at murre hen over lænden. Disse tog hurtigt til i styrke og der var i løbet af 1½ time kun 7-8 min imellem! Vi ankom på Skejby kl. 8, men blev først undersøgt kl. 8.45, da jeg halvhysterisk beordrede manden ud på en "painkiller-skattejagt"! Da var jeg 2-3 cm åben og fik at vide, at jeg jo nok ville føde til aften!   Jeg var jo 1. gangsfødende!! Sådanne kvinder tager jo laaang tid om at føde!! Jeg fødte som sagt kl. 12.03 til stor overraskelse for JM. Jeg har altså meget lidt erindring om tidsrummet kl. 9 til 12.02! Det var næsten en lang smerte. En ve stoppede, for bare at blive efterfulgt af den næste! Da JM foreslår en epidural, er det forsent (det ved hun bare ikke!), jeg afslog den nu også, da jeg er overdrevent bange for nåle   ! Resten behøver du ikke vide  Anita, du skal altså tage din mors beretning seriøst! Det kan være en meget god rettesnor for din forestående fødsel!
...er en Skoda Octavia 1,9 TDI fra 1999 som kører MINDST 18km på literen:-) En super dejlig bil Hvor vi har plads til 3 børn på bagsædet og en Emmaljunga Bigstar Supreme i bagagerummet UDEN den er skildt ad i atomer! kun lige klappet lidt sammen og VUPTI!  Håber du kunne bruge det til noget...?? Knus
Hej Vi har også en Octavia fra 2002 eller også er det 2003. (Ja undskyld, men det er ikke mit interesse område   ) Det er en 1,9 TDI og kører mindst 20 km på literen, tit 22 og gør vi oz rigtig gode 25. SKØNT. Ind med fise-kassen og så afsted, ikke noget med at tage hjul af m.v. Til Dytten78 - Hvilke autostole har I i Jeres? Vi snakker nemlig om hvad vi gør når vi nu skal have 3 autostole til oktober... ( Ups, der røg den hemmelighed...   ) Hej hej Jette
Ford Focus TDI (dieselbil) som har et rummeligt bagagerum. Bilen er vi glade for, og den kører pænt på literen. Vi havde at vælge mellem Peugot 307 st. car som vi valgte fra pga alle de problemer der har været med bilen. Vi har ikke lyst at stå lige foran en køretur til Holland og ikke kan komme ombord på færgen fordi der er en eller to dimser som skal skiftes før man må komme ombord. Ford har vi kørt med i 9 år. Ved siden har manden en audi som firmabil, den er lækker men vi bruger den ikke ret meget. Beagle.
Vi har en VW Passat TDI, der kan sagtens være en emmaljunga big star supreme i + en masse bagage. HVis jeg kun skal have barnevognen med, ligger jeg kalechen ind i bagagerummet først, klapper stellet sammen og stiller det på højkant bag kalechen. Hvis vi skal et sted hen hvor vi skal overnatte, kan der sagtens stå 3 sportstasker inderst i bagagerummet og så barnevognen bagerst, hvor kalachen er sat oveni det sammenklappede stel. Hvis man piller hjulene af kan der være endnu mere i bagagerummet, men det har vi aldrig haft brug for. Alt i alt er vi superglade for vores Passat. Jeg har en veninde som nu i over 1½ år har klaret sig med en mazda 323. Hun er ret hurtigt gået over til at have en god klapvogn med, og den kan snilt være i mazdaens bagagerum. En af mine studiekammerater havde en Lupo, hvor de satte barnevognsstellet fast bag på bagklappen og det klarede de sig også fint med. Så man kan sagtens klare sig med en lille bil, meeen vi er nu glade for vores store bil... - Komet
Hej Jeg vil nu til enhver tid vælge en stationcar - eller en meget rummelig hatchback. Vi havde før en gammel Toyota Corolla hatchback - der kunne en stor klapvogn sagtens stå i uden problemer, blot den var klappet sammen. Den kørte dog kun ca 12 på literen. Vi har nu en Peugeot 206 sw 1,4 HDI. Stationcar - ikke superstort bagagerum, men jeg vil skyde på at der sagtens kan være en klapvogn/barnevogn. Bagagerummet er i hvertfald ligeså stort som på Corollaen. Den kører ca 18-19 km på literen her om vinteren ved blandet kørsel (mest ture på 15-25 km) og kan sagtens komme op og køre længere hvis du kun kører landevej/motorvej. Desuden er den billig i grøn ejerafgift: 980 pr halvår. mvh Anne
Vi har en Berlingo HDi, den kører 17 km på literen. Der kan Aleksanders XL Odder vogn være i uden at skulle klappes det mindste sammen. Det er altså dejligt. Venligst Lone
Siden jeg fik Timmi har ejg haft 2 biler En Skoda Favorit - ældre årgang, men faktisk med plads til en barnevogn, og de ting man skal bruge  En Mazda 323 St.car - Også med udmærket plads 
Jeg har termin den 9/3-2006 og for 3 uger siden opdagede vi at barnevognen ikke kunne være i bilen, Ford Sierra 2,0 hatchback fra 92... så i sidste uge købte vi en Mondeo 2,0 stationscar fra 1997, bilen har kørt 145.000 og vi gav 52.500 for den. Men det er jo ikke just den mest økonomiske bil hvis man kører langt! Men allerede nu kan vi se hvor meget nemmere alting bliver med en stationscar, så det kan kun anbefales  Louise
stadig ikke? God hjemmefødsel siger jeg bare. Uanset om du er i fødsel nu eller ej ser det jo ud til du IKKE vil ringe til dem.. Husk plasticunderlag, for det kan godt svine lidt. Christina
Håber du kunne klare ironien  Christina
det gør mig ondt hvad der skete for jer... fik han ik ilt inden han kom ud eller hvad skete der? hvordan følte du den uro i kroppen inden det tog til? kom til at tænke på igår efter de par hidsige plukveer at om jm stadig ka ha ret i at det går over igen eller om det virkelig er kroppen der forbereder sig nu...
Sebastian laver normalt i bleen 1 gang om dagen. Vi har ca. i to uger brugt johannesbrødkernemel i hans MME ( det virker mod gylp), og det har af en eller anden årsag gjort, at vi nu er opppe på 3-5 gange om dagen. I dag prøvede jeg dog at lave blandingen på en anden måde, og det hjalp straks på bleerne 
godt 2 år. Men jeg tror ikke at han det sidste år har lavet stort mere end en gang i døgnet. Enkelte gange måske. Nu er det ca. hver anden dag. Uha det er så syndt når de får røde numser. Man tør jo næsten ikke røre dem. Håber at hans numse snart bliver god igen.
er på alder med gabriel, og han laver stort min. 3-4 gange om dagen... det er han lige begyndt på...   må være fordi han spiser som en hest. Mette
Tera har aldrig været den store S#¤)"# *gg* Øv med en hudløs rumpe. Har du zink salve?
pantothenol salve er rigtigt godt, og får numsen til at hele hurtigt... oliver kan godt springe et par dage over med hans afføring, til gengæld kan han også have afføring 4-5 gange nogle dage... daniella har næsten hver dag...
Sebastian 1 gang i døgnet - nogle gange kan han godt springe 1 dag over, men det er ikke så tit mere. Han er så kun 3½ måned og får kun mme. Ang rød numse så kan kogtvandsklude anbefales. Tag fx en stofble, klip den i stykker så stykkerne passer med bleen og kom dem i en skål. Hæld kogt vand over, hæld vandet fra og kom dem i en frysepose i køleskabet. Hver gang du så skifter ble lægger du en klud på numsen og sætter bleen på. Der går ikke mange timer før man faktisk kan se resultater.
som er lidt over 1 ½ nu laver også cirka en gang om dagen, afhængig af om afføringen er almindelig eller tynd. Er den tynd er detnok mere 3 gange om dagen. Vi har heldigvis aldrig haft problemer med rød numse, men kan anbefale gellyen fra aloe vera- den kan simpelthen klare ALT. Ellers er masser af luft til numsen vigtigt- så lad ham rende uden ble så tit du overhovedet kan. Patrick har desværre fået så meget kontrol over sine kropslige funktioner at han benytter sig af muligheden for lige at slippe en lille prut 95% af gangene han render med numsen bar.. Møgunge  Christina
hej alle så er vi kommet hjem og jeg er ik på vej i fødsel. alt blev tjekket også pga de plukveer men dem ku jeg sikkert godt forvente flere af. fik også forklaret hvordan rigtige veer føles.. (glæder mig ik) de undersøgte mig indvendigt og livmorhalsen er stadig intakt. fik kørt strimmel og blev scannet også. det var sjovt at se bebsen igen og se hvor meget der er sket siden uge 20  tror også jeg fik et lille glimt af kønnet.. fik dog at vide at hvis tasken ik var pakket så ville han anbefale mig at gøre det da jeg er så langt henne og det sådan set ku gå i gang når som helst. de var simpelthen så søde mod mig derinde og forstående for min utryghed så nu tør jeg godt kontakte dem når det virkelig gælder(medmindre min egen jm tar tlf.. så ber jeg om at snakke med en anden) men nu er jeg bare mere rolig og sover forhåbentlig også bedre i nat, for det trænger jeg da ved gud også til.. gab  tusind tak for jeres store opbakning herinde. det er dejligt når man kan passe på hinanden og hjælpe hinanden knuz anita
anita... bare rolig rigtige veer gør ikke ret ondt (ironi)... vi gør det jo igen, det må jo være bevis nok... *G*... Det var godt at du fik en positiv oplevelse derinde... Jeg håber ikke at dine plukveer bliver for slemme, krydser jeg ihvertfald fingre for... og så glæder jeg mig da bare til at du skriver at nu er det igang...
her 7 uger efter min fødsel, sidder jeg og er glad for det ikke er mig der er ved at gå i fødsel. Jeg havde veer i 72 timer før jeg gik ordenligt i fødsel. Jeg gik i 1 døgn med smerter som du beskriver, med ca 20 min imellem. De sidste 2 døgn inden prinsessen kom til verden, foregik med smerter hvert 10-15. minut. Jeg fødte lørdag og mine smerter startede onsdag aften. Jeg ventede måske liiige længe nok inden jeg tog afsted til fødegangen, fra jeg kom ind til jeg havde født, gik der 53 minutter. Vandet gik en små 30 minutter efter jeg var kommet ind. Til en anden gang ville jeg nok tage sfsted lidt før, og så alligevel ikke, var glad for at være hjemme så længe som muligt, og tage den seje kamp med udvidelsels fasen hjemme i vante omgivelser. Men nøj jeg var glad for at se en jordmoder, der kunne hjælpe mig... Pøj pøj med det, håber det snart går over og jeres lille guldklump komer til verden. Ve-støv fra mig til dig!!!
jeg glad for at du blev tjekket. Må have givet dig lidt mere ro på- og lød ikke til at være så dårlig en oplevelse som du frygtede. Så nu venter vi bare alle spændt på at din lille bebs gider komme ud så vi kan se ham/hende der har lavet alt det postyr. Knus Christina
Åh hvor jeg kender det .. hvis bare.. hvis bare ikke de havde sendt mig hjem første gang jeg ventede mig.. så var mit barn ikke gået til.. de mente ikke at det var gode veer, så på trods af at jeg var gået ind i uge 43 sendte de mig hjem.. det var ved midnat.. næste morgen var han død. lyt til dit instinkt anita... hvis du fornemmer at noget ikke er som det skal være... så hellere rende fødegangen på dørene end blive hjemme... held og lykke med fødslen.. Mette
det var da en forfærdelig historie..  hvad skete der dog? lyder vildt de sender folk hjem i uge 43. jeg har også tænkt mig at stole på mit instinkt og vil ik lade mig afvise i tlf igen som min egen jm gjorde. der var så ik noget i gang men den opførsel kan ik være rigtig man skal finde sig i
du kan læse om det på min hjemmeside under kasper og lærke.. men kort fortalt, så døde han fordi han ikke fik ilt nok, pga. jeg var gået så lang tid over tid.. moderkagen holdt op med at virke... det var i 1989 dengang var det ikke normalt at man lige kørte en CTG for at sikre sig at barnet var ok.. nej man blev bare sendt hjem med besked om at afvente bedre veer... Mette
er jeg tarvelig...jeg kom aldrig med de lovede billeder   undskyld...men ok...det var/er jo nok ikke noget lækkert syn alligevel...og jeg har jo forklaret så man levende kan forestille sig div.Men alligevel undskyld...(det er bare sådan at vi også er ved at sælge vores hus via min HN præsentation...og tror ikke mine farmor underarme sælger huset særligt godt...så derfor)      Jeg er nu nede på  .   og føler mig ret ok med mig selv...selvfølgelig vil jeg gerne ned i 38 og det kommer jeg også...sådan er det bare... Skal ned på 64 kg   og str. 38...så det er en str. fra stor tilfredshed på et par måneder... Det er nok ikke kun loreals skyld..jeg har jo knoklet med sne is og vand, samt udmugning osv. men det får altså ikke appelsinhuden til at forsvinde...thats ol Loreal... Så en lille anbefalig herfra...Loreals Perfekt Slim      MVH Sus
i onde tænk på os, der først lige er blevet gravide.. jeg er i 8 uge og måtte kapitulere og stjæle mandens bukser i morges, da mine egne var stukket af   hvordan skal det dog ikke ende, med 7 måneder endnu.. hyyylll. Ellers festlige indlæg  Tina
jeg er en af dem der tog 13 kg på og tabte 10 kg på de første 3 dage. Men jeg er skam ikke sluppet for den lækre delle på maven!!! Den der løse hud der hænger, som var jeg et hængebugssvin! Men jeg har allerede bestemt mig for at gå i skarp træning, væk skal den delle, og gerne lidt mere af numsen, som dog hele tiden har været lidt stor. Men hellere lidt flæsk på maven og baby, end flad mave og ingen baby.
   . Vi to har det på sammen måde, jeg kan ikke kende et før og nu billede af mig selv. Jeg sidder netop og kigge på et af de første billeder, der blev taget af mig og min kæreste, da vi lige havde fundet hinanden. -Årstallet siger 1999 og alderen siger 19 år. På billedet ses en rigtig køn pige, med flot skulderlang lyst hår. Hun er dejlig solbrun, og det er tydeligt at se, at hun går i sol to gange om ugen. Makeupén ligner noget en proffesionel har lagt, og smilet går fra det ene øre til det andet. Tøjet er den nyeste mode, og størelsen er størelse small. Vægten som hun vejede sig på, efter et afslappende spa bad, viste 49 kilo, og højden er den samme som idag, 164 cm høj. Sagt med andre ord... en rigtig lille fiks sag. -En rigtig lille fiks sag, der oven i købet havde flotte former. -Brysterne sidder PERFEKT! De er forholdsvis store til den lille krop, men uden at være sindsyg store...bare sådan en størrelse og facon, som hun bliver misundt for. Åhh ja, det var efteråret 1999. Spejlbilledet fra idag, viser så en helt anden pige. Håret er godt nok stadig skulderlangt og flot, men måske knap så velplejet?!? Hudens blege farve vil på en farveskala, befinde sig på pladsen før gennemsigtig. På de før så flotte lår, har der nu dannet sig appelsinhud, som her i vinterkulden, har fået en lilla nuance. Vægten siger 70 kilo... stadig fordelt på kun 164 cm. Tøjet er langt fra moderne... heller ikke dicederet umoderne, men moderne... nej det kan man ikke sige. -Mærket er Peak Performance, signal og andre sports mærker, fo sin gode smag, den har hun stadig, dog skal kroppen gemmes væk, under noget afslappende sportstøj. Make-up... ja det havde hun på nytårs aften, ellers aldrig. Maven der i 1999 var egnet som modelmave, er nu blevet delt i to. -Der er den øverste delle, og den nederste delle. Der er egentlig ingen forskelpå de to delle... det skulle da lige være, at der måske er lidt flere strækmærker på den nederste. Lugtesansen kan man jo ikke bruge til meget, nå man kigger på et billede, men hukommelsen siger, at duften i 1999 duftede af "Chanel", "Gucci" eller anden god duft... og nu, ja nu STINKER jeg mest af alt af baby gylp. Åh ja, dette her kan skræmme enhver 19 årige pige langt væk, men hånden på hjertet, så ville jeg ikke bytte! Jeg elsker mit nye liv, som mest af alt består af bæ-bleer og babygylp. Manden, han skulle have en medalje, for stadig at kunne synes jeg er tiltrækkende.
Jeg sidder her med stor mave på, og bare venter på at føde. Jeg har taget...hold nu liiige godt fast ikk´ TA DA:34 kg på!!! Jeg gruer for at skulle til at tabe dem igen  Da jeg ventede Magus tog jeg 16 kg på og 7 mdr efter havde jeg tabt 23 kg så det var jo super godt   (Vejede lige de sidste 9 kg for meget inden jeg blev gravid.) Men 34 kg!?!? Dem kommer jeg nok aldrig af med! Vil selvfølgelig prøve, men tvivler noget. Mvh. Lene.
Jeg har ikke ammebryster - de sidder næsten præcis som de plejer - og jeg kan passe de "gamle" bh'er, er måske blevet en skål større, om noget. Ja, de er lidt fladere for oven, men det er der ingen der opdager At grunden til, de ikke opdager det er, at jeg også har fået todelt mave er så en anden sag. Jeg var ved frisøren i starten af december. Jeg blev helt forskrækket, da jeg så mig selv totalt oplyst i sådan et "full-scale" spejl. Jeg lignede jo noget, der var løgn; bleg som et lagen, sorte rande under øjnene, håret bare sat i hestehale KEDELIG! Så jeg er begyndt at bruge makeup hver dag, og mit hår bliver også sat og føntørret. Jeg SKAL sq se bare nogenlunde normal ud! Jeg regner stærkt med, at mine maver fusionerer, når jeg starter på arbejde igen, for så har jeg ikke TID til at sidde i sofaen og guffe slik og chokolade! Min vægt er nemlig heller ikke nede på idealet endnu (mangler vist 5 kg, men 10 ville ikke gøre noget 
ÅÅÅHHH deee gamle bukser, aauuuhhh de gamle busker nu har jeg den pååå så skal vi ud og gååå  YES...Sådan der...nu har jeg fået dem på   ja ok...de sidder måske liiidt stramt men nok om det...jeg har fået dem op over den bagerste og lukket dem foran UDEN at række maven   ind   he he he... I tæt samarbejde med Loreal´s Perfekt Slim og den tunge vanskelige sne, kan jeg nu se ned af mig selv og se mine fødder uden at skulle læne mig forover...taadaaa...stadig 10 tæer...men uh...de negle skal da vist "trimmes" lidt... Jeg skal prøve at finde før og efter billeder...så i kan se det HAR funket med det loreal...jeg kan jo lige tilføje at min hud er blevet meget blød og føles mere smidig... Jeg glæder mig til at se om der er nogen af jer der kaster jer ud i at prøve Loreal og vil få samme gode oplevelse og resultat ud af det som mig...manden får ihvertfald besked på at tømme hyllerne på færgen på vej hjem fra DK  MVH Sus
huske dit indlæg og din fantastiske måde at skrive på, da du skrev første del  Jeg tror da, at jeg vil forsøge mig med L'oreal, da mine lår, da bærer præg af graviditeten... og så er der jo ammebrysterne - ak - et sørgeligt syn... Nogle gode råd til dem? Tanja
Susan, du skrev før str. 34 og Hot.. nu 40-42 og not... Nu var jeg altså en str. 40-42, før jeg blev gravid... SÅ HVORDAN SKAL DET IKKE ENDE??? :-) He he... lad os nu se. Hilsen Stine
er ikke godt hvis der er hul i det røde, kan huske engang hvor oliver var helt såret, der smurte jeg gel på som jeg plejede, og han skreg helt vildt, for det sviger bare... stakkels barn... jeg skyndte mig at vaske det af igen... vicki... jamen så render de da rundt med våd nums konstant... kan da ikke være sundt...
Er meget forskelligt hvor meget han laver i bleen. Nogle gange er det kun 1 gang, andre gange er det oppe til 4-5 gange på en dag. Mvh Lisbeth
Jeppe på 2½ år lave 1-6 gange om dagen, oftest 3-4. ´ Min søster der er sygeplejerske på børneafdeling anbefaler også kogtvandsklude når der er gået hul. Nanna.
 
Tillykke med din lille pige  M.h.t. dit spørgsmål - tja, alt med måde. Hvis barnet tit og ofte bliver plantet foran tv'et, fordi mor og far vil have fred, eller hvis barnet ikke kan finde på andet at lave og sidder der grundet kedsomhed, synes jeg ikke, at det er i orden. Men i små mængder synes jeg da, at tv'et kan være meget godt for børn. De har jo også brug for at slappe af og hygge sig, ligesom os andre. Tv kan jo også være lærerigt, det udvikler fantasien og mange børneprogrammer er bygget op, så de har en vis pædagogisk værdi, som især er brugbar, hvis forældrene sætter sig ned sammen med barnet og de taler om, hvad det er der foregår (afhænger selvfølgelig af barnets alder). Min Sebastian på 3 mdr. eeelsker tv'et og kan sidde længe foran det. Han ser farverne og bevægelserne og kan måske så småt begynde at se ansigterne på skærmen. Når blot jeg er opmærksom på, at han får lavet en masse gymnastik i løbet af dagen, synes jeg ikke, at der sker noget ved, at han ind imellem sidder i sin skråstol og glor fjerner.
...babyer...elsker som regel at se fjernsyn. Der er farver og lyd og bevægelse. Det er spændende og det udvikler øjne og synsopfattelse. Men som Stine siger: Alt med måde.  Herhjemme har ungerne deres egne film. Teletubbies, Pingu, Pedersen og Findus, Pippi Langstrømpe og Malle-mus er store hits!   Malle-mus og Pingu er mine favoritter fordi de præsenteres i små afsnit, så når de har set 20 minutter, så er det slut.   ...hvis jeg er hurtig nok til at trykke stop!  Mine unger må gerne se video (ikke så gerne fjernsyn, for der kan jeg ikke styre hvad de ser - der er for meget, der er for voldsomt i både billede og lyd for min lidt følsomme pige, viser erfaringen), men de må gerne se en film. De er gode til at lege, både sammen og hver for sig, de er meget ude og fjernsynet er faktisk ikke ret interessant, så jeg er ikke bekymret hvad det angår.   Alt med måde, og med fornuft.  Måske skal jeg tilføje, at de begge går hjemme sammen med mig. Ingen af dem er i institution.  Camilla
nu næsten 20 mrd. og han kommer om morgenen med fjernbetjæningen, for han er vant til at tv'et står tændt hele tiden... men vi tar ham meget sjældent i at stå/sidde og se tv, for han gider ikke, så det er ikke noget problem her Tillykke med pigen
...disney chanel og disney toons og cartoon network.. m.m...     
Jeg synes det er ok at børn ser tv, men som alt andet med måde.. Mine børn ser jævnligt tv. Den store på 4 år vil gerne se disney-sjov om fredagen og børnetime og det får han lov til. Efter en dag i børnehave og aktivitet, så er det et dejligt afbræk og han kan ligesom "falde ned" inden sengetid. Da han var mindre brugte jeg også tv'et som "babysitter", så jeg fik ro til at gå i bad og blive klar om morgen. Når de små pus er syge og vil sidde og hænge, er det da også hyggeligt at se en gang "løvernes konge" elle "byggemand Bob" Men de får ikke lov at se tv i tide og utide her hos os. Winnie
Alma gad aldrig at se fjernsyn før hun var 6 mdr. da det så fangede hendes interesse som 6 mdr. gammel fangede det kun hendes interesse i 5-10 min. det første hun så var teletubbies derefter babapapa og babamama. Bamse og kylling gider hun først nu som 2 årig. Hun ser ikke så ofte tv. kun hvis hun trænger til at slappe af efter dagpleje eller hvis hun er syg og nu er det Barbie filmene der er farvoritterne. Hvis børnene er glade og energiske mener jeg ikke de skal plantes foran tv'et men er de trætte eller lidt ulykkelige tror jeg faktisk det kan være et godt afslapningsmiddel. Alt er godt --- med måde. 
og video og computer skal begrænses for børnene - skal det så ikke også for de voksne i familien? Sætter i regler for jeres unger om max 2 timer om dagen - og slukker i så også selv midt i søndagsfilmen, fordi i nu allerede har set 1 times nyheder, så de to timer udløber midt i filmen???  Hvis ikke - er det så fair? "Så lille Per, nu skal du gå ud og lege, mens mor og far ser lørdagssport hele eftermiddagen"  Mine unger har aldrig haft begrænsninger. De må se tv når de vil, og spille computer når de vil. Jeg/de har ikke nogen problemer med det - heller ikke da de var små. De bevæger sig alligevel det de gider, de lærer af det og de kobler af med det. Nøjagtig ligesom de voksne i familien.