Det er jo fuldstændig op til jer selv, men med en god opdragelse kan en hund sagtens lære hvilke møbler den må være i, og hvilke den ikke må 
Jeg har jo altid holdt hårdnakket på, at min hund (fransk bulldog) ikke skulle være i sofaen. Men han gjorde præcis det samme...vadede rastløs rundt. Da jeg var sammen med min eks (han var meget mere striks med det end jeg) ignorerede vi ham bare når han kom og masede sig på og så endte han ret hurtigt med at finde ud af hvor hans plads var - i det her tilfælde havde han så en stol der var hans. Nu hvor jeg er alene må jeg indrømme, at mine grænser har flyttet sig noget. Nu synes jeg det er ret hyggeligt at han putter hos mig i sofaen om aftenen og Bertram elsker det. Det er tydeligt at han slapper af på en helt anden måde når han får lov at putte helt tæt på. Synes egentlig heller ikke det er det store problem at have ham med i byen, for de møbler er han ikke vant til at ligge i... han prøver måske en enkelt gang, men når han får et nej, respekterer han det ret hurtigt og putter sig på gulvet istedet. Så i mit tilfælde fungerer det ret problemfrit. Bertram bliver også nogen gange passet hos min veninde, hvor han får lov at sove i sengen. Det får han dog ikke lov til herhjemme og det er intet problem for ham at forstå, at dén her seng skal han ikke være i... Jeg synes i skal prøve det med at gå en lang tur med hunden om aftenen, hvis i gerne vil undgå at den er i møblerne - og ellers så prøv at ignorer dens tilnærmelser fuldstændigt. Evt. som det eneste rejse jer og gå med over og vise den dens plads... God fornøjelse med det 
...lad den bare blive på gulvet, på et tæppe nær jer selv  ) Vores lille tæppetisser må godt være i alle møblerne, men hun fylder jo heller ikke mere end "tobak for en skilling" Vi havde det samme "bøvl" med den lille, hver aften vandrede hun hvileløst omkring, var nærmest "overtræt" og uvorn (hun kunne ikke selv hoppe helt op i sofaen), så vi løftede hende op, og ja...så faldt hun endelig til ro... ...så hvad du end selv bestemmer dig for...må siges at være ok ;o) ...den kan sagtens lære at det kun er hjemme at den må være i lænestolen  )
Hmm ja det er jo hyggeligt mens de er små  Jeg har efterhånden haft en del hunde, lige nu har vi Amerikansk Bulldog, Emma på 4½ ved jeg gerne vil lægge i sofaen, for hun sniger sig der op så snart vi er gået i seng, så har vi lille Tyson på 13 uger, der holder jeg meget striks på, at han skal være på gulvet, hvilket Emma osse får besked på, så snart hun nærmer sig sofaen eller sengen. Jeg syntes det rent personligt er død-irriterende og sætte sig i møbler som er fyldt med hundehår, og syntes generelt ikke hunde høre til i møbler  Hvis din hund falder til ro ved at komme i kurven, ville jeg da klart vælge den løsning, da den åbenbart finder ro og tryghed der   , og det er vel okay.. Hvad du vælger, er helt op til dig, men en lang gåtur om aftenen skader da ikke. Held og lykke med vovse.SS Anja
Jeg har også tænkt på overtræt. Så skal den vel bare i seng i gangen. Vores sofa er rimelig ny, såååå.... I forvejen fylder familien godt. To voksne og to teenagere. Lige nu ligger den på det hårde køkkengulv ved siden af mig. Jeg tror også, hun prøver grænser. Fx. har hun både været oppe og stå på sofabordet og spisebordet med alle fire ben, og det kan jo ikke være meningen.  Det gør hun så, når vi ikke er i nærheden.
har en lænestol ( gammel en ) som er hans og det ved han, så når vi andre sætter os i sofaen så kravler han ombord i den. Syntes også han er for stor at have i sofaen sammen med os. Jannie
om jeg vil have mine hunde i sofaen!! Når mine hunde ligger på gulvet er der mellem 4-5 meter hunde - så hvor skulle vi sidde  Derudover har jeg hvide lædersofaer - så det ville godt nok blive noget slemt gris at have hunde der.
nej...jeg vil ikke anbefale af lade hunden komme i sofaen, vi har 2 store hunde og de har fået lov og holda op hvor jeg fortryder det. ja det er hyggeligt men så har de lige været i haven og er våde og mudret, og så er det ikke længere hyggeligt. hvad med at flytte kurven ind i stuen så har den den at ligge i, nogle hunde vil ha rammer omkrig sig og ikke bare et tæppe, derudover vil jeg anbefale at gå en lang tur med den om aftenen, og når i kommer tilbage fra tur så vis hunden hend i sin stue kurv så kan den slappe af og vile der.
Jeg ville aldrig lade min hund komme i sofaen.. For hvis det går hen og bliver en van for hunden at skulle ligge der for at være rolig, hvor skal skal de gæster man for på besøg så være henne.. Vi har en "regl" hjemme ved os at vores 3 border collier ikke kommer længere end til dørtærsklen ind til stuen, dette aceptere de også fuldstædig og ligger altid pænt i hver deres kurv i vores store gang, eller vil dørtærsklen hvis de føler et behov for at følge med.. Selv når vi for andre hunde på besøg gælder den regl, for må vores hunde ikke må de andre hunde jo heller ikke.. Min mosters lille nettohund kender reglen, dog har vi ikke fortalt den det, tror vores hunde har snakke lidt indbyrdes om det, han går i hvert fald aldrig ind i stuen, selv om han ikke lige er den mest velopdraget hund..:-D Jeg ville nok hvis jeg var dig ignore jeres hund og eller be den om at lægge sig ned og slappe af, for det vil i blive glade for når den bliver ældre.. Så slapper den også mere af når i rejser jeg op og skal noget, og derved for i også en hund der hviler mere i sig selv..
Har i prøvet at tage hendes kurv ind i stuen ved siden af jer?? Måske er det fordi hun har svært ved at tæpperne er hendes  Jeg vil heller ikke have min hund i sofaen (drømmer om en schæfer). Det er ikke så meget for min skyld jeg kunne som sådan godt dele pladsen  Det er mere for mine gæsters skyld at når de sætter sig kommer der ikke 30 kg hund hoppede op i sofaen og samtidig så er der ikke pels og skidt i hele sofaen når de nu kommer i deres pæne tøj og gerne vil have en sidde plads. og at hunden må nogle gange og ikke andre, mener jeg giver en forvirret hund. En regel er en regel så enten eller..
Hvis den slapper af i hundekurven, var det så en ide at tage hundekurven ind i stuen om aftenen? Så er problemet vel ligesom løst?
Tak for svarene. Vores hund har aldrig fået lov til at vær i sofaen, heller ikke som lille. Det kunne da godt være vi skulle tage kurven ind i stuen, der er bare ret stor. måske kunne man nøjes med tæppet. Jeg er ikke sikker på om det har noget med selve kurven at gøre, men at den er ret rolig, når den er i gangen. Lige da vi havde fået hende, var min 16 årige søn, der var hjemme med den om dagen. Han lukkede den ud i gangen, når han ikke lige havde tid til at se efter den. Derfor er gangen vist blevet dens base, og der hvor den føler sig mest tryg.
Selv om kurven er stor kunne det jo være en løsning i en periode og se om det hjælper - hvis det hjælper så prøv med kurven i en uges tid - herefter er det kun hendes tæppe i tager med ind og til sidst et alm tæppe eller hvad hun nu har. Sørg for at det er samme sted hver gang. En idé er at give hende noget, et ben eller noget andet hun kan få tiden til at gå lidt med og så bed hende blive i kurven, senere tæppet så hun lærer at det er DER hun skal falde til ro om aftenen.
Tak for de mange gode forslag. De sidste to aftener, har jeg lagt hende tilbage på sit tæppe(ved den varme radiator), hver gang hun kom rendende. Hun har haft et gnaveben på tæppet. Det faktisk faldt hun til ro til sidst, så det er nok den vej vi skal gå.
være for varmt der ? Hun har jo pelsen osv .. Min kærestes lillebrors hund(schæfer hvalp) ligger sig i gangen, fordi der er stengulv og koldt ?
...altså det med den lune radiator. Min lægger sig tit på gulvet hvis sofaen bliver for varm (og ja, han kommer i sofaen men kan sagtens finde ud af ikke at hoppe i andres sofaer, når jeg har ham med i byen). Så vidt jeg ved, er der også noget med, at hunde gerne vil hæves lidt fra gulvet. Mine forældres hund gad ikke bruge sin kurv, som ellers var rigeligt stor til den og havde blød madras, men da de satte ben på (ca. 10 cm i højden), begyndte den pludselig at bruge kurven, og det var den eneste ændring, de lavede. Men ja, kurven ind i stuen, med mindre rastløsheden er fordi den ikke blvier aktiveret nok. Men det lyder det ikke, som om det er, når den falder til ro i sin egen kurv.
Hej Er det ikke bare et spørgsmål om, at jeres hund gerne vil have lov til at gå i seng? Jeg går ud fra at den sover i sin kurv. Vores golden retriever er 2½ år gammel, og hun kan altså godt finde på at gå i seng så tidligt som kl. 19.30 om aftenen hvis det har været en begivenhedsrig dag. Og jeg ville da aldrig afskære min hund fra at gå i seng, hvis det er det, den gerne vil. Mht. sofa-snakken, så forstår jeg slet ikke problemet med at ens hund må komme med i sofaen. Vores hund må gerne komme i sofaen - men KUN!!!!! når den er blevet inviteret! Jeg ku aldrig drømme om at have hund som måtte gå i møblerne når det passede den! Men hvis den kun må, når den bliver inviteret, er der intet problem i det, og det har en hund altså ikke særlig svært ved at lære. Vi har ofte vores med i sofaen hvis vi f.eks. ligger og ser film - hun er jo en del af familien, så hun skal da have lov til at putte med os andre  Mvh. Randi
Jeg prøver så vidt muligt at væer mig selv, da det er meget vigtigt for mig at være mig selv og blive accepteret for den   er   Men det svært når man ikke lige har sin e gamle venner at støtte sig til  Dark-Angel: Hvad gjorde du så? Droppede du ud eller hvad? 
Gymnasiet er en så lille bid af ens liv, så fordi man ikke får en masse stjernevenner lige de tre år, det sker der ikke noget ved. Hvis du respekterer dig selv og gør som du har lyst til, så tror jeg ikke der er nogen der mobber dig. Det kan da godt være der er nogen som kommer til at danne en tæt "partyklike", men den ønsker du jo alligevel ikke at være en del af, da det ikke er din interesse. Du får det ikke bedre indeni af at gøre som du tror andre helst vil have og tilsidesætte dine egne behov og ønsker. Hele livet render man ind i kolleger eller andre der mener at deres måde at leve på er den eneste rigtige. Men skulle man snakke dem alle efter munden ville man jo blive skizofren.... Så du kan ligeså godt øve dig i at være DIG trods evt. gruppepres - det betaler sig i sidste ende og vil komme dig til gode som voksen. Hvem er det lige at alle synes er "den sejeste personlighed"? Den som tør gå andre veje og stå ved sine meninger. Og så tror jeg i øvrigt at din skræk skyldes i ligeså høj grad dine fantasier om kammeraternes forventning og ikke så meget realiteterne. Vent med at tage stilling til evt. problemer med det sociale til de dukker op. Ligenu har du jo blot en forventning om at det kan gå galt. Du har allerede fået 1 bekendt som heller ikke drikker! Det er da fint på et par måneder. hilsen en voksen som heller ikke drak i gym. og stadig ikke er begyndt... Jeg vil til enhver tid hellere anses for at være lidt sær end at være et lallende tågehorn. :Pia
Man kan jo godt tage med til en fest og have det sjovt uden at drikke. Så for at lære nogen fra din klasse lidt bedre at kende, så ville jeg klart tage med til nogen af festerne. Jeg gik ikke til fester, da jeg startede i gymnasiet og var nok også lidt genert. Jeg gik heller ikke i klasse med nogen jeg kendte i fovejen. Til hverdag havde jeg også nok i hestene og min ridning i fritiden, så der så jeg heller ikke nogen af de andre, men jeg besluttede mig for at jeg ikke ville sidde palle alene i verden, og tog så med til nogen af festerne og havde det faktisk smaddersjovt. Det er jo ikke alle, der er festaber i din klasse. Der er med garanti flere søde, stille og rolige klassekammerater, som du kan komme til at snakke mere med, så du ikke føler dig så alene. Så kom afsted med dig, og lad være med at drikke mere end du har lyst til:-)
Jeg droppede ud pga. eg udviklede socialfobi, depression og stress :/ Hvilket jeg ikke vil give skolen/klassekammeraterne skylden, det var blot en dårlig kombi med min eks-kæreste
tusind tak for nogle super gode svar  Dark Angel - Det var da trist hvad laver du så nu?
Mette: Jeg er på mit andet år af HF, og har aldrig haft det bedre, hverken i eller udenfor skolen   Er begyndt at få rigtig gode karakterer. Så jeg er faktisk nogenlunde glad for at det ikke gik på HTX, for her er folk ligeglade med at man fester eller ej, og vi har meget bedre sammenhold på skolen 
frygetr at blive holdt udenfor pga. manglende deltagelse, så er det vel bare at deltage i de fester det er muligt for dig, og så bare lade være med at drikke alkohol.... Det er der såmænd nok ikke nogen der tænker videre over.... Jo flere fester du deltager i, jo mere vil du komme til at kende de andre deltagere, og jo nemmere vil det være for dig, at indgå i fester og i det sociale i klassen. Jeg ved godt, at mit svar skulle lyde "Du er god som du er, så accepter dig selv, vælg selv dine venner, og gør som du har lyst til", men jeg læser bare ud fra dit indlæg, at det måske ikke handler om manglende lyst til deltagelse, men om usikkerhed omkring din egen rolle i klassen og manglende lyst til at stå "alene". Derfor er mit råd til håndtering af situationen som det er. Det kan altså blive nogle frygteligt lange år på gym, hvis du kommer til at føle dig udenfor, hvis det ikke er et bevidst valg du træffer.
- hvor er det dejligt at læse så hudløst ærligt et indlæg fra en rigtig fornuftig pige! Du virker stærk, selvom du tvivler på dig selv ligenu. Mit bedste råd: hold fast i det din mavefornemmelse fortæller dig. Det er hårdt at stå "uden for gruppen", når gruppen drikker sig i hegnet hver anden weekend og synes det er fedt,når man ikke selv har det på samme måde, fordi man er bange for at være "udenfor". Min erfaring siger mig bare, at man skal gøre det man har lyst til og lade være med at gøre ting man IKKE har lyst til, udelukkende fordi man er bange for at "stå ud fra flokken". Jeg har aldrig selv været typen der synes det var super fedt at drikke sig møgstiv og gå i byen hver weekend. Jeg er blevet kaldt kedelig, lyseslukker, you name it, men for mig har det været prisen værd at blive kaldt alt det, når jeg så gjorde de ting som JEG havde lyst til i stedet for. Idag bliver jeg respekteret for at være hende, der tør stå frem og sige alle de ting, som andre ikke tør, fordi de dybt afhængige af 10 rygklapperi der står og giver dem ret. Uden gruppen der kan bekræfte dem i at det de gør er super fedt, så er de ingenting! Desuden er det værdifuldt at turde at skille sig ud fra mængden, og selvom dine medstuderende udadtil vil give udtryk for, at du er super kedelig, så vil mange misunde dig, at du har styrken til at sige fra og gå dine egne veje hvis det er det du har lyst til. I min verden findes der ikke noget værre end rygklappere og vatnisser der er nødt til at have mindst 5 venners opbakning før de tør stå frem og tilkendegive deres mening eller foretage sig noget i det hele taget  Du bliver glad for at turde skille dig ud en dag...og det er sku ok at synes at man kan bruge tiden på mere fornuftige ting, end at drikke sig fuld og gå i byen og sove hele næste dag væk    Held og lykke med "projektet"
Jeg festede heller ikke i gymnasiet - og følte mig aldrig udenfor! Mine venner fandt hurtigt ud af at jeg ikke gad druk-fester, og accepterede at jeg ikke tog med   Jeg har (måske derfor) i dag ikke voldsomt mange venner derfra - men de 3 jeg jævnligt snakker med stadigvæk, her 7-8 år efter, er venner som jeg sætter meget højt  Hvis du har nogle gode venner, og ellers i hverdagen opfører dig på en "normal" / acceptabel måde bør det da ikke være noget problem. Prøv at være mere afslappet omkring det - hvis du udstråler at din beslutning er helt naturlig, vil de fleste accepterer det - men hvis du tilgengæld gør en stor ting ud af det, vil de måske undre sig. Det er dog en god ide at gå til de mindre fester hvor du kender nogle - evt. følges med hende du har tysk med - måske hun også føler sig usikker til festerne?
Min tid på HH var de sjoveste 3 år i mit liv - og det har festerne en stor del af æren for. Nogle af mine nuværende bedste venner stammer derfra, og vi kan stadig grine af alle de sjove minder vi har fra den tid, med alle de åndssvage ting vi og vores kammerater gjorde. Den tid vil jeg ikke bytte for noget som helst. Jeg synes du skal gøre dig klart hvorfor du ikke vil drikke, og hvis det kun er fordi du er bange for at slippe hæmningerne, så gør det med måde. Selv et par enkelte genstande vil nok få dig til at føle dig mere "med". Jeg synes du går glip af rigtig meget ved at melde dig ud af festerne. Vigtigst af alt er at du forsøger at være åben og udadvendt. Prøv at falde i snak med nogen, spørg til vedkommende hvad han/hun laver i fritiden og vær interesseret i det. Og prøv at se om du kan være med i den ping-pong snak der er er ved bordet fx. Held og lykke med det 
Mine tre år på HH var nogle af de sjoveste! Folkeskolen var ikke et hit hos mig, så jeg begyndte helt bevidst på en handelsskole, hvor jeg ingen kendte. Og det var skønt at kunne begynde forfra  Min første tanke var, hvor er de venner, du havde i folkeskolen? Måske kunne de tage med til nogle af festerne, hvor dine nuværende skolekammerater også er. Det kan måske gøre dig mere tryg, hvis du har en god veninde med - og en del af skolefesterne kan man formentlig godt tage en veninde med til. Du skal kun drikke det, du selv føler behov for, men jeg synes, det ville være synd, hvis du ikke giver dig selv en chance for at blive en del af fællesskabet på din skole. Og her hører festerne altså med  PS: Jeg er ved at være så gammel, at jeg ikke gider for mange tømmermænd længere....Jeg drikker derfor vand/sodavand hvert 2. glas, så holder jeg lidt bedre. Bare et råd, hvis det er hæmningerne, du er bange for at smide 
heller ikke særligt meget på gym (måske en gang om måneden) og genkender sagtens den dumme mavefornemmelse du beskriver du får før du skal afsted. Jeg var dog så heldig dengang, at jeg havde en veninde fra folkeskolen som jeg gik i klasse med, så vi var altid afsted sammen. Jeg var udenfor dengang - vi var en lille gruppe på 4 piger som havde det rigtigt sjovt sammen og blev supergode veninder UDEN at feste igennem på Buddy Holly tre gange om ugen. De andre så os nok lidt som de kedelige nørder - vi var ret ligeglade  Bare tag det roligt og gør hvad du har lyst til - prøv at se om der ikke er andre som dig i din klasse - eller måske i parallelklassen; det er ret sandsynligt at du ikke er alene  Og som en lille sidehistorie, så er det sjove, at jeg da jeg blev 20 pludselig begyndte at synes at fester var sjove, da jeg var 23 var jeg i USA på udveksling og drak mig i hegnet 3 gange om ugen og ja, lige nu er jeg 25 og i går (ja, søndag, haha) var jeg med vennerne på disko indtil kl.3.30 i morges   Havde du spurgt mig for 10 år siden om det var muligt jeg kunne finde på det nogensinde, så havde svaret været et højt rungende NEJ.
Jeg synes at du skal give det en chance. Der er så meget sjov og fællesskab du kommer til at gå glip af, er ked af at sige det. Du behøver jo ikke at være med hver eneste gang, men jeg synes du skal ta og komme afsted. Du skal nok bare vænne dig til kammeraterne og situationen, så skal det nok gå. Der er kommer sikkert en gensynsglæde og venlig modtagelse efter et par gange du har været til fest, det er det hele værd. Det med at drikke, du behøver jo ikke at være fuld som en høne. Du kan jo bare drikke lidt ad gangen, så lærer du også lidt om alcohol på en god måde. Lad være med at lade dig presse til ølspil eller andet hvis du ikke hare kendskab til at drikke, det er en dårlig ide, det kommer der ikke noget godt ud af. Der findes masser af drinks du kan blande som smager rigtigt godt, så ikke at kunne lide det er ikke rigtigt, der skal nok være noget du kan lide. Du behøver jo ikke at putte ret meget i, så det smager for meget af det. EX prøv en mild isbjørn, den kan de fleste lide. Og så husk at hvis du alligevel skulle få smag for at drikke lidt så start ALTID langsomt ud og øg så ganske langsomt. Og ikke som idioterne der hamrer igennem i starten og går døde, bliver dårlige og får en dårlig oplevelse. Held og lykke og prøv dig frem med festerne. Husk vær positivt indstillet på de andre og på selve festen
Lige med hensyn til alkohol og gymnasiefester, så serveres der ofte kun øl og vin, så hvis man ikke kan lide det, er det bare ærgeligt.
Tusind tak for alle de gode svar   Det er skønt når så mange svarer! Indtil videre har jeg egentlig følt at jeg kan lide alle i klassen og man bliver accepteret   Mit syn på tingene,kommer det helt an på hvordan det er gået fra dag til dag i skolen (og da jeg oprettede denne tråd var jeg lige kommet hjem fra en fest, som jeg synes jeg ikke havde deltaget såååå meget i). Så fx idag gik det rigtig godt, og jeg følte alle snakkede med mig og jeg arbejdede sammen med nogle forskellige og lign   Det er skønt når man har de gode dage i skolen, det er mere svært at se lyst på tingene hvis man har haft en rigtig møgdag. Jeg har været til alle festerne so far (det er ca. 3 stykker) og det har været helt ok, men jeg synes stadig det er hårdt med denne her nervøsitet og bekymring inden festerne. Men min søster siger også, at jo flere du går til jo bedre føler du dig tilpas   Jeg tror nemlig jeg vil synes det var meget sjovere hvis jeg følte mig tryg og havde nogle at gå med   Og sådan var det til introfesten; jeg gik sammen med hende fra tysk og havde det faktisk ganske godt   På fredag er der halloween fest, hvor jeg forhåbentlig skal følges med hende fra tysk og måske sove hos hende bagefter  Det med at drikke er mere fordi jeg aldrig har gjort ( har smagt, og synes egentlig ikke det smager særlig godt   ) og så fordi jeg nok er bange for at miste "kontrollen" lidt eller hvad man kan sige, og så fordi jeg føler mig stadig utryg. Jehg vil allerhelst bare vænne mig langsomt til det   Til festerne serveres der forskelligt alkohol, altså breezer, øl, vin og lign. Jeg har også overvejet at holde en fest med mine gamle veninder og så prøve at drikke lidt der, fordi dem føler jeg mig HELT tryg ved   "Desværre" er der til festerne ikke andre end elever velkommen, men det er fint nok så der ikke kommer en masse udefra med (selv om det self. kunne være skønt med sin bedste veninde lige ved hånden   ) Men det skal lige siges at i min klasse virker alle ret fornuftige og rigtig søde. Vi er alle ret forskellige, og jeg har også snakket med flere om at jeg ikke har været fuld og lign. og de synes det er vigtigt at jeg ikke føler mig presset   Men det er altid træls hvis man begynder at tænke på hvad andre synes om mig, fordi så bliver jeg så usikker   Bare jeg kunne "slette" den tanke  Men tusind tak for alle svarene 
jeg kan forstå på dit oplæg at du godt vil lære nye mennesker, og jeg ved godt det lyder som et langt skud, men hvad med at melde dig ind i festudvalget? jeg var formand for festudvalget da jeg gik på gym, og tro mig, der er ikke nogen udvalg hvor det vil blive skattet så meget at man kan holde sig ædru end fest udvalget. desuden er det bare en rigtig god måde at lære nogle flere fra de andre årgange at kende på, også under ikke-festlige forhold. Det kan jo være at festerne bliver sjovere hvis du rent faktisk kender nogen. Når det så er sagt, så håber jeg da for dig at du i fremtiden kommer til at føle dig mere accepteret, og husk at hest og fest ikke nødvendigvis udelukker hinanden  held og lykke med det hele, jeg håber du får nogle lige så gode år som mig ! -Sofie
ha, jeg havde ikke lige set dit sidste indlæg- syntes at tråden var blevet så lang. Men good for you at det bliver bedre, jeg står stadig ved at du brude melde dig ind i festudvalget!
Hej HN'er Har i været ude at rejse som ung sammen med kærsten eller med en ven/veninde og hvordan var det? Et spørgsmål mere er hvordan planlagde i rejsen? Meningen er at vores rejse skal gå gennem landene USA Canada Australien og New Zealand Hvilken rækkefølge ved vi ikke.
Nu har jeg været afsted 2 gange, første gang på 3 mdr højskoleophold i udlandet.. Så det var rimelig planlagt fra arrangørernes side. Anden gang jeg tog afsted tog jeg afsted alene til asien på mere eller mindre ubestemt tid(endte med at være afsted i 10 måneder, det passede meget godt med at jeg ville kunne komme hjem og begynde at studere). Hjemmefra havde jeg en flybillet til New Delhi, og en åben flybillet hjem fra bangkok, med en fleksibel dato(den kan man også sagtens købe dernede, men jeg fik bare et godt tilbud herhjemme fra) og en rejseforsikring der kunne forlænges alt efter hvor længe jeg ville være afsted. Selvfølgelig skal man lige have lidt styr på visa osv. Men det er godt bare at have til det første land på forhånd, de andre kan man stort set altid få lavet undervejs, men det er meget rart lige at have kigget lidt på reglerne hjemmefra. Men mere planlægning er egentlig ikke nødvendigt. Det kommer selvfølgelig også an på hvordan man vil rejse. Vil opleve 100 ting på den halve tid, så bliver man nød til at planlægge et ret stramt program. Men vil man bare tage "ud i det blå", opleve verden og tage tingene som det kommer, så er der absolut ikke nogen grund til at sidde og planlægge det hele hjemmefra. Med en god guidebog under armen(personligt sværger jeg til lonely planet), et åbent sind, og mod på at prøve noget nyt, tage tingene(og problemerne) som de kommer.. Så er det helt klart den mest fantastiske måde at rejse på  Hvis jeg kunne tog jeg gerne afsted igen, men desværre kalder studierne lidt i øjeblikket  Jeg har ikke været i de lande som de vil til, men ellers er du velkommen til at skrive hvis du har nogen andre spørgsmål 
Jeg vil råde dig til at søge råd hos et rejseselskab, da de kan hjælpe jer, og finde de bedste tilbud.. kilroy er rigtigt godt til den slags rejser, og de hjælper jer med al planlægning og detaljer.. det koster jo ikke noget are at få et møde med dem, og snakke lidt om rejsen..
Det er snart 6 år siden, at jeg var ude og rejse i længere tid. Sammen med en veninde til Australien, New Zealand, Fiji og USA. I den nævnte rækkefølge. Det var en KANON tur!  Det, som vi planlagde hjemmefra, var; hvilke lande vi ville besøge, hvor længe vi ville være i hvert land. Derefter bestilte vi flybilletterne. Så lavede vi en grov plan over hvilke steder i hvert land, vi gerne ville besøge. Vi overvejede, hvordan vi skulle komme rundt. Buspas viste sig at være det billigste. I USA lejede vi dog en bil, da det simpelthen er den nemmeste måde at komme rundt på derovre - og vi skulle også kun være der i en uges tid. Så skal man selvfølgelig sørge for at være dækket ind med forsikringer og evt. vaccinationer og visum. Spørg endelig, hvis du vil have mere info.
rejst alene, med veninder og med kæreste - og har været i alle de lande du nævner (1 md i New Zealand, 2 mdr i Australien, 3 mdr i Canada og 8 mdr i USA). Hvordan det har været? Jamen super. Alle mine ture er gået som de skulle. Jeg planlægger via nettet, Lonely Planet håndbøger og anbefalinger fra hostels, turistinfo'er og andre rejsende undervejs.