Hej Amanda Hvis din præsentation passer, og du er omkring 12 år, vil jeg tro at du går i omkring 6. klasse? Jeg er klasselærer i en 6. klasse, og her er de kommentarer du ville få af mig, hvis du gik i min klasse: Din historie er rigtig god og bruger nogle gode gyserelementer, men den er også en smule rodet. Prøv at læse den igennem et par gange, og prøv evt at "stramme op" på sproget, hvis du kan. Lav nogle flere afsnit, så bliver teksten MEGET nemmere at læse, og overskue! HUSK STORT BOGSTAV EFTER PUNKTUM !! (fy!)   Stram evt. også lidt op på komma osv, hvis du kan ! Og sidst -- prøv at kigge på din slutning ... Kunne den gøres bedre? Hvordan synes du, det ville virke, hvis du udelader de sidste sætninger, og simpelthen slutter historien med: "Det var det sidste jeg nåede at sige til hende, inden jeg stille lukkede mine øjne. Jeg var klar ... " ?? Og så til dit spørgsmål -- lige nu fylder din tekst 1 A4 side + 2 linjer -- men med afsnit og en flot overskrift, vil den komme til at fylde omkring 1½ side ! Held og lykke med afleveringen  Hilsen Pia
okay tak for svar. sanski: det skal være en novelle ;P.
: mange tak for dit svar   jeg går i 7. (startede 1 år før  . fik meget ud af dit svar  . jeg har rettet i den lige oven over  . bar lvet flere afsnit og stort efter punktum  ). men det med slutningen vil jeg da gerne lave, det lyder faktisk lidt bedre måske ;P. mange tak for dit lange svar 
har selv lavet lidt ændringer til dig i stilen...håber at de kan hjælpe  ellers er det en meget god historie... i gymnasiet ville sådan en historie kunne bruges i et essay...kort, men sammenfattet  mvh sanne
må jeg se   ?.
på et essay blevet ændret? For den udmærkede historie er da nærmere en novelle og ikke et essay, så vidt jeg er orienteret? - Essayet er en diskuterende tekst, hvor du dels formidler nogle fakta om et emne, dels giver udtryk for dine egne og evt. andres meninger, tanker og erfaringer. Hvis du sætter dine egne meninger op imod andres, er det vigtigt, at der er tale om en fair gengivelse af de andres tanker. - Et godt essay skal være tankevækkende og inspirerende at læse - både indholdsmæssigt og sprogligt. - Essayet her skal skrives til andre unge. snuppet her fra: 
tak  .. men havde du lavet nogle ændringer i den, ?. dem vil jeg meget gerne se ;P.?.
har fået nogle ændringer i den nu. hva syns i ? hvis i altså gider til at læse den igennem - igen ;P. ø Jeg vågnede med en chok af ulvenes hylen og vindens susen uden for. Jeg rejste mig, så stille ud af vinduet, det var mørkt, dunkelt, uhyggeligt og en kold vind flød langsomt hen over gulvet og mine tær blev kolde. Jeg gik hen til min seng igen, satte mig på kanten, tog langsom strømper på og listede ud af mit værelse så stille som muligt. Jeg måtte ikke vække nogen, for jeg måtte jo normalt ikke være ude på denne tid af døgnet.  Jeg sneg mig ned af trapperne, tog hurtigt mine sko på, greb min jakke og lagde den over skuldrene. Jeg løb gennem den dugvåde skovbund, bladene raslede for hvert skridt jeg tog. Mørket havde for længst sænket sig over skoven, og ulvenes hyl hørtes tydeligt denne nat. Jeg vidste at præcis denne nat ville være noget specielt, noget ganske særligt for mig.  Det var fuldmåne og lyset fra månen lyste svagt skovbunden op, og stjernerne blinkede på den smukke himmel. Jeg troede på at vareulvene og vampyrene kom frem ved fulmånens første lyskast, jeg havde altid hørt så mange historier om diverse folk som var blevet dræbt af dem.  Jeg lyttede til træernes knirken og svajen i vinden. Hørte den velkendte raslende lyd af dyr der løb omkring på skov bunden. Jeg lod mig berolige af den stille natur, satte mig ned i skovbunden og lod overkroppen hvile mod en stor rug træstamme.  Jeg hørte skridt bag mig, kiggede mig over skulderen og så en kappeklædt mand komme gående over mod mig. Jeg lagde mærke til de gule lysende øjne og to skinende hvide tænder i hver side af mandens munden. Jeg rejste mig hurtigt op og løb, jeg vidste ikke hvor jeg var - skønt jeg var inde i skoven næsten hver dag - men denne sti og denne del af skoven havde jeg aldrig set før. Kragerne lettede fra træernes kroner og en høj lyd af vinge basken og fugle skrig bredte sig i skovens stille indre. Jeg kiggede mig forvirret rundt, manden i kappen kom tættere og tættere på, jeg løb hurtigere end jeg troede jeg kunne, det var tydeligt jeg var bange, mine skuldre var spændte og jeg løb med små korte skridt. Kiggede hele tiden tilbage.  Jeg vidste ikke hvad jeg skulle gøre af mig selv, kunne ikke længere tænke klart, jeg vidste ikke hvem der var efter mig, jeg vidste ikke hvad han ville Det eneste jeg vidste var at jeg ikke ville dø, ikke endnu jeg ville kæmpe til jeg ikke længere kunne stå på mine ben. Jeg var parat, parat til at kæmpe for livet, jeg ville gøre alt for at overleve. En stille hviskende latter afbrød mine tanker, og hårene på mine arme rejste sig, en pludselig kulde strømmede igennem mig og mine ben begyndte at ryste.  Jeg stod nu stille, manden kom tættere og tættere på - og til sidst tog han fat i mig med et fast greb og satte hårdt tænderne i mig. Jeg mærkede en underlig følelse af styrke flyde igennem mig da han rørte mig, men blev igen svag, jeg kunne ikke kæmpe videre og måtte give op. Jeg mærkede blodet flyde på mine skuldre og gispede let. Manden slap mig og nærmest kastede mig væk fra sig. Jeg landede på jorden, så op men intet var at se, jeg lagde mig igen ned, det sved i skulderen og det dunkede i hovedet.  Jeg hørte nogle råb men jeg kunne ikke høre hvad der blev sagt, og det var som om min stemme var forsvundet da jeg ville kalde tilbage. Der lå jeg i et par minutter, jeg kunne ikke bevæge mig, jeg kunne ikke sige noget, jeg var kold, bange og forvirret. Jeg hørte igen råbene fra den anden side af skoven, det kom tættere på kunne jeg høre, jeg åndede lettet op.  Jeg lå der på jorden, min veninde var kommet - det var hende der havde ledt efter mig, jeg lå der på jorden og min veninde sad ved siden af.  "Jeg er glad for du kom, men jeg er bange for at det er for sent" hviskede jeg hæst til min veninde.  "Nej, du må ikke give op, du har altid været den stærke af os to, du bliver nødt til at klare den, det bliver du altså nødt til" sagde hun hullkende, hun kunne se på mig at jeg virkelig mente hvad jeg sagde.  "J-jeg kan ikke.. ". Min stemme knækkede over og jeg holdte en lille pause for jeg fortsætte min sætning; "Jeg kan ikke holde smerten ud, det gør så ondt". Min stemme var hæs og jeg gispede efter vejret.  "Nej du må ikke give op" hviskede hun igen og brød sammen. Tårerne løb hurtigt ned ad kinderne på hende, hun lagde sig ved siden af mig, tog fat i min hånd og sagde stille "Jeg vil aldrig glemme dig, aldrig, lige meget hvad der sker" sagde hun grædende, som kom det direkte fra hendes hjerte.  Jeg kiggede sørgmodigt på hende "Jeg er ked af det, det er jeg virkelig". Det var det sidste jeg nåede at sige til hende, inden jeg stille lukkede mine øjne, nu var jeg klar. hva syns i evt til slutningen nu ?.
du skulle da gerne have fået mine ændringer pr. mail!! den fylder 1 side og 2 linier med skriftstørrelse 12... christina: der er forskel på essays... den måde du beskriver er den engelske version af essay... den danske version er hvor det er en kort og kortfattet historie, hvor man skal kunne skrive en historie udfra en overskrift! skrev et essay i gym udfra overskriften "en tur i skoven". den skal selvfølgelig også have spænding osv. men kort... mvh sanne
mener indlægget fra mig på den måde, at da jeg gik i gym skrev vi (christinas) version i engelsk, men på den anden måde i dansk... hadet essay i engelsk, men elskede dem i dansk for der må man bruge sin fantasi  mvh sanne