Jeg kunne aldrig drømme om at have et lille barn så langt fra mig, og slet ikke på forskellige etager... jeg tænker mere på brand, i har ingen chance for at komme ned og redde hende ud hvis der opstår brand. Mine sover i vores værelse, faktisk i vores seng indtil de er øehm... 3-4-5 år... faktisk indtil de selv er klar til at komme ud.. og det synes jeg ikke de er de første år. Hvis man ikke vil have barnet i sengen, så kan der da snildt stå en barne seng i soveværelset.. uden det forstyrrer jer eller barnet. Hvis man har det dårligt med at gøre visse ting, så lad være... bare fordi det står i en bog.. følg dit hjerte, du ved godt selv hvad der er bedst for netop dit barn og jer. Mette
lige ved siden af soveværelset.Kunne ikke forestille mig at skulle ligge Nanna på en anden etage end der hvor jeg sover. Hvad når hun bliver lidt ældre og får mareridt,så skal hun da kunne komme ind og putte. Behold I bare Malin i soveværelset, og så må I jo bygge huset om med tiden*GG* Kh.Tine
sine børn en tjeneste ve¨d at overbeskytte dem... DETTE ER IKKE KRITIK - MEN BARE MIN MENING Vores datter flyttede i eget værelse da hun var ca ½ år. Ville gerne ha haft hende ud lidt før, men værelset skulle lige være færdigt først. Hendes værelse var også i den modsatte ende af huset, i forhold til soveværelset. Men vi satte en baby-alarm op hos hende, og har aldrig været nervøse for at lade hende sove selv. Vi har til gengæld heller aldrig haft problemer med at få hende til at sove andre steder. Vi flyttede da hun var lidt over et år. Første nat i nyt hus, puttede vi hende sagde godnat, og hørte ikke en lyd før næste morgen! Jeg tror på at man selv lærer sine børn, de sovevaner de får. Vi har ALDRIG gået rundt med hende, hverken på armen eller i barnevogn, for at få hende til at sove. Hun bliver lagt i seng, der bliver sagt godnat også SOVER barnet rent faktisk... Hun er ikke blevet spurgt om hun vil sove. Men hun har kunnet mærke at far og mor er trygge ved det her, så er jeg det også. (Lidt ligesom når man skal læsse en hest - lad være med at spørge den om den vil ud at køre. Bare gør det!!! Har haft med heste at gøre i 23 år, og det har ALTID virket for mig... Nå, det var et sidespring, det diskuterer vi en anden gang) Og jeg vil lige sige til mit forsvar, at jeg bestemt ikke er en kold og ligeglad mor - men har et glad og trygt barn...
Sover i min seng, og det har både hun og jeg det fint med. Der er ingen endegyldige sandheder på børneopdragelse og det irreterer mig når folk og bøger påstår noget andet. Gør hvad I finder er bedst for jer, og så er det som det skal være 
med det, at man selv former sit barn. Selvfølgelig til et vist punkt, men som jeg også har skrevet ovenover, har vi en søn på 4 år som pt. sover hos os - og en datter på snart 2 år, som lige siden hun var ca. 8 mdr. har sovet på sit eget værelse. I starten sov hun ved siden af os - men det fungerede bare ikke. Hun møflede rundt og var vågen rigtig rigtig mange gange om natten. Vi prøvede så at sige godnat til hende på hendes værelse, hvor hun siden den dag har sovet rigtigt godt - alene! Storebror er meget mere tryghedsnarkoman (og tjo, vi har jo så måske vænnet ham til det   ), men elsker sidde og putte, skal puttes og er ikke så selvstændig som lillesøster. Her passer stor og doven - lille og vågen fint. Jeg havde en lang fødsel med Marius og han har altid været en stor fin dreng. Lillesøster blev ved rent held ikke født i bilen, og har altid været lillle og aktiv. Så hos os har vi klart to forskellige børn - til trods for ens opvækst   . Christine
Åh ja.. Syntes virkelig også, at du skal gøre hvad i føler for, og så glemme bøgerne. Min dreng på 15 måneder sover faktisk bedst, hvis han sover i sit eget værelse. Jeg kan slet ikke have ham i sengen, hvilket han ellers godt måtte, hvis det betød vi begge fik sovet. Men nej nej, han vågner og tror vi skal snakke og lege. Når vi er ude ( vi er meget på besøg et andet sted ), sover han i weekend seng ved siden af min seng - ingen problemer, men vågner alligevel lidt oftere end ellers. Der sover han desuden på førstesal - mens jeg jo hele aftenen er i stuen. Godt nok er jeg jo vågen, men har da også lige tjekket en extra gang, pga pludselig indbildning om at der lugtede brændt  Vil bare sige, at hvis det ikke generer jer, så lad hende blive. Hvis du fornemmer hun sover mere uroligt nu, ja så må du holde det op imod, om du hellere vil rende og tjekke hendes værelse.. Kan jo være det samme, hvis du alligevel ikke får sovet den halve nat af bar bekymring  Vh Anja.
Jeg ikke gøre. Jeg ville bestemt ikke bryde mig om hvis drengene sov på en anden etage end mig, tænk hvis der opstår brand  mine sov i soveværelset til de var Patrik 2 og Tobias 3   De vågner stadig om natten og kommer ind til mig, jeg synes det er så hyggeligt at putte med dem, pludselig en dag så gider de jo ikke det mere 
ikke have problemmer med det (selvom jeg også ville frygte brand), men man kan købe røgalarmer til alle rum, så blir man advaret i god til... videoovervågning, med lyd, så kan i både se og høre hende... og ja tyverialarm... men på den anden side hvad er så sandsynligheden for et indbrud hvor de stjæler barnet... *s* vi har jo alle angst specielt for vores børn, men tror nu mest vi skræmmer os selv til at være bange... anima hun kan sagtens ligge for sig selv på eget værelse neden under...men du vender dig nok aldrig af med at ligge og lytte efter hende, når hun kommer på eget vær. ved hvordan jeg har det med oliver, han skal bare vende sig og så er jeg vågen.
Min mening er at barnet skal ned og sove i sit eget værelse. Jeg mener man gør både dem/og mor og far en bjørnetjeneste, ved at have dem i sengen når de er mere end ½ år. Jeg kan godt forstå du synes det er langt, når det nu er på en anden etage, men, min mening er at så er det heller ikke værre   Tror nærmere det er et spørgsmål om tilvænning. Ida sover på sit eget værelse, som er i den anden ende af huset (oki, huset er så ikke så stort). Der er lukket dør både ind til hende, og ind til vores soveværelse, for vi vil ikke have kattene i sengene. Vi har baby alarmen på hende. Jeg vil til enhver tid have røg alarm på barnets værelse, men vi bor også i træhus med brændeovn som hovedvarmekilde, det giver jo en stor risiko. Tyveri alarm, det lyder da ikke som en dårlig idé. Har ikke selv nogen...endnu. Jeg synes i skal gøre et forsøg - og så sætte de alarmer op som i nu finder nødvendige, det er der ikke noget galt i 
...Modtager gerne flere. Jeg er jo nok af samme opfattelse som Cruella, at det er det sundeste for både barn og forældre, at sove adskilt. Der er heller ingen tvivl om, Malin sikkert ingen problemer vil have i, at skulle sove selv, det er nok mere hendes forældre, der udsætter det. Jeres svar har alle givet stof til eftertanke, så tusind tak.
Magnus har nu sovet lidt i sin egen seng*S* Men vågner som regel i løbet af natten og kommer så over til os og sove resten af natten. Det har både Ole og jeg det helt fint med  Vi venter jo som sagt nr.2 hvert øjeblik det skal være, så lige pt står der både Ole´s og min dobbeltseng, Magnus´ tremmeseng og lillemanden´s vugge inde i soveværelset. Vores soveværelse er ikke ret stort, så det er lidt trængt...men det er også ok, vi skal jo kun sove der inde og ellers opholder vi os jo i resten af huset  Når vi engang finder den gård/det hus vi vil købe, ja der skal det også gå lidt blidt til for Magnus med at vænne sig til at sove i eget værelse, så det bliver først når han er klar til det, og ikke med det samme. Min overbevisning er at det er super vigtigt at gøre det i børnenes tempo og ikke forældrenes*S* (Magnus er et barn der er   trykehedssøgende, og det prøver vi virkelig at tage hensyn til!!) Men dejligt at høre at der faktisk er så mange der har deres børn sovende inde hos sig...også ældre børn end Magnus   Så behøver jeg slet ikke have dårlig samvittighed når jeg fortæller folk, at han stadig sover inde hos os*S* (Magnus er nemlig temmelig glad for det, men mange folk reagere meget negativt på det??) Mange hilsner Lene.
Jeg har det lige som dig. Når folk begynder at generalisere mht børneopdragelse, for det kan man bare ikke!! Det er helt utroligt så stor forskel der er på børn allerede fra fødslen af. Det der virker på et barn, kan have nærmest modsat virkning på et andet barn. Og det der kan være rigtig godt for ét barn, kan nærmest blive katastrofalt for et andet. Så opdragelse efter barnets personlighed og ikke efter en standardiseret ramme. Mange hilsner Lene.
Jeg har ikke rigtig nogen kommentar på dette andet end at man vel skal gøre som hjertet og fornuften fortæller en. Jeg kom dog til at tænke på noget andet i den forbindelse med at have børn i soveværelset eller sågar i sengen. Hvordan forholder i jer, når det er tid til "nu vil mor og far gerne hygge... altså have "#x"? Jeg tror jeg ville være enormt blufærdig hvis der var en lille trold i mit soveværelse imens. Anja
Se det er jo netop en del af problematikken   ... Som før skrevet, så sover Malin jo i sin egen seng, men lige ved siden af vores seng. -Det bevirker, at det er meget svært, for ikke at sige næsten umuligt, at have s*x. Jeg tror mange forældre hellere vil undvære s*x, hvis det er lig med et vågent barn bagefter   . Men, det er nu ikke derfor, at vi overvejer at flytte Malin ned på eget værelse, for som du/I sikkert ved, så er der jo andre alternativer til s*x, end lige soveværelset   . Men et interessant spørgsmål i grunden. -Hvad gør i andre med børn i ægtesengen?
for at komme ind i annes værelse fra soveværelset skal vi igennem køkken, gang og lauras værelse. Men vi kan hører hende uden probllemer, da vi har babyalarm, og en hund der gør hvis hun græder.vi har brændalarm i alle rum, og hunden gør hvis der sker noget med nogen der træder ind i vores grund.
Nu er det her jo et "ældre" indlæg, men må lige skrive med. Min datter på 2,5 år sover stadig sammen med mig og med hendes far. Og det får hun lov til, til den dag hun bare ikke gider mere. Jeg er pænt ligeglad med hvad andre mener om den sag. Vil bare lige pointere, at der ikke er ret mange sundhedsplejersker der anbefaler den bog... .
Hej alle sammen. Jeg vil lige fortælle om dagens frygtelige scanning...  Jeg har igennem den seneste tid været nervøs for om mit foster var dødt, da mine graviditetssymptomer blev færre og færre. Jeg havde en frygtelig fornemmelse af, at noget var helt galt. Derfor ringede jeg til lægen igår, som så sendte mig til akut scanning imorges. Det var fandeme ikke sjovt.  Da jeg kun er 8+0 skulle jeg vaginalscannes, og den søde læge moslede rundt, men han kunne ikke finde nogen graviditet. De ledte længe, og pludselig fandt han noget, der lignede en tom fostersæk. men som han sagde: "Tja, eftersom du er 8+0, så burde der være et foster i den, og det er der ikke, så jeg vil mene at du har været gravid, men at den meget tidligt er gået til grunde, så barnet slet ikke er begyndt at dannes. Så tudede jeg ellers bare... jeg skulle have haft mens onsdag, hvis det var, men kunne ikke forstå, at jeg så ikke var begyndt at bløde. De blev ved med at spørge om jeg var sikker på sidste mens. første dag, og det var jeg. Så ringede de efter hjælp. Efter et par minutter, hvor den søde læge sad med mig i hånden og forklarede, at det desværre engang imellem var naturens orden, så kom en kvindelig overlæge. Så måtte jeg turen igennem igen. Hun ledte og ledte, men kunne ikke finde noget. Men så pludselig trykkede hun mig på maven, og så så vi sgu noget. En helt tydelig fostersæk, med et lillebitte foster i. Tror i lige jeg bad til Gud? Midt i hyl og tårer og de omkringståendes forbavselse, så vi lige pludselig flotte hjerteblink, og overlægen sluttede af med at sige, ja, som i kan se, lever den, og der er fin hjerteaktivitet. Puha, aldrig har jeg prøvet så voldsom en følelsesmæssig rutschetur. Men dagen endte da godt alligevel.  Jeg håber i alle får en rigtig god weekend. Hilsen stine.
Hvor frygteligt for dig at skulle igennem sådan en dag. Jeg sidder selv og får kuldegysninger over det. Var godt du endelig fik en kompetent læge til at kigge på dig, så du kunne finde ud af alt er fint. Tillykke med graviditeten. Christina
Hold da op!!! Det var ellers noget af en dag du har haft!! KÆMPE trøstekram til dig... Der har sikkert været 2 fostre derinde, og den ene er så gået til grunde... Men jeg ønsker dig alt held og lykke fremover med din graviditet. Mange hilsner Jane som i dag er 6+1
Føj for en oplevelse! Det minder mig om noget min veninde har været igennem sidste år.. Hun blev gravid med deres 2. barn og da hun var ca 14 uger henne begynder hun at bløde. Hun bliver scannet og de fortæller at barnet er dødt og har været det i et par uger. Hun skal til eksamen dagen efter så hun skal vente til efter weekenden med at få fjernet fostret. De er selvfølgelig meget kede af det og tager på sygehuset for at få en udskrabning. Da de kommer derind siger lægen at deres papirer er blevet væk og derfor er han nødt til at scanne igen. Hun er træt af det og vil gerne snart bare have det UD. Mens lægen scanner bliver han hvid i hovedet, min veninde spørger om der er noget galt, lægen siger næe det er der ikke- dit barn lever! Det var en grim oplevelse og en træls graviditet da hun konstant tænkte på om hendes søn ville dø inde i maven på hende. Hun fik en sund og rask søn, men tænk hvis de ikke havde scannet igen?
Gys...men når enden er god...  Tillykke med graviditeten, håber ikke oplevelsen vil præge resten af din graviditet, som i tilfældet med Katja's veninde (men det er jo også lidt en anden historie). Nanna.
Puha sikke da en dag, hvor må det bare ha været frygteligt   . Godt der kom en anden læge og så på dig. Håber resten af din graviditet kommer til at forløbe perfekt.
Ja, nu er jeg gravid og syg.. jeg trænger til lidt læsestof. Hvordan foregik jeres fødsel/fødsler ? Fra Zarah . Nu med   !
Den første min datter, kom 6 dage før termin. Jeg var enda inde ved jordmoren sammen dag, for det sidste tjek inden fødslen. Vi var ude og bruge en masse gavekort vi havde fået til jul, jeg fik det træls og var temlig besværet, så vi tog hjem efter et pat timer. På vej hjem i bilen fik jeg nogle mavekneb, troede jeg. Det blev værrer og værrer, jeg havde ikke den fjerneste anelse om at det var veer. Men vi beluttede at ringe til fødeafdelingen da det gjorde ondt i bølger med ca 4 min. mellemrum. Den første presseve fik jeg i bilen på vej der ind. Puha nogle grimme veer, der inde var jeg allere 6 cm åben, mig ind på fødestuen og vupti så kom den fineste (i mine øjne) ud. Jeg nåede ikke at få nogen form for bedøvelse, det havde gjordt oplevelse lidt bedre tror jeg. Men det overlever man jo også. Det hele startede og sluttede på ca 4 timer, der for kom det bag på mig som førstegangsfødende at det gik så hurtig, for det er jo ikke lige det man får at vide. Nr 2, min søn gik lige så hurtig, men der var vi forberedt, på at det ville gå hurtig. Og en uge i forvejen vidste jeg at det sandsygentlig ville ske snart. Så jeg ringede til jordmoren, for at komme til tjek, da det var en måned fortidlig. Hun kunne ikke finde ud af meget, men han havde dog vendt sig rigtig så det var da altid noget at vide. Selv samme aften begyndt jeg at få veer, temlig hurtig var der 10 min i mellem. Vi ringede der ind, for jeg ville på sygehuset i god tid. Jeg fik akkupunkttur(som ikke hjalp en skid) Og ja ud kom en dejlig dreng.
Jeg husker flg.: Av av av av. Og jeg skal snart til det igen. Men når det så er sagt; så har jeg alle gangene (foreløbig tre) været 6 cm åben når jeg kom på fødegangen. Første gang havde jeg blødt lidt om morgenen og da min kæreste og jeg alligevel skulle til byen, ville vi da lige slå et smut forbi fødegangen og høre hvad det nu var for noget.. I bussen, på vej til byen, havde jeg lidt kraftige plukveer, syns jeg nok. Jordemoderen mente at jeg bare skulle sætte mig hjem og slappe af. Jeg havde nok for travlt med at indrette børneværelset. Hun ville lige undersøge mig og med stor undren sagde hun "Du er jo seks cm åben" Hvortil jeg svarede "skal jeg så komme igen senere" (Vi skulle jo handle ind) Det skulle jeg ikke mente hun...   jeg skulle blive og gøre fødslen færdig. Anden gang, syns jeg, at jeg havde lidt murren i maven. Jeg sende sønnen i skole og kæresten på arbejde. Og tog efter et bad på fødegangen for at se hvad det nu var for noget. Her var jeg 6-7 cm åben. Og jeg anede ikke at jeg var i fødsel. Så jeg fik ringet efter kæresten. Tredje gang, heller ikke denne gang, var jeg klar over hvor langt jeg var, da jeg tog ind på fødegangen efter at have talt med jordemoderen. Hun mente nu heller ikke at det lød så alvorligt, men jeg var da velkommen til at blive kigget på engang. Her var jeg 6 cm. åben. "Jeg er altså nød til at køre igen" sagde jeg. "HVAD er du???!!" svarede JM. Som sagt så gjort, jeg var nød til at køre og hente min lille søn hos farmor og køre ham hjem hvor han skulle passes. (Jeg havde autostolen i bilen) Og så skulle jeg jo også lige have en taske med på hospitalet. Der gik vel 2 timer, så var jeg tilbage og fødte min tredje søn. Denne gang, må jeg da for søren have fundet ud af at når det murer i maven, så kommer babyen  Venlig hilsen Lena
om 4 af mine fødsler på min hjemmeside.. mangler at få lagt de sidste 3 på... METTE
Ja så er Emil syg igen på pencilin atter engang, puha det er ved at være hårdt.! Er der nogen af jer der kender tilnoget evt zoneterapi eller andet der evt kunne afhjælpe ham, han har samtisg astma så derfor er han udsat hele tiden der skla ingenting til inden han snuser noegt bakterier til sig, er der nogen der har erfaringer med et eller andet? Det skal siges at bio-strath er afprøvet det hjælper ikke her! Knus sanne
har jeg haft givet Tera ved forkølelsestegn og det tog det indenfor 2-3 dage. Giver hende det nu igen, da hun også endnu engang er forkølet.. *s* God bedring til din lille Emil.
jeg vil prøve at få fat i en zoneterapeut og se hvad hun siger til det!! Knus sanne
et barn der er sygt konstant, oliver døjer meget med ørene, og er forkølet konstant... jeg har ham hjemme idag (igen, burde kun betale halv pris for dagpleje), pga øjenbetændelse... det går bare godt... sidste uge mellemørebetændelse.. på pensilin, i weekenden faldt og fik et kæmpe blåt øje   ... igår opstart til øjenbetændelse idag øjenbetændelse... oven i det er begge snot forkølet, opgir snart at rende efter oliver for at tørre hans næse... Oliver er også på bio-strat, men startede i mandags, så ved ikke helt om det virker endnu... og så har vi tid ved ørelægen d. 23/2, så får vi af se hvad hun siger...
kender vi også alt for godt, emil fik lagt dræn som 5 mdr gammel er nu 9mdr. og det render i tide og utide af de øre som vi så får anvisninger på at dryppe, det har dog resulteret i at han nu har eksem i øregangene fordi der render betændelse hele tiden, og ja snottet det er hvis nærmere noget man er konstant, det er sååå træls. knus sanne
...er også utrolig vigtig for at give sit barn de bedste betingelser for at holde sig rask. Din dreng er tilsyneladende "svagere" end de fleste andre børn, så sørg for altid at holde ham varm, sørg for hans fingre   er lune, gør det til en vane lige at mærke efter. Hjemmesko, uldbody og uldunderbukser (fra sep-april, og ikke hoppe over en enkelt dag fordi det hele er beskidt). Det var min opskrift - og det hjalp min dreng til at holde infektionerne fra huse! Mvh. Nanna.
Hvor længe var i på det... ??? For det virker IKKE lige så hurtigt som alm. læge-syntetiskt-medicin.. Det kommer stille og roligt efter et stykke tid, lige som ALT andet naturtilskud.. 
Jeg har fundet en stilling jeg tror jeg vil søge. Det er med start 1. april, men min barsel slutter først midt i april. Derefter skulle jeg efter planen holde noget af alt det ferie jg har til gode, og først starte på arbejde 1. juni. Men hvis det bliver aktuelt med den her stilling, så må det jo droppes. Nogen der ved om der er specielle regler med at sige sin stilling op, mens man er på barsel? Menen at have hørt om en der sagde op i barselsperioden for at starte ny stilling 1 måned før barslen udløb, men arbejdspladsen ville ikke slippe hende, og det gav noget bøvl. Hilfe. Nogen erfaringer? (jeg skal have snakket med fagforeningen, men de har lukket idag) Venligst Lone
Hej Jeg kender flere som ikke er vendt tilbage efter endt barsel, og jeg vil gå ud fra at det er normale opsigelses regler der gælder. Bare husk ikke at brænde alle broer efter dig. MVH Lena
Hej Lena! Tak for dit svar. Jeg har snakket med fagforeningen, og der er alm. opsigelsesfrist. Hvad mener du med de brændte broer??? Venligst Lone
Hun er 8 måneder om 1 uge - og heldigvis kan hun nu endelig sidde og lege selv    Og så har hun jo som de fleste små, allerede fået en forkærlighed for elektroniske ting som mobiltlf, tv, fjernbetjening, og ikke mindst computeren er interessant   (nogle skal jo passe HN når mor ikke har tid.   Ja, så blev jeg scannet i tirsdags, og jeg er nu 9 uger henne og har termin d. 21 september - puha, stress bare ved tanken 
grund til at få stres. Selvfølgelig kan vi da tåle at se billeder. Jeg tænkte på, går du så direkte fra den ene barsel til den anden? Eller er du lige nød til at sende Ida i dagpleje et par måneder? Hun er godt nok sød at se på. Hun bliver da en lille it-nørd 
Ja! altid parat til mere Ida. Det ville næsten være en skam hvis der ikke var en mere på vej (evt en af hankøn), når nu hun er så dejlig   . Mange hilsner Mette
Selvfølgelig kan vi da klare billeder af Ida..  Sikke nogle dejlige runde kinder hun har..   Og Tillykke med din lille nye i din mave..   
hvor er hun blevet stor, det et stykke tid siden jeg har været herinde efterhånden. Hvor er hun sød..  Og du er gravid igen, stort tillykke med det
ikke blive stresset selv om du nok ikke for alt dit søvnbehov dækket det første tid så kommer glæden ved at få to så tæt hurtigt da de for utrolig meget glæde af henanden det kan jeg se med mine to med 11 1/2 måneds mellemrum vibeke næææ så skal hun da vis føde før tid det passet lige præsis med mine simon er født d.13/10 02 og var sat til d. 26/903 (hvor hun også blev født) med sille og dagen efter min barsel med simon sluttet startet min barsel med sille så havde det været planlagt må det siges at være planlagt temlig godt meeen det var nu ikke planlagt     men er lykkelig for alt ikke kan planlægges