Huha. Jer der giver flaske. Eller kan huske det *S* Hvor mange måltider flaske og hvor meget spiser et barn på ca 5 mdr.? Jeg skal til at arbejde og er på fuld amning. Vi er ikke rigtigt gået igang med ske mad endnu, og vil gerne over på nogle flasker MME ( profylac) til når jeg er afsted. Men jeg har ad bare INGEN ide om hvor mange ml lillepigen bør få. Sidst jeg malkede en masse ud drak hun ca 20 ml. og det er vist ingenting *S* Jeg har aldrig prøvet at give mine børn flaske, kun bryst, så er da en smule på "bar bund" *S*
pakken med MME (Moder Mælks Erstatningen) og der varierer alt efter produktet og dit barns appetit 
Nå ja   Men sådan "cirkus", er vi så på 50 ml eller 200 ml?  Tror I?
i alt??
Min knægt spiste ca 150 ml pr måltid med 3-4 timers mellemrum 
Spiser ca 150 ml pr målted af NAN HA1 hun spiser mellem 4-5 flasker i døgnet samt skemad ca 3 gange dagligt. hun har en rigtig god appetit den lille 
hvorfor ikke begynde på det nu... ??? men kan svagt huske noget med at jeg altid havde 6 flasker i omløb... plus at jeg ammede alt det jeg kunne, når jeg kom hjem, og også om morgenen inden arbejde...      Jeg fyldte bare de der flasker, med 250 ml. for mine unger skulle ikke sulte... Åd de det var det fint, gjorde de ikke, ja så fik katten resten...      Og så lige noget til min nysgerrighed.. Er en barsel ikke længere end dine 5 mdr... ???
Nogle af os har desværre slet ikke ret til barsel   ( det "dejlige" danske system!)  Jeg har lånt penge så jeg har kunne holde barsel indtil nu, men den går jo ikke i længden. Super tak for jeres fingerpegs. Vi bruger profylac som koster 200 kr pr dåse, så vi har desværre ikke råd til bare at lave 250 ml pr gang og smide ud. Naturligvis skal hun have nok, men jeg ville bare forsøge at regne ud hvor meget vi ville skulle bruge af MME. Jo vi skal til og igang med ske mad men hun har slet ikke lyst endnu, så det tager jo LANG tid inden hun har lært at spise sig mæt i et grød måltid 
Det er nu besluttet at vores søn bliver flaske barn - smerterne er for store og han tager en krig om at spise ved brystet pga sårene. Men... Jeg føler at jeg er en rigtig dårlig mor nu og hvor er det en træls følelse. Har grædt snot det meste af eftermiddagen pga beslutningen og pga at jeg ikke kunne få mig selv til at lægge ham til brystet (han var kommet til det bryst der gør mest ondt)... Men nu lige et spørgsmål - kan man godt stoppe med at amme med det samme uden at få piller ??? Min mælkeproduktion er kun lige kommet op på knap nok til en 10 dage gammel spæd, og jeg er stadig på pencilin efter brystbetændelsen.
børn skal det siges, men nej jeg synes da ikke du er en dårlig mor - det er da også vigtigt at du har det godt fysisk for at kunne give omsorg til dit barn. Held og lykke med det. MVH Janni
mor "ligger" i brysterne... Så det vigtigste må være at du og dit barn har det godt/hyggeligt/dejligt med at få/give mad. Og det er jo ikke rart for nogen af jer, når det gør ondt på dig og lillemanden jo sagtens kan mærke det... Mht. at stoppe helt uden piller - ring til lægen og spørg... Pøj pøj med den lille mand - og dig  Mvh. Ditte
jeg godt huske den besluting.... men først skal det siges at med min den første, som er mongol og de har tit svært ved det med bryst pga af den store tunge.,jeg malkede jeg ud i 3 uger, med falcks malkemaskine, samtidig med at jeg prøvede at lægge ham til indimellem, lige pludselig så kørte det bare, men der var ingen sår og smerter, kun en dårlig sutter. men med min datter var det så forfærdeligt, sår og revner, når jeg malkede ud, var mælken lyserød af blod. men det gjorde ikke lige så ondt som når hun suttede så jeg gav flaske med udmalkede mælk, så jeg holdt gang i pruduktionen. da jeg så var helet lagde jeg hende til hver anden gang og malkede så ud ellers, lige så stille kom det til at fungere, men hun havde et dårligt sut på mit ene bryst, så helt godt blev det aldrig på det ene, men ikke med sår og revner...bare lidt ømhed. men da hun var 6 mdr sluttede det der ammeri, med piller....men holde da op en dårlig samvittighed, jeg tuede også, men da det så var ude af systemet var det dejligt og nemt....hold ud lidt endenu, det kan blive ok. malk ud og kun det... indtil du ikke har sår, lad manden gi flaske om natten mens du malker  men det kræver overskud og opbakning fra mandens side, han må yde noget ekstra... pøj pøj
Ja, det jeg vel egentlig vil spørge om er, hvornår har jeres små guldklumper siddet der "forrest" i indkøbsvognen (det der fold-ud-sæde der er i indkøbsvogne til små børn)??? For der er jo ingen tvivl om at man kan få handle lidt mere ind når de kan sidde der end når man skal have varerne under barnevognen... Mvh. Ditte
... kan sidde sikkert selv.
David var 9½ måned. Da startede vi også med at køre på cykel. /Mia.
nok bange for de indkøbsvogne. Var en dag i Aldi, hvor en mor stod med en vogn med en dreng på 4-5 år, og en lille pige på 1 års tid. Pludselig tilter vognen, og den lille pige knalder hovedet ind i bordet hvorpå kasseapperatet er monteret. Hun blødte kraftigt ud af munden, og græd så hjerteskærende. Drengen havde fået fingrene i klemme, og var i chok. Så pas på jeres guldklumper. Tine
Væltede vognen??? Hvordan hulen kunne det ske? Emma sad i indkøbsvognen da hun kunne sidde sikkert selv på gulvet.Dog har vi haft en episode hvor hun lænede sig for meget til siden så hun fik overbalance og slog hovedet ned i vognen da jeg ikke nåede at gribe hende helt  Vræl det er ikke sjovt at høre på. Men det var nu mere forskrækkelsen end smerte hun græd over.
det sammen gjorde min Emma men nu sidder hun fint og er meget glad for at kunne være med på den måde istedet for at skulle sidde i de der stole som også er på vognene
sad i indkøbsvognen første gang da han var 10mdr, han syntes det er HYYYYL  -han har allerede "stjålet" et dejligt rødt uimodståeligt æble i Føtex, han stoppede det i munden med det samme, og skrald grinede...hmmm.. Moderen syntes det er skønt at kunne handle ordenligt ind igen... Margit
Du er IKKE en dårlig mor - det vigtigste er, at I trives ALLE sammen og fungerer godt!!
Pillerne er hentet og taget, så nu er det en permanet besltning. Udmalkning har jeg forsøgt af flere omgange, med maskine gav det også sår bare et andet sted end på vorterne, og med håndpumpe og håndudmalkning kan jeg ikke få noget ud denne gang - kunne jeg ellers dengang med min datter... Så nu vil jeg lige græde snot lidt endnu, også pga de nu (endelig) spændte bryster...
Hej En god mor sidder ikke i babserne, men i guder hvor kan jeg følge dig!!Jeg synes du skal tale med din SP-er for du må sandelig ikke gå og føle dig som en dårlig mor. Jeg VILLE amme mine børn, koste hvad det koste ville, næsten, har også været ved at opgive, men har holdt ud. Det kan være en meget sej og svær kamp. Et lille forslag fra mig, hvis du orker det og fortsat brænder for at amme, er også at du måske kunne malke ud og give ham af flasken suppleret med mme, der går ikke så mange dage så er du ovenpå igen, men ved hjælp af at malke ud får du mælkeproduktionen op og så er du klar som amme-ko igen. Ja jeg kan skisme godt huske hvor ondt det gjorde da jeg fik bidt hul. AV AV AV. Hilsen Jette
Er en det bare skal give bryst, lige meget hvor stressende det er for begge parter, fordi det "gør man" . Meget bedre at barnet er mæt og at du ikke få neuroser af det at skulle fodre.
Du er overhovedt ikke en dårlig mor, har selv været igennem det du beskriver... jeg gav også op til sidst... Du har forsøgt.. det er det vigtigste, Din dreng overlever fint, ved godt alle siger at modermælken er det bedste, men han har da nået at få lidt af det.. og du skal ikke pines. Som Illum så fint skriver så er en dårlig mor en der bare gør som andre siger og ikke som er bedst for hende selv og hendes barn, dit barn kan sagtens mærke du har det skidt.. Det varer ikke så længe så er smerten over, og så er de ikke så smændte mere. Held og lykke med det, og tro mig det er den rigtige beslutning, det er dig der kender både dig selv og dit barn bedst. Det skal siges at mange børn får MEE og de har det farlig fint:) I har lige fået et vidunderligt barn, nyd den tid der kommer jer i møde..
Jeg har ikke selv børn, men vil blot fortælle dig at min mor har født 5 børn, vi er alle flaskebørn, og min mor og min far selvfølgelig er begge de bedste forældre vi kunne ønske os. Mor delen ligger ikke i babserne, men i alt det andet. Så tør dine øjne og tænk på alle fordelene. (nemt for mig at sige, jeg kender jo ikke følelsen   ) Men nu kan du sove igennem og manden kan tage aften- og natte renderiet. Inden længe kan bette babyen passes ude, og I kan få kæreste tid. Du kan give barnet mad hvor som helst når som helst uden der bliver kigget underligt efter jer osv... Jeg ønsker selvfølgelig selv at jeg får børn og kan amme dem, men ikke for en hver pris. Livet er altså andet end ømme antibutter 
Jeg fik piller til at stoppe produktionen efter 5 dage, så tag og snak med lægen om det! Husk man er ikke en dårlig mor fordi man ikke ammer, jeg syntes jeg en den bedste mor for min søn og han får udelukkende flaske! Hilsen Stine
Læste så lige bagefter du havde hentet piller 
En god mor sidder ikke i babs og nutte!! En god mor, er en mor med overskud og ingen smerter forbundet med at give ens guldklump mad! Du gør det rigtige for jer 2! Det er det vigtigste!
Bestemt ikke.. Jeg ammede kun Simon i 5-6 uger. Min situation er lidt anderledes, men tilfælles har vi, at det ikke fungerede.... Simon er en glad, tillidsfuld, kontaktsøgende dejlig almindelig dreng, til trods for at han ikke er blevet ammet meget. Hvorfor skal man gå rundt og tænke "åh nej, bare han dog ikke bliver sulten snart igen"????? Det er da ikke til at holde til... Så nej, frem med flasken, tro mig, den bliver de også glade for;-)
på om du er en dårlig mor fordi du ikke vil amme længere fordi det gør ondt og du dermed vil ernære din søn ved flaske ??? Så er jeg da nødt til at svare JA !! Helt sikkert... Det er virkelig dårlig at du overhovedet kan finde på at spørge. Om man er en god mor eller ej har absolut intet med om man ammer eller giver flaske. Tvært imod... En god mor sørger for hendes barn får mad... Metoden er ligegyldig.. fuldstændig.
Selvfølgelig er du ikke en dårlig mor..... Jeg har selv været igennem det samme. Fik suttet hul på vorterne de første dage på sygehuset, det var dog til at holde ud, og de helede fint. Men men jeg synes det var enormt hårdt at amme, følte hun hang i brysterne konstant og jeg intet kunne. Jeg malkede ud, så hun kunne få flaske, da jeg selv skulle afsted. Efter hun havde prøvet flaske duede brystet ikke mere, det gik for laaaangtsomt. Så jeg sad der, ingen nattesøvn (hun spiste 3-4 gange om natten), en tudende baby og følte mig SÅ frustreret. Jeg købte MME og gav hende det, endelig en tilfreds baby og MOAR, der var hun ca 2 måneder. Jeg tog en kold tyrker (fik ikke piller) mht. at stoppe mælkeproduktionen, kan nu ikke anbefales, f... det gjorde ondt de 2 første dage. En sidegevinst er at Faderen kan være meget mere med. Jeg synes det er så hyggeligt, at se når han giver mad  Mange hilsner Christina
Vi snakkede faktisk om det forleden dag og der sagde lars faktisk at han varså glad for at Emma var et flaskebarn selvom hun blev ammet de første 3 mdr sån ½ for han har været med hvert skridt og det har han bare nydt han mener stadig nr 2 skal vi prøve at amme men går det ikke så er vi begge lige meget på banen igen... Så ingen dårlig mor der
Nej du er IKKE en dårlig mor. En god mor sidder ikke i brysterne, men i dit hjerte- hvilket du viser ved dette indlæg. Jeg havde også mega ondt i mine bryster i starten. Jeg fik så de der muslingeskaller, som jeg gik med imellem fodrings tiderne   ... Det hjalp! Ved ikke om du har prøvet dem? Jeg havde masser af mælk i starten, men da bette manden var omkring 2-3 månedert, kunne jeg mærke, at der ikke længere var nok, at komme efter- så jeg gik over til sutteflaske. Jeg malkede ikke ud på noget tidspunkt. Jeg stoppede bare og bette manden brokkede sig ikke på et eneste tidspunkt- der var masser af mad i flasken. Men ikke en amning er ens- nu er jeg gravid igen og venter barn til feb. og jeg håber da, at jeg kan være lige så heldig med ham i mavsen, som ham jeg har  Jeg synes det er den rette beslutning du har taget, både for dig, men også for den bette. Jeg tror hurtigt, at du vil se at han er ganske tilfreds med flasken. Evt. kan du ligge ham ved dit bryst, når du giver ham flasken- hans næse imod din hud- giver tryghed! Held og lykke med ham og husk børn er en gave!
Tak for alle indlæggene - dejligt at høre... Jeg er ved at vænne mig til at han får flaske, og det er da dejligt at kunne sparke faderen ud den ene gang om natten også.. MEN jeg savner det stadig lidt, tror også det er fordi jeg havde en vellykket amning med den første og derfor har glædet mig helt vildt til at amme igen... Er dog helt indstillet på ikke at komme til at amme nu, især efter at jeg fik endnu en omgang bryst betændelse (blev heldigvis taget i opløbet, så feberen og smerterne nåede ikke at blive så voldsomme som sidst) Og igen tak for alle de dejlige indlæg - det er rart at høre...
Mine har siddet selv, fra de var ca. 6 mdr. På det tidspunkt har de kunnet siddet nogenlunde stabilt, og været gode til at "holde ved". De har alle elsket at sidde på første række, og syntes det er skønt at være med. Og der kan være lidt mere i vognen, når de ikke skal ligge nede i bunden !!!
knap 6 mdr. med en dyne rundt om ryggen og ud gennem "benene" - bare for en sikkerhedsskyld. Men det var nu ikke nødvendigt, han kan fint holde sig indenbors.
6½ mdr. og sidder faktisk ret godt selv på gulvet, i sofaen osv. (selvfølgelig er vi der altid, når han sidder selv). Og derfor tænkte jeg at han måske kunne sidde foran i vognen en sjælden gang, hvis jeg fx. skal have bleer, hundemad eller andet "stort" med hjem... For han gider absolut ikke ligge ned, når han er vågen og klar, så der forkastes muligheden med at ligge i vognen... Men måske jeg skulle prøve næste gang der skal handles stort og sætte ham med en dyne rundt om og se om ikke det går - gør det ikke, så må vi jo bare lade være at handle så stort ind uden farmand (eller en af bedstemødrene) er med  Tak for jeres input   - det er altid rart at kunne hente lidt hjælp og gode råd herinde. Ditte
handler du ikke hundemad online??  så står det ved døren et par dage efter 
Freya kunne sidde selv da hun var 5 mdr og ti dage, og har siddet i vognen fra hun var ca. 6 mdr. Hun holder godt fast selv, og ELSKER simpelthen bare at kunne følge rigtigt med...
findes da flere og flere steder med babysæde... Er der ingen der bruger dem... ???
havde vi en autostol der passede over i børnesædet på indkøbsvognen ( den ligesom blev klikket på så den ikke kunne ryge af eller glide), den har jeg været super glad for har altid kunne handle ordenlig ind i. Han faldt som regl altid i søvn når han sad der og så kunne jeg bare rykke autostolen over i basen når jeg var færdig med at handle ind. Har gemt stolen i tilfælde af at han en dag skal være storebror for det er rart at man kan bruge den i stort set alt hvis de sover kan den også klikkes over i klapvognen der passer til
begyndte at sidde der, da hun var 6 mdr. Hun kunne sidde selv, da hun var 5 mdr, men jeg syntes hun skulle kunne sidde ordentligt stabilt, så hun kunne følge med til at vognen stopper og drejer og kører fremad igen uden at få overbalance. Jeg startede med at stoppe en dyne ned bagved ryggen og rundt om siderne, så det er mere behageligt, og så hun ikke lige ville slå hovedet ned i kanten, hvis hun skulle tippe, men nu sidder hun uden noget i vognen. 
Jeg er temmeligt meget i tvivl.. Hvornår købte i første gang regntøj til jeres børn??? Hvad skal man være opmærksom på når man skal ud at købe???
fik sit første sæt regntøj, da hun var omkring 1 år.... Der startede hun i DP... synes ikke det var nødvendigt før...
Emma fik også hendes første sæt til DP start hendes er så med fleece for så hun kan sidde lunt og godt på jorden.
Simon er 7 måneder og er netop startet i DP, men mon ikke jeg skulle invistere i et sæt, han kan jo nemt sidde udenfor????
fik sit første sæt da han var 11mdr.. Vi venter stadig på en institutionsplads, men der får han helt sikkert brug for det! han har endnu ikke haft det på..Men det kommer noklige om hjørnet han er lige fyldt 1år   Og vejret er da til regntøj nu.. Margit
Da Silje startede i dagpleje var jeg også meget i tvivl om hvad hun skulle have og hvad hun ikke skulle, så jeg tog dagplejemoren med på råd, og gør det stadig, og til at starte med sagde hun det ikke var nødvendigt, og så kom hun en dag at nu ville hun gerne have et sæt regntøj - fint, så fik hun det, og der var hun jo så hoppet 1-2 str. siden hun startede, så der var sparet lidt penge. Et lille sparefif - Bilkas regntøj er KANON! Måske du kan spare regntøjet og købe en flyverdragt? Eller et termosæt - vores er ikke ude i regnvejr, så det er mest for at beskytte mod vådt græs og sand fra sandkassen - og regntøj i sig selv beskytter jo ikke mod kulden fra jorden.
August fik sit regntøj da han var 7 mdr. Der startede han i dagpleje. Han er nu 9 mdr. og han har brugt bukserne meget. Jakken har han aldrig haft på. Så her kunne de ikke være undværet. Men det kommer helt an på hvor meget de er ude i dagplejen.
Hej. Jeg tror også vores søn var 1 år da han fik regntøj første gang, ganske almindeligt regntøj, selvfølgelig åndbart. I denne uge i Bilka har de regntøj med fleece foer på tilbud, kan ikke lige huske om det var 199 kr. men det er også billigt. Har fået det anbefalet af vores dagplejemor. Held og lykke med det. Mvh. Marlene.
Freya er 7 mdr, og hun har fået sig en flyverdragt. Hun skal jo ikke gå rundt, så hun bliver ikke for varm i den. Indtil nu har hun bare tyndt tøj under, og så når det bliver koldere, får hun en trøje indenunder. Hun startede i DP da hun var 5½ mdr, og i starten sad hun på DP træterrase når de var ude, men nu kan hun få lov til at være rigtigt med 
.... jeg tror det er meget forskelligt fra dagpleje til dagpleje. Thilde er 8 måneder og er netop startet i dagpleje; jeg har købt både regntøj og flyverdragt til hende (endda 2 af hver - bare for at være sikker   ) men dagplejemoderen siger, at hun ikke skal bruge andet end hendes vinterjakke, fordi hun ikke skal sidde ude på jorden og ikke kan gå endnu..... Hmrf - så må jeg jo selv slæbe tumlingen med ud i regnvejr  Mvh. Maiken
er der nogen som kender reglerne godt ( ved godt det er enormt svært) hvordan står man lønmæssigt hvis man under sit fuldtidsjob bliver gravid men er nødt til at få en deltids sygemelding grundet smerter??? ved godt lægen kommer ind over sygemeldingen, men hvad med lønnen og kommende barsel har det betydning nogen steder eller frotsætter alt som det plejer?? (her er tale om en offentlig ansat) håber nogen kan hjælpe mange hilsner mette og frederik 22 mdr
om lidt over 2 uger og har været sygemeldt siden midt i juni - jeg er offentlig ansat og har fået normal løn under hele sygemeldingen (gik til lægen allerede den dag jeg sygemeldte mig - havde så mange plukveer at han var sur over at jeg ikke var kommet tidligere... Jeg har normal barsel som alle andre (som offentligt ansat er det med fuld løn - frem til man evt år på forældrer overlov)...
tak for svar..troede bare der måske var andre regler når det drejede sig om deltids sygemelding. fuld løn indtil forældreorlov hvor mange uger er det nu efter fødslen??? hilsen mette
sygemeldt siden jeg var ca 12 uger henne og min løn udbetaling er fortsat som hidtil ( også fuldtid). Jeg havde også en snak med min læge om en evt. delvis sygemelding, hvilket heller ikke ville havde haft betydning for min løn. jeg er også offentlig ansat. jeg skulle egentlig ifølge overenskomsten have krav på at gå fra på barsel 8 uger før termin, men da jeg er sygemeldt hele min gaviditet har jeg først ret til at gå fra 4 uger før. derefter har jeg 26 uger med fuld løn inden jeg går over på højeste dagpenge sats. håber du kan bruge svaret, men du har jo altid mulighed for at kontakte fagforeningen.
tusind tak for svar det var lige netop det jeg ville vide  ja fagforeningen er en god ting syntes bare det var nemmere at spørge her, der stilles ikke så mange spørgsmål  mange hilsner mette
man vel sygedagpenge fra kommunen?? Jeg er pt sygemeldt i knap halvanden uge pga. plukveer, havde lige søgt supplerende, da jeg kun er på 20 timer. jeg får så sygedagpenge fra mit job, men efter en periode, overgår det vel til kommunen?! Når jeg går helt fra, eller hvis jeg bliver sygemelt før tid, så er det vidst kommunen, der skal udbetale mine sygedagpenge. Tine
og arbejder på deltid, og jeg er privat ansat. Jeg får stadig fuld løn. Min arbejdsplads får penge fra kommunen, for de timer jeg ikke er der.
så også lige fundet ud af, at når jeg er sygemeldt, får jeg fuld løn, indtil de sidste 4 uger inden termin. Tine
hejsa jeg har været halvtids sygemeldt fra 11. aug pga bækken smerter og blev så fuldtids sygemeldt her sidste uge d. 9/10 -08 pga symfyse skred... arbejder ved en privat landmand som landbrugs medhjælper på en SPF besætning (grise) jeg får den højest dagpenge sats som svare til 95kr i timen hvilket er noget mindre end jeg får i løn, surt men det jo ikke noget at gøre ved, er nød til at tænke på helbredet og den lille ufødte, lægen var sur nok over jeg ikke kom noget før har gået med stærke smerte længe og for længe efter hans mening. men korte af det lange, det er hvad man får fra kommunen, hvis ens arbejds ikke giver løn under sygmelding eller barsle.
min søn oliver som er 4 år, har næseblod konstant, i starten da det begyndte (han var ca. 2 år 1 gang), mente jeg det var fordi han pillede næse, men det sidste år er det blevet tiere og tiere, han vågner til om natten med næseblod, og jeg kan se på hans væg om morgenen at det har sprøjtet ud, så den der med at det er fordi han piller næse tror jeg ikke på længere. den sidst md. har han haft næseblod ca. hver anden til tredje dag, bare han nyser, så står det ud af ham, han kan også side ganske stille og roligt og lige pludselig løber det..... jeg ved snart ikke hvor mange gange jeg har vasket puder, dyner vægge osv. fordi han bløder om natten... nu har jeg aldrig selv døjet med næseblod, men min mand siger at det er der mange der gør, og jeg skal ikke være bekømret for det..... men det bliver man jo alligevel når ens små englebasser pludselig bløder... så nu spørg jeg jer... skal jeg bare tage det roligt, eller skal jeg få ham undersøgt?
kontakt lægen, det ville være mit råd, hellere i dag end i morgen. Louise
vil også råde dig til at tage til lægen....Jeg døjede meget med næseblod da jeg var barn, men det hjalp at få brændt blodårerne.
også lige efter at jeg havde skrevet det, så ringede og fik besked på at kontakte vores ørelæge, gjorde jeg så, men de mener han er for lille til at få brændt blodkar, da det kræver at han sidder helt stille uden bedøvelse, så vi prøver en næsespray i stedet. de mener at det måske er polypper, eller for store blodkar, synes bare at vi tjekkede det sidst vi var dernede, pga. store mandler, og mener ikke der var noget, men det kan selvfølge komme.. så nu prøver vi næsesprayen, og så får vi af se....
Min datter havde også lidt tendens til næseblod da hun var yngre, men slet ikke i samme grad som din søn åbenbart har. Det var især i perioder hvor hun var forkølet, så blev næseslimhinden og blodkarene åbenbart ekstra tynde.. Hilsen Anne
Jeg ville nok insistere på en ordenlig undersøgelse i stedet for at de gætter sig frem. Jeg har kendt et par personer med hjertefejl, og de har døjet rigtig meget med næseblod, ikke at det nødvendigvis behøver være det din søn fejler, men det er måske en meget god ide lige og få tjekket op på. Håber dog ikke at det er så alvorligt med jeres søn.
næsespray nu, og har en til ved ørenæsehals lægen om 3 uger, for at tjekke op på det, ved han ikke er hjertebarn, 1 læge har hørt en mislyd, og det blev tjekket op på da han også døjede med kolde og blå hænder og fødder, men hans hjerte fejler intet.... *s*
Ja, det her indlæg er egentlig bare en generel undren: Har vi mistet evnen til at beslutte ting selv? Jeg ser tit indlæg herinde, hvor jeg tænker, hvorfor spørger hun om det? Ting som "hvornår mos?", "hvilke tøj?" "hvor meget tøj?" "hvad skal pakkes til sygehuset?" "hvilke bleer?" osv. osv. Bittesmå ting som almindelig sund fornuft, eller et opslag i en babybog, ville kunne give svaret på. Hvorfra kommer denne trang til at "høre hvad andre gør" og om "det er okay, at jeg gør sådan og sådan".
er vel ikke hvad det handler om, men deriomod at udveksle erfaringer. Det er vel også det forummet bla. er til for?! Tror nu godt folk kan tænke selv, men tvivl og usikkerhed er vel meget normalt, også er det da rart med andres erfaringer/oplevelser.. Synes det er super at læse med herinde, og det står jo heldigvis frit for om man vil "spilde" sin tid på det.. 
det du spørger om, er hvad jeg tit undrer mig over, når der kommet et spørgsmål "Hvornår dækken", "Hvornår skal jeg klippe min hest", "Min hest er halt", "Min hest har feber, HJÆLP". Det er ganske nemt og svare på, giv den dækken på, når den fryser, klip den, når du synes den sveder for meget, eller du vil være det bekendt overfor dyret, tilkald en dyrelæge osv osv.. Det her er små børn, det handler om, og mange incl. undertegnede er førstegangsfødende, og aner ikke en hujende papfis om emnet. Derfor søger jeg andres erfaring, netop om hvordan andre evt. iklædte deres nyfødte, når det er vinter, og om erfaringer mht. bomuld eller uld, lang eller korteærmer. Så det er vel ikke så underligt, som et spørgsmål om hvorvidt ens hest skal have lucerne, for længere tyggetid osv. Tine
Det er jo ikke noget nyt at mødre/kvinder søger råd, støtte og vejledning hos hinanden. Tidligere rendte de hjemmegående kvinder sammen og snakkede over vasketøjet el.lign. Idag er samfundet anderledes, og vi diskutere i åbne forums som dette. Og så tror jeg også det generelt er sådan at specielt 1.gangs mødre har brug for at blive bekræftet i at det de gør er godt nok, og at man ikke er alene med problemer og bekymringer.
... kan man blive i tvivl   Men det jeg undrer mig over er, at man spørger om ting, man kan slå op. Og så er det ikke kun herinde, men også på de andre fora - nu er det bare her, jeg færdes mest. Er det dovenskab?
Jeg spørger gerne her, for så får man svar "ude fra virkeligheden". Slår man det op i en bog, så får man forfatterens mening om emnet, som sikkert er helt fint som rettesnor og også virker for mange børn. Men ved at spørge rigtige mødre eller gravide af kød og blod, så får man mange flere nuancer med - "hos os virkede det ikke helt efter planen, men så gjorde vi....." Som gravid bliver man tæppebombet med informationer, både fra sundhedsvæsenet og fra omgivelserne, og det kan indimellem være rart at bruge HN som en hjælp til at sortere lidt i det hele. Og som Maria siger, så har vi ikke det kvindelige netværk, vi havde i gamle dage, og det er nu tit rart med et godt råd frem for en eller anden tør saglighed i en bog. Og endelig kan man vel sige, at så længe nogen gider svare, så har man ikke spurgt for dumt. Dovenskab tror jeg ikke det kan kaldes, når man ser på, hvor lang tid det kan tage at få forklaret situationen, og stillet sit spørgsmål på skrift. Merete
ved godt du sikkert ikke mener det negatvit bemyndiget personligt på ve, ble, ligeledes skal du heller betrakte mit svar som negativ eller personlig bemyndetet på dig eller andre. min mening er at man bestemt ikke kan læse sig til erfaring det er noget man får gennem livet ved at prøve det i praksis, ikke sagt man ikke kan lære noget via bøgerne men generelt lærer man aldrig halvdelen af det som når man står med det selv. feks er jeg sikker på alle kan sætte sig ind i hvor hårdt det er at miste en forældre eller feks´hvis man står med de tanker at man snart smider den unge i skralde spanden ( feks kolikbarn som har skreget i flere timer i træk), det kan man sikkert også læse en masse bøger om, men når man står i situationen selv ja så ved man 100 hvad der menes på en helt anden måde. desuden genereliser bøger meget, her på nettet svare flere og sjældent med samme svar så syntes man får en bedre viden på den måde. feks er det forskelligt hvornår et barn siger mor også selv om bøgerne siger en bestemt måned. feks da jeg havde veer, stod der i min bog der typisk ville gå 24 timer fra første ve til selve babyen var kommet ud, og i starten skulle jeg have ca 20 min mellemrum hver ve og verne skulle vare ca 10-15 sek. jeg må så konstatere at min bog åbenbart lyver af h...til  for efter 1 times veer havde jeg 5 min mellem hver ve og veerne varede dælme ikke kun 10-15 sek men op mod 60 sek (fandens til forskel hvis du spørger mig) nå blot et par eksempler på hvorfor JEG mere bruger fora som dette til spørgsmål man egentlig kan slå op i bogen.. mange hilsner mette og frederik 22 mdr
... der er bare forskel på spørgsmåle "jeg er helt tyndslidt, fordi min baby græder konstant, og jeg ingen søvn får..." og så "hvad skal jeg pakke i min graviditetstaske...". Sidste spørgsmål er svaret jo: pak det, du vil have med. Pak gerne mere end du får brug for ("vær beredt"   .) Hvis du er fx. er usikker på om sygehuset stiller bleer til rådighed så tag nogle med. Eller ring og spørg sygehuset. Jeg undrer mig bare over, at selv de mest simple spørgsmål skal stilles, som om vi mangler evnen til at tænke selv. Og jeg skriver "vi" for jeg gør det givetvis også selv engang imellem.
det jeg mener med, at det er en generel handling vi kvinder gør. Bare se, som jeg nævner, hvor mange tråde, der kommer ang. dækner eller foder, hvert forår og igen hvert efterår. Det er som om Røgt&Pleje bliver spammet med de indlæg. Og der tænker jeg, som du tænker nu, læs dog de andre indlæg om emnet, ingen af os, kan se om din hest fryser, eller om den har brug for mere tyggetid i foderet, tag dog en beslutning. Og det kan da lige præcis sidestilles med det eks, du komemr med, hvad man skal pakke når fødslen er igang. Man kan da sikkert finde en liste på nettet, som er en fin rettesnor, men alligevel, så kan det da hjælpe en del og spørge mennesker af kød og blod til råds, for så kommer svarene "Det havde jeg bestemt ikke brug for" og "Det kunne jeg slet ikke undvære" frem. Jeg havde da ikke tænkt på, at man selv skulle bruge bind efter en fødsel, måske dumt, men hvor faen sku jeg vide det fra. Har da bare tænkt, at ungen skal ud, og så er det overstået, ikke længere. Så nej, det er bestemt ikke dovenskab. Det har taget mig længere tid, og skrive det her, hvor jeg ikke har kunne drikke min kaffe, eller spise min morgenmad, fordi jeg skriver med begge hænder. Det kunne jeg have gjort, hvis jeg havde læst en bog eller lign. Tine
Jeg plejer at sige at HN er et opslagsværk med rigtig tanker og følelser. En bog er kun fakta. Derfor spørger man på HN. Man vil jo gerne gøre sit bedste og jo flere erfaringer der er at trække på jo bedre. Hvis det sp eller bogen f.eks. siger ikke virker, så får man som regel en anden mulighed på HN, fordi det er et levende opslagsværk 
Hejsa Jeg har, ligesom trådstarteren, undrede mig over de spørgsmål der kan komme, både her og på andre fora. Det der stikker mig mest i øjnene er spørgsmål vedr. mad, hvornår skal sutteflasken ikke koges mere, mit barn hoster, hvad gør jeg? ect. ect. Der er tusinde (overdrivelse fremmer forståelsen  ) meninger, men de søde folk der prøver at hjælpe, ser jo ikke barnet til dagligt. Hvorfor bruger man ikke sin Sundhedsplejeske, eller som én skrev, sin egen sunde fornuft. Jeg er selv førstegangsfødende og spørgende   Men til mennesker jeg har omkring mig i hverdagen og som kender til mit lille pus. Christina
... Christina - hvorfor spørger man ikke de personer, man har i sin nærhed? Bedsteforældre, venner eller familie med børn, sundhedsplejerske eller mødregruppen. Folk der kender ens private forhold, og som kender området man bor i. Grunden til at jeg skriver dovenskab er, at mange af disse ting jo er noget, der bliver diskuteret jævnligt. Dvs. to min. søgning på enten Google eller her på HN - eller et andet graviditetsforum kunne hurtigt give svaret. Men det er nemmere at spørge? eller hvad?
det så iorden, og spørge om det i et andet forum?? Ej undskyld, men hvis I synes det er så dovent og irriterende, så hop dog over vores dumme indlæg, og vær glad for, at I har en super god omgangskreds, I kan spørge til hjælp. Jeg har min mor og en svigermor, andre har jeg ikke og spørge til råds, og begge har fået ét barn hver, hvor min kæreste er fra april, så hun havde nok ikke samme behov, som jeg, da vi kommer til og stå i en vinter måned med en spæd. Af gode grunde, da jeg ikke har født endnu, har jeg ikke en sundhedsplejerske og spørge til råds, ej heller andet udd. personale. Og så synes jeg, at I skal poste det samme indlæg, bare med lidt ændret indhold, på Røgt&Pleje. For der bliver igen igen, spurgt om ting, hvor der tit er et emne lige under det nypostede indlæg, med samme indhold. Excuse mee... Tine
Tine: UHA UHA.... Har forståelse for du ikke har så mange i omgangskredsen du kan spørge, og jeg har skam hellere ikke noget imod, der stilles spørgsmål i dette fora. Men men, det der af og til kan "bekymre" mig er, at de mennesker der svare ikke kender barnet. En hver graviditet, et hvert barn og hest (nu det er et hesteforum  ) er forskellige, og selvfølgelig svare man ud fra egen erfaring, men jeg synes stadig, at de personer der er nærmest og man omgåes i hverdagen bedst kan råde én. Jeg lytter da klart mere til min Sundhedsplejeske (jordmoder under graviditeten), end feks. min mor (jeg lader bare somom tihi). Men det allervigtigste er stadig den sunde fornuft og egen dømmekraft.... (kan dog frarådes til enkelte mennesker  ) Louise. hhhmmm om det er dovenskab at poste de samme spørgsmål igen og igen.... bum bum ved ikke helt...... Jo, det er det vel tildels, men jeg tror også "spørgeren" gerne vil be-af-kræftes i, om det er rigtig/forkert osv osv. Man er selvfølgelig usikker ved den/det første graviditet/barn. Men jeg vil give dig ret i, man kan finde meget ved at Google.... Jeg synes selv det var noget nemmere, end skulle til at formulere de helt store spørgsmål  Med venlig hilsen Christina
Hvis vi altid skulle søge oplysning om spørgsmålene her heller på google inden vi stillede dem, ville der godt nok være dødt i dette forum... og det samme gælder de hesterelaterede ;-).
... Det her er en generel undren - en fundering - og ikke møntet præcist på dig. Man kan springe spørgsmålene over og det gør jeg faktisk også i stigende grad. Men det er ikke dét, det handler om. Det er jo ikke fordi, at jeg er irriteret over de spørgsmål. Snarere lidt bekymret over, hvad spørgsmålene signalerer om samfundet. (Jeg vil i øvrigt ikke skrive dumme spørgsmål, for spørgsmålene i sig selv er ikke dumme. Måske snarere måden man søger svarene på. Hvis det giver mening?) (Og ja, det kan sagtens postes på røgt og pleje, avl, hyggesnak - alle steder på HN og på resten af internettet. Men nu er det primært her på HN/VeogBle jeg færdes. Så derfor her) Jeg er glad for, at denne fundering får folk op af stolene, for så er der alligevel lidt om snakken. Det jeg gerne vil have en debat om, er, "hvorfor det er sådan?" - Er det "kun" trang til at blive bekræftet? (og hvorfor har vi hele tiden den trang til at blive bekræftede? Det er vel ikke sundt) - Er det vores opdragelse og samfund der gør, at vi forventer, at andre kommer med svarene, uden at vi skal gøre så meget selv? - Er det en eller anden trang til "at blive set". Også jvf. diverse profiler på babygalleriet, facebook, myspace og hvad der ellers findes. Jeg er nok lidt grov - men som sagt, er det jo bare et oplæg til debat. Ikke sådan jeg nødvendigvis ser det.
skyldes vel også at man ikke så meget som førhen passer børn... Altså førhen babysittede alle unge piger jo (overdrivelse fremmer forståelsen...). Og da det ikke er så udbredt mere, står man ikke med den samme "basis-viden" når man selv skal have en lille guldklump. Det med at man gerne vil bekræftes i at det man gør med den lille pode er rigtigt (eller i hvert fald ikke helt forkert   ) er efter min mening absolut ikke usundt - snarere efter min mening ret sundt. Jeg elsker min lille dreng over alt på jorden og vil da gerne gøre det hele så godt som muligt for ham. Så derfor spørger jeg løs der hvor jeg er i tvivl eller bare gerne vil høre andres mening/holdning/erfaring. Der kommer jo også hele tiden ny viden til - så derfor kan ens mor eller svigermor altså også være lidt "uvidende" eller "rusten" i noget af det. Fx. skulle Villads altså ikke have havregrød da han var 4 - 5 mdr. selvom man gerne måtte give børnene det i den alder "i forrige århundrede" - jeg vil da ikke risikere glutenallergi... Og det som kan være et dumt/mærkeligt spørgsmål for én kan jo være et mere preserende spørgsmål for en anden... Så det er vel svært at skære alle over en kam. Og det er vel ikke alle der lige ligger inde med alle bøger om de små... Og desværre er det heller ikke alle bøger der er enige om alt - og så er det jo rart at kunne høre hvad "almindelige" mennesker har af erfaringer på et sådant punkt. Og så er der jo den fordel ved HN at her kan man stille spørgsmålene hele døgnet - jeg ringer altså ikke til min mor, svigermor, veninde eller lign. kl. 23 om aftenen med mindre det er meget preserende, og er det vedr. VIllads ringer jeg altså til vagtlægen eller lign. i stedet for til nogen i min omgangskreds på det tidspunkt. Mvh. Ditte
... det jo ikke kun i henhold til småbørn. Det er jo også andre "trivielle" ting, der bliver spurgt om. Som det også bliver nævnt i et af svarene. Og mht. havregrød - jamen slå op på sundhedsstyrelsens hjemmeside. Personligt fik jeg et hav af brochure fra SP. Iøvrigt forstår jeg ikke argumentet, at mange bøger ikke er enige. Det er jo ikke ligefrem færre eller mere enslydende svar, man får ved at spørge herinde... Det jeg ikke forstår er, hvorfor man ikke kan tro på, at det man selv ved, faktisk også er rigtigt?
Jeg har i forvejen døjet meget - og mere og mere - med at have ondt i bækken og især i ryg/lænd så jeg er ikke vanvittig mobil som tiden går.  Men idag fik jeg da lige gjort det hele tusind gange værre. Jeg skulle ind i byen og mødes med min veninde, så jeg går lige så stille ned mod bussen. Tiden er fin, men pludselig ser jeg bussen køre forbi for enden af vejen - hvad gør man instinktivt? Man sætter i løb da! Men jeg mærkede det med det samme, det jog op i maven og i lysken med det samme og begyndte at brænde noget så eftertrykkeligt...  Jeg kommer dog hen for enden af vejen og ser bussen holde og blinke ind henne ved stoppestedet, så jeg sætter i lunten og holder godt på maven - for H... det gr ondt men jeg kan nå det - tror jeg. For lige pludselig blinker han ud og kører. Spørg lige om jeg røg op i det røde felt???  Det korte af det lange er, jeg finder en anden bus lidt længere væk og kommer ind i byen. Går det sidste stykke ind til mødestedet - men har nu så ondt at jeg er ved at tude over hver bevægelse, trods mit musetempo. Jeg kan ikke rigtig bevæge mig, det gør så ond hver gang jeg skal løfte benene og i det hele taget kan jeg bare mærke - DUMT GJORT!  Har jeg nu udløst en ordentlig gang bækkenløsning eller lign.? Og hvad gør jeg? Har egentlig en tid hos fys på onsdag, men skulle jeg for en sikkerheds skyld tage et smut forbi lægen imorgen?  Piv piv
hvor langt er du henne.. jeg oplevede samme smerte men det var symfyseløsning jeg havde fået.. ku knap nok stå oprejst og sku ha hjælp. virkelig ik sjovt
Jeg er omkring 23+5 Var ved lægen idag som bare kunne konstatere at det ganske rigtigt stammede fra mit bækken, nå men så var det godt jeg allerede var sygemeldt, bare hjem og hvile hmmm Godt jeg skal til fys imorgen, måske han/hun kan sige eller gøre lidt mere Nej det er dælme ikke sjovt 
skisme lidt uheldigt.. har også selv gjort noget lignende, som har været skyld i en forfærdelig masse smerter.. Det er dog ikke kommet så vidt, at jeg har fået bækkenløsning.
Jeg er ikke gravid, og vi har heller ikke planer om det lige foreløbig. Men min arbejdsgiver har ændret min krontrakt, så jeg ikke længere har 1 års barsel med fuld løn, men i stedet for 6 mdr...øv øv, men fair nok. Jeg prøver nu at sætte mig lidt ind i reglerne omkring barsel (For at se, hvordan det økonomisk ville se ud), og jeg kan slet ikke finde ud af dem. Jeg kan læse mig til, at jeg kan gå fra 4 uger før termin, men er det så en del af de 52 uger? Jeg har 6 mdr. med betaling fra min arbejdsgiver, men hvordan foregår det så herefter? Hvor lang tid har jeg mulighed for at holde med det fylde barsel dagpengebeløb? God fredag aften til jer alle.
At de 4 uger du må gå fra før er ikke med i de 6 mdr du får fuld løn. Du får jo fuld løn i 6 mdr og derefter går du på den højeste dagpenge stats hos kommune dvs sige det samme som i din fagforeningen. Og det får du så indtil din barsel ophøre og du skal begynde på arbejde igen. Med at få den til at måske vare længere gjorde hundemorgitte vist med ikke at få så meget udbetalt af gangen tror jeg nok hun skrev herinde.
så fik jeg løn i 14 uger. Dernæst var det dagpenge - højeste sats i 32 uger.  Det var hårdt at miste 5000 kr pr måned men guldklumpen værd 
Er du på Facebook? Hvis ja, så er jeg der også - skal vi være venner, grin! Tina Skovgaard Rasmussen (der er vist kun mig med det navn)
Så er ventetiden ved at være ovre - Idag rammer jeg min terminsdato... Ved godt at der går tid endnu - Men 14 dage 3 uger er jo intet i forhold til hvor længe jeg har ventet allerede;-) Og ham Den lille må gerne snart beslutte sig for at dukke op - Jeg er Møghysterisk - totalt utidig!!! - og kan slet ikke finde min indre ro længere.. Er det normalt..? Kan slet ikke tro at det er et spørgsmål om meget kort tid førend mit liv bliver et helt andet end det har været hidtil.. Underligt så klar man kan være rent praktisk, mens man samtidig har en storm indeni af modstridende følelser.. Heldigvis overskygger det positive det negative.. er nok bare lettere panikramt idag.. Ville bare dele denne dag med jer - Det er en stor dag i mit liv - Et skæringspunkt rent mentalt som jeg ikke kunne rumme inde i mig selv.. Ha en rigtigt dejlig dag allesammen Mvh. Birgitte - Med en lille christian inde i maven lidt endnu..
  Som han så ud sidst jeg så ham...
Ih ja det er bare spændene....... Kender godt følesen, blev mor for første gang for præcis 6 år siden idag. Jeg var også bare total parat med at det praktiske, men indvendig var jeg vildt nervøs for om jeg nu magtede opgaven. Men da jeg først havde født var det bare den mest naturlige ting i hele verden, at tage sig af dette lille dejlige barn. Masser af vestøv og held og lykke herfra. Karina
men han ser altså virkelig kær ud på 3D-billedet  jeg har selv først termin om 4 måneder, men jeg kan godt genkende de modstridende følelser, du sidder med, selvom jeg har så lang tid igen.. Held og lykke med det hele..
Han ligger og smile øver sig;-) Jeg har andre billeder som er skarpere - Men dette er bare min favorit - han ser så dejlig mild ud.. Men ja - Det er en underlig fornemmelse at krydse terminsdatoen. Jeg har det faktisk fint, så jeg skal ikke død og pine have ham ud, samtidig med at jeg bare gerne vil se ham, samtidig med at jeg ikke ved om jeg kan leve op til alt det her morhalløjs.. Uuuuh hvor er det underligt at vide at uanset hvad jeg gør, så nærmer vi os uundgåeligt tiden hvor vi bliver forældre... Og ikke bare os... Dejligt at høre at jeg ikke er den eneste der er forvirret over hvad der skal ske...
Jeg var også en underlig på terminsdagen. Traskede rundt (gik mange ture for at komme af med....noget rent følelsesmæssigt, jeg ikke ved hvad var). Dagen efter var jeg mere normalt igen. Nu var denne magiske skæringsdag ovre og det bliv ligesom ventetid igen. Jeg fik lavet projekt resturer vugge, sy himmel, lave himmelpind, sy sengerand færdig og kør babysengen i stilling.   Da jeg var helt færdig og ikke kunne komme på mere at lave til vuggen, begyndte mine veer samme nat. Sikke en magelig dame   . Om 1 måned kommer vuggen frem igen, så skal der bestilles ny madras og ligende inden lillesøster kommer til. Denne gang, ikke kun 1 uge før termin, men 14 dage før, da jeg nødig vil vente på hende, fordi hun venter på hendes mor bliver færdig   .
jeg er nu 11+5 og har indtil videre haft en rigtig dårlig graviditet.. de første 4 uger gik fint, men derefter er det kun gået ned af bakke, jeg begyndte at døje med kvalme og opkast døgnet rundt, intet hjalp mig, og det var svært at få det hele til at hænge sammen, jeg begyndte at blive meget hurtigt træt, og kræfterne blev/bliver bare mindre og mindre, appetitten forsvandt totalt, jeg spiste og drak kun fordi jeg tvang det i mig, i uge 8 begyndte mine hofter og lænd at gøre meget ondt, det var endnu et problem, trætheden begyndte at være virkeligt stor, kvalmen fortsatte uændret døgnet rundt, jeg kunne/kan ikke sove, efterhånden er arbejdet blevet en uoverskuelig opgave at klare, og alt hjemme har bare stået og hobet sig op, ikke engang aftensmaden orker jeg at gøre noget ved, bare det at sidde her og skrive og læse er forfærdeligt, jeg må dog også erkende at jeg ikke har været god til at lytte til min krop, hvilket jeg blev gjort opmærksom på i fredags, hvor jeg besvimede 2 gange inde i superbest pga. dehydrering, det resulterede i en tur på skadestuen, hvor jeg fik besked på at drikke og spise mere, næsten en umulig opgave når alt kommer op igen!!! samtidig fandt de ud af at jeg nok har en hjertefejl, hvilket jo er ret væsentligt, og kan betyde en del i forhold til min graviditet og fødsel, desuden risikerer jeg jo at junior har det samme, lige nu sidder jeg og er helt opgivende, synes alt er imod mig, jeg har ondt, er træt, kan ikke sove, er ligbleg, kræfterne er meget få og jeg kan kun tænke på 6 måneder tilbage!!!! åhhh folk omkring mig er megt støttende, og hjælper mig, men alligevel har jeg det forfærdeligt, og kan ikke lade være med at tænke på om det er det værd... jeg er urolig for min nf scanning på torsdag, og nervøs for hvad mit hjerte kan have af konsekvenser for mit barn og mig... undskyld det blev langt, jeg har bare brug for at komme af med det, da jeg ikke synes det er rimeligt at familien hele tiden skal høre på det samme igen og igen... jeg forventer ingen svar, men bare det at jeg kan skrive det ned hjælper mig....
Hej Ditte. Tillykke med graviditeten, selv om det måske ikke lige det du tænker om det nu. Kan trøste dig med at man som regl, bliver meget mindre træt når man ca er 12 uger henne, samtidig med at kvalmen for svinder. Har du snakket med din læge om der måske var en mulighed at du kunne blive sygemeldt eller evt deltidssygemeldt, indtil du forhåbenligt for det bedre. Men hvis ikke andet at det da godt de har fundet ud af det med dit hjerte. Men kan godt forstå du er bekymeret. Held og lykke
-der jo gerne skulle være den søde ventetid..  Vil da bare sige at det lyder rigtig hårdt at være dig pt. øv hvor er det synd for dig du har så mange ubehagelige ting at tænke på og samtidig er plaget af kvalme, opkast, dehydrering osv.. Måske du skulle tale med din læge om en sygemelding eller en delvis sygemelding, også i forhold til dit hjerte, det skal da undersøges nærmere? Man skal huske at passe godt på sig selv og baby i maven, det er trods alt vigtigere end   andet!! Håber det lysner for dig med kvalmen og det hele, og prøv at se frem til nf scanning, det er helt fantastisk at se baby 1. gang  Stort trøstekram herfra..
ja jeg takker for jeres støtte, jo jeg regner også med at tage til læge imorgen og snakke med hende omkring en sygemelding, da jeg slet ikke kan overskue det hele længere, og så kunne det være rart i en periode at jeg ikke skulle tænke på arbejde... mht. mit hjerte, jo det skal selvfølgeligt undersøges nærmere, jeg skal ind og have lavet sådan en ecco scanning eller hvad det hedder, og så må vi tage den derfra.. jeg glæder mig selvfølgeigt til at få den lille her, det er bare det, at jeg aldrig havde forventet det skulle være så hårdt, specielt fordi jeg har venner og familie der også er gravid, som har det dejligt, og bare nyder det.. jeg forstår ikke hvorfor jeg lige skal have det hele...
Hej Ditte Og tillykke med de lykkelige omstændigheder - selvom de ikke føles lyserøde lige nu. Jeg kan love dig at du ikke er den eneste om at have det dårligt. Jeg har selv denne gang været indlagt en uges tid for at få drop fordi jeg var så dehydreret, og det er også kun gået langsomt fremad. Til gengæld er det ikke gået langsomt med maven da jeg er andengangs - allerede kun halvvejs var jeg kæmpe og døjede med ligamentsmerter mm. Pt er jeg 23+4 og sygemeldt, og skal til fys i denne uge - håber han kan trylle. Oveni har du det med hjertet - jeg håber at scanning, af dig selv og baby kan berolige! Udover al denne elendighed vil jeg dog komme med noget opløftende - for lige nu går du og kan kun mærke alt det trælse og der er lang tid til baby kommer. Det virker uoverskueligt. Men når du begynder at vokse med maven, se flot gravid ud, have været til scanning og kan mærke liv - så har du trods alt øjeblikke hvor intet kan slå dig ud! Og den dag baby kommer er det det hele værd! Jeg kender forresten alt for godt det der med at det føles som om at alle omkring en er ukomplicerede gravide og går rundt i den syvende himmel. Det er møg irriterende - men jeg har lært at alt ikke er som det ser ud til - de har sikkert også ting og øjeblikke hvor alt er træls og gør ondt osv.... Held og lykke med scanninger, ventetid og baby 
Som Malene skriver, er du ikke den eneste, der har en hård graviditet.. I de første mange uger af min graviditet, havde jeg det forfærdeligt. Kvalme, skulle tisse hele tiden, humørsvingninger, ondt i ryggen og jeg var sindssygt træt. Jeg havde det helt forfærdeligt, og jeg hadede at være gravid. Nu er jeg i uge 22 i morgen, og jeg elsker at være gravid  Da jeg kom over de 12 uger, var det som om, at alt det dårlige forsvandt. Nu har jeg kun lidt ondt i ryggen, hvis jeg har været aktiv i lang tid, og mine ledbånd værker lidt engang imellem.. Men normalt bliver det bedre, jo længere du kommer hen.. Det håber jeg for dig.. Og ang. dit hjerte, så håber jeg for dig, at det ikke går udover den bette, og at du får det undersøgt til bunds, så du kan have dig en god graviditet resten af tiden 
ved ikke lige hvad jeg skal med det. De venner jeg har mailer eller taler jeg med, de venner jeg evt. ville kunne "finde" på FB ville blive nogle jeg tog med på mail / snak.. Har droppet det - synes det er en tidsrøver.
til at have lidt kontakt med - og ikke mindst finde gamle klassekammerater, venner og veninder som man måske bare ikke ser mere, familie mv. Har fået mange gode nye kontakter
er jeg, og hvor er det sjovt. Jeg har bl.a. fundet min bror derinde   Tina jeg vil skam gerne være venner hihi 
på Facebook, synes det er sjovt på en måde. Har fundet gamle klassekammerater, gymnasiekammerater, studievenner og gamle kolleger. Desuden er en pæn del af vennerne der fra mine netmødregrupper. Beagle.
Jeg er også på Facebook, det er en sjov måde at holde kontakt med gamle venner, klassekammerater og kolleger på. Og så er det rigtig praktisk at være på sammen med sin mødregruppe, så vi kan holde hinanden opdateret om alt og se billeder af hinandens børn  Jeg bruger det også selv til at lægge billeder ind, især af min lille guldklump  Jeg kan findes under Iben Lillie og er vist også den eneste ved det navn!
... ja jeg er også på facebook.. det er en tidsrøver, men det er fint, så længe jeg er på barsel:-) Bruger det også til at finde gamle klassekammerater, venner osv.
Tidsrøver, jep det er det, men det er dælme sjovt! Tina, jeg vil gerne være din ven og sender di fluks en friend recuest, som det så smukt hedder 
og synes egentlig det er en helt fin måde at holde kontakten til familie og venner på. Især med den sparsomme tid som vi fleste efterhånden har.
det er sjovt og perfekt at hygge sig med, når man er på barsel. Skal vi ikke lave en hestenettet-gruppe på Facebook? Det findes måske allerede? KH
mette andersen.. men der er vist mange metter derinde..  Mette
og der findes allerede en hestenettet gruppe derinde 
stella jakobsen hedder jeg vist.... er også på hn gruppen.
Jeg er også i HN gruppen.
der også. bruger det meget, synes det er sjovt at finde gamle klassekammerater ect. Jeg er med i den gruppe der hedder heste-nettet. Måske skulle vi lave en gruppe der hedder "ve, ble og det der følger." Jeg hedder Rikke Buus Pedersen
Det er jeg. Men er i den grad en nørd til at finde rundt derinde. Så skulle man finde mig, bliv da ikke muggen over manglende respons - jeg er ikke så ferm. Lisbet
Den tid jeg bruger her på HN er min "maxtid" jeg gider bruge på nettet. Så er ikke på facebook. Jeg vil hellere bruge min tid på de venner jeg har i forvejen IRL.
Jeg er også på facebook - og hedder Stine Kjeldsen... Jeg synes det er hyggeligt og sludrer lidt med løst og fast..
Og her gik jeg og troede, at jeg havde det skidt... Nej helt ærligt, jeg har altid kun, og jeg mener virkelig KUN, frygtet fødslen. Alt det andet kunne jeg jo så let som ingenting klare. Men nu kan jeg da godt se, at det da ikke er helt så nemt at være gravid, som jeg havde regnet med. Jeg har ikke døjet ret meget med kvalme, men så har jeg til gengæld haft alt muligt andet. Ondt hist og her hele tiden på skift, og fravær på arbejde igen og igen. Så fik jeg vand i kroppen, og der er kun kommet mere. Døjer med ondt i ryggen og maven er jo efterhånden blevet stor og tung, og har det ikke altid lige godt. Så jeg har også sagt til manden, at vi bestemt ikke skal have mere end ét barn mere, med mindre han kan overtage min livmoder og være gravid i 9 måneder. Uf uf jeg havde nær sagt, at jeg hader at være gravid, men hader er vist et rimelig stærkt ord at bruge. Men jeg bryder mig i hvert fald ikke om det.
Lige nu ved jeg du ikke kan forstille det, men tro mig det er alt værd. Da jeg ventede den første, var jeg indlagt on and off fra syvende graviditets uge, jeg tabte syv kilo i graviditeten, da min søn jo tog det han skulle have, derudover kom alt op og jeg fik væske to gange om ugen, indtil jeg fødte. I hele graviditeten sagde jeg aldrig mere, men dagen efter min fødsel var jeg klar igen, det var den største gave at få min søn i armene, og da han var tre måneder mistede min veninde sin nyfødte datter og så gik det virkelig op for mig at det var en stor gave. 3 år efter venter jeg mig igen, det samme sker jeg er indlagt on and off, med opkast, blødninger forhøjet crp (infektionstal) og alt går galt fra starten af, igen tænker jeg det klarer jeg ikke, men hver gang jeg kiggede på min søn, så fik jeg ny energi. Efter fødslen er vi ved at få samme skæbne som vores vennepar, men vores datter kæmper for livet i tre måneder, og hun er i dag sund og rask. Vi har fået to dejlige børn med møg og besvær, men det har været det hele værd og mere til, måtte jeg få flere, så var jeg ikke færdig endnu. Så op med humøret, når den lille ny kommer, så er de hårde måneder glemt. Vh.Susanne.
hejsa Jeg kan kun tilslutte mig koret der siger at det trods alt er det hele værd når det er overstået.. MEN ! Hold da op hvor kan jeg godt forstå dig.. jeg var selv sygemeldt hele min graviditet og hadede at være gravid, og nej jeg tænker heller ikke tilbage på det som værende hyggeligt eller noget.. jeg tænker fakisk tilbage på det som ALDRIG igen.. jeg vil hellere føde 4 børn end jeg vil være gravid i 9 mdr.. da jeg ikke på nogen måde er fortaler for enebørn kan jeg jo med gru se frem til 9 mdr mere.. men hvad jeg må jo klemme ballerne..  // Silver
Jeg kan virkelig godt følge dig... Er selv gravid i 9. uge og jeg spekulere dag og nat også på hvad det er der er så skønt ved graviditet. Glæder mig også til lille-piv kommer, men jeg er bare så træt af at høre at det er den skønneste tid i en kvindes liv. Synes også det er lidt tabu at sige, føler at jeg burde skamme mig da det jo er en gave. Men når man konstant kaster op og har kvalme så er alt bare uoverskueligt! Jeg er også ufattelig træt. Bruger al min energi på at passe mit job. Når jeg ikke sover fysisk, sover jeg alligevel bag mine åbne øjne. Føler mig fanget i min egen krop, er vant til at løbe, danse, ride og være social, intet magter jeg... Igår sad jeg og stille ønskede man kunne blive sygemeldt, så man bare kunne få en lille smule overskud. Men så tænker jeg også, at det jo ikke kan nytte noget, da man jo nok skal forberede sig på, at kunne magte en hel del mere når baby kommer. Er en rigtig pulver-hesk overfor min dejlige kæreste som ville ønske han kunne aflaste min krop... Jeg har også en leversygdom som også spiller ind ang. træthed. Jeg er heller ikke tilhænger ef enebørn, men tænker også at det her projekt er for uoverskueligt. Men lad os håbe det vender efter 12. uge! Håber alt godt for dig! At det ikke er alvorligt med dit hjerte og at din lille baby har det godt. Venlig hilsen "brokke"-Sidsel
du er også lige på det stadie, hvor det hele er værst  Det er det ihvertfald for mange, og det var det helt sikkert også for mig.. Jeg har det så skønt nu  Hilsen Carina, som er 22+3
Tak din opmuntring! Håber og tror også du har ret. Tror også meget af det er psykisk, synes i hvertfald der er meget at vænne sig til. Selv om det var planlagt synes jeg alligevel der melder sig mange spekulationer om alt og intet... Men jeg håber!  Mange hilsner sidsel
Selvfølgelig har jeg ret  Bare vent og se.. Jeg var også sikker på, jeg skulle dø tidligere i min graviditet, men jeg lever trods alt i bedste velgående endnu  Og jo - det ER fantastisk at være gravid. Det har indtil videre været den mest utrolige tid i mit liv..
Åh Carina, gid man kunne sige som dig... Min søster fortalte godt nok om, hvor forfærdeligt det var at være gravid, men det er jo lidt svært at forestille sig, når det eneste man sådan set frygter er fødslen (blir helt panisk angst bare ved tanken   ). Så tror man jo, at intet andet er slemt (det er det sikkert heller ikke i forhold til fødslen   ). Jeg har kun meget få uger i min graviditet kunne sige, at nej hvor har jeg det bare godt. Jeg har dog ikke på noget tidspunkt troet, at jeg skulle dø. Det gemmer jeg til fødslen  Men jeg glæder mig på vegne af dem, som har det godt med at være gravid. Det må F.... være dejligt.
Det ER også dejligt, men tro nu ikke, at jeg slipper for smerter i ryg og læn og søvnløse nætter, for det gør jeg skam ikke  Men sammenlignet med mange andre, er jeg sluppet billigt indtil videre.. Og frygter ikke fødslen overhovedet, men det kommer uden tvivl eftersom jeg nærmer mig terminen 
I dag ringede parten så og opsage sin part på Wilfred. Det var ikke fordi at hun ikke kunne lide ham, men hun ville lidt mere med sin ridning end hvad Wilfred kunne tilbyde hende..  Jeg kan kun selv holde til skridtture nu et par gange om ugen (højst) og intet hårdt fysisk arbejde i stalden.. Så annoncen er kommet på mp igen.. Har heldigvis en dejlig mor, som har sagt at hun gerne vil hjælpe med Wilfred indtil jeg finder en ny part.. Forhåbentligt snart, men det kan jo tage lang tid.. Ellers går det nogenlunde her.. Skal til 2 lægetjek på onsdag, hvor jeg samtidig skal høre om en evt. fuld eller delvis sygemelding.. Lidt af noget øv, når jeg ikke kan klare mere end 2 dage på arbejde af gangen. (arbejder som ssh´ er på et botilbud for svært psykisk udviklingshæmmede).. Men på hjemmefronten går det super.. Jeg fik jo ny titel d.26/09.. Så nu er jeg blevet kone..  Rejste dagen efter 2 uger til spanien, vi nød det begge i fulde drag. massere af sol og afslapning.. Samt at vi lige er flyttet i stort hus... Ynglet mærker jeg hver dag nu, og Søren (manden) mærkede ham første gang på vores bryllupsdag..  Lige et lille ligegyldigt indlæg fra en ny hormon forstyrret kone... 
Det da rigtig trist at høre at du nu er nødt til at søge en ny part, men mon ikke der dukker den rigtige op lige pludselig   ? Og tillykke med din fine titel  og det lyder bare rigtig lækkert med turen til spanien.. jeg, kæresten og datteren skal selv til en tur til spanien i en måneds tid ned og besøge min far, så det bliver rigtig lækkert. held og lykke med den lille blyb 
Ja nu var jeg i statsforvaltningen her midt sept. Og jeg må sige det var et møde med blandede følelser. Jeg følte, at damen i statsforvaltning holdte med min x. Har mædn idag virkelig så stor ret? Min x fyrede den ene løgn af efter den anden. Han rullede rigtig skyts frem, desværre for ham, kunne jeg mere eller mindre skyde dem alle ned med sandheden. Han opførte sig dybt uansvarligt. Skabte sig, råbte op, og rejste sig pga. han ingen tålmodighed har. Desuden blev han ved med at spørge, hvornår mødet var over. Hvor damen bad ham om at sænke stemmen og sætte sig ned. Desuden kunne han ikke tage stilling til, om vi skulle indgå en aftale, omkring hans samvær med vores fælles søn- aftalen som vi lavede sagde han ja til 5-6 gange. Hvilket hun overhørte total- hun blev bare ved med at spørge ham om hun skulle træffe beslutningen for ham. Følte virkelig, at hun kun kæmpede hans sag, på trods af hans dårlige opførelse. Til sidst gav han hende lov til, at træffe beslutningen- jeg havde INTET at sige- følte jeg bare var der på et sidespor. Hun har efterfølgende besluttet, at drengen skal se sin far hver anden weekend. Dog skal han pga. min x´s hus, ikke overnatte hos ham. Han må være på besøg hos ham i dag timerne- han skal sove og spise hos hans farmor og farfar. Jeg føler bare det er en latterlig beslutning. Det er ikke noget som bliver holdbar med tiden. Drengens bedste forældre er 68 og 75 år. De har alderen imod sig. De kan på et tidspunkt, ikke længere tage vare på drengen. Og jeg kan heller ikke se, at de skal blandes ind i sagen. De har begge heldbreds problemer, hvilket ikke gør det bedre. Da jeg boede sammen med min x, brugte han aldrig tid på vores fælles søn. ALDRIG! Han har aldrig leget med ham, aldrig købt noget til ham- kort sagt han har aldrig været der for ham. Min x arbejde fra 04.30- 21.00 hver dag og jeg kan derfor heller ikke se, hvor han skal få tiden til vores dreng nu. Hvilket jeg pointerede i statsforvaltningen- men dette overhørte hun total! Det skal så siges, at hun hørte hvad jeg sagde omkring xéns hus. At det var fyldt med skimmelsvamp og fugt. Hun har nu pusset embedslægen på sagen! Og det er spændende om det bliver uegnet til menneske bolig, hvilket det heller ikke er! Dertil nævnte jeg at han aldrig blev vasket hos min x og at han ikke fik skiftet tøj i en hel weekend- dette var ikke statsforvaltningens arbejde- var svaret jeg fik! Efter mødet og weekenderne blev fast lagt- har min x glemt sin søn i de weekender han skal have ham.... Han hverken ringer eller skriver! Han viser at han er ligeglad og at han kun er ude på, at lave ballade. Kan det være rigtigt? kan han tvinge sig til samvær med drengen, også bliver han bare væk? Jeg er så skuffet. Føler at jeg blev total til side sat... Har andre oplevet det samme???
Det lyder jo totalt grotesk. Jeg harpå sidelinjen været med til at en far er blevet dømt totalt uegnet, så der var statamtet helt ok. Alt andet ville have været mishandling! Mon ikke hende damen du har haft kontakt med, var galt afmacheret? Når dette er sagt, undrer det mig, at du overhovedet ønsker at din søn skal have noget med den mand at gøre. Han lyder ikke som om han tager sit ansvar som far alvorligt. Var jeg i dine sko ville jeg prise mig lykkelig for at det hele ikke drejede sig om at holde faren væk fra barnet...så slipper du for det. Det kan også være jeg misforstår dig, men hvorfor er det så vigtigt at have den far i jeres liv? Er det ikke bedre uden ham?
Damen som "vi" har til at styre møderne, sidder jo på statsamtet(idag statsforvaltningen)- så hun burde jo gøre hendes arbejde korrekt...?? Jeg ønsker heller ikke, at have faderen i mit liv. Tværdimod ville jeg ønske, at jeg kunne undgå at se ham- ikke bare for min egen skyld- men for den sags skyld også for drengen. Han er en rigtig dårlig far og det har han altid været. Jeg var dog dum nok igennem 5 år, at tro at han ville blive bedre. Han tager nemlig ikke sit ansvar som far alvorligt, og har aldrig gjordt det. Men idag er reglerne desværre blevet sådan, at faderen har ret til, at se sit barn- man kan ikke nægte ham det- uanset hvor dårlig en far han er. Vil jeg ikke udlevere ham til faderen, kan faderen hente drengen med hjælp fra fogeden og politiet. Han tvang sig til at se ham og nu henter han ham ikke engang. Jeg har endda kendskab til en familie. Hvor faderen forsøgte, at brænde sine 2 piger inde overlagt. Han ville dække over hans overgreb på de 2 små piger. Men heldigvis opdagede nabo konen, at der var noget galt, og fik pigerne ud i sikkerhed. Faderen til disse piger sidder i fængsel idag, dømt for at prøve at tage livet af dem og for overgrebene på dem. MEN på trods af det, så tvinger statsforvaltningen og kommunen disse piger, til at besøge deres far i fængslet!!!!! Psykotisk indstilling må jeg sige.
Ja det er ikke altid nemt i dag...reglerne er desværre ikke altid til for børnene... Men tror bare du skal prise dig lykkelig over at han ikke dukker op...selv om det selvfølgelig er svært at planlægge noget i de weekender. Men du kan måske bruge det senere, at han ikke har vist interesse i at ha sønnen i hans weekender...
Nej jeg synes bestemt heller ikke, at de nye regler er til for børnene. De er der for fædrene til børnene. Jeg synes det er frygteligt, at tænke på, at faderen kan blive væk 5-6 år af sit barns liv også lige pludselig dukke op og kræve sin ret til barnet. En ret han egentlig fra sagde sig da han skred. Jeg er meget lykkelig for, at han ikke har givet lyd fra sig. Det viser bare igen hvor dybt ustabil den mand er. Men også, at jeg har purken hjemme, hvor jeg ved han bliver passet og passet på!
Jeg ved min mor skriver ned hver evig eneste gang mine to søskendes far svigter, for hun kan bruge det senere hen i at påvise at han er fuldkommen ustabil. Så hold regnskab over hvor mange gange han svigter, - og hold på din ret, du skal ikke lade sådan en dame snakke dig henover hovedet, man skal være ret vedholdende overfor dem. Det har min mor ihvertfald erfaret, - de er snotlangsomme og snotdumme ærlig talt. Min mor kæmpede siden julen '06, for at få nogle ting på plads omkring mine søskendes fars datter, dvs mine halvsøskendes halvsøster *GG* - Min mor tog hende ind, selvom hun ikke boede med faren til børnene. De har nu her skrevet et brev om at sagen droppes da de ikke mener de kan nå det inden barnet fylder 18 her d. 1 november  - Latterligt!!!
hmmm jeg sidder lige med en tanke, jeg er nødt til at komme ud med. Det skal ikke opfattes negativ eller som kritik af dig, men jeg spørger udelukkende bare fordi jeg simpelthen ikke forstår det. Nu har du og de andre kvinder der er i lign situationer, jo selv på et tidspunkt valgt at få børn med disse mænd = ukompetente fædre. Hvad er grunden til dette, kender man virkelig ikke hinanden så godt at man burde vide hvordan den anden er som forældre. Når man vælger at få børn sammen, er det vel ikke kun et ønske om at ville have et barn, men også fordi men ser sin partner som en egnet forældre, eller er jeg helt galt på den ? jeg kan nok ikke sætte mig ind i situationen om at man ikke kender sin partners holdning til forældrerollen, når man vælger at ville have et barn sammen. Eller ser man bort fra dette, fordi man selv ønsker sig et barn og tænker at pyt med at kæresten ikke bliver så god en far (eller mor), så klare jeg det bare selv ????? Ja jeg er ganske uforstået, har bare meget svært ved at tro at man kan tage så meget fejl af sin partners evner som forældre. og uanset hvor meget man ønsker sig et barn, burde man jo ikke få det sammen med sin partner hvis man syntes han/hun er ukompetent som forældre, for så kan man jo netop meget nemt riskikere at ende i den situation du og mange andre kvinder står i. Mig og kæresten venter vores første barn til mart. Han er 28 jeg er 27, vi har kommet sammen i 9 år og boet sammen de 8 år dem ca. Så jeg kender ham virkelig på godt og på ont. Jeg kender til hans forældre, søskende osv. og ved hvordan hans egen barndom har været. Jeg kender hans holdning til børneopdragelse og til han forhold til børn i det hele taget. Kort sagt, så har jeg et klart billed af hvordan han blive som far og jeg er ikke i tvivl om at han bliver alletiders. Han er yders omsogsfuld, kærlig, tålmodig og ja jeg kunne blive ved. men som sagt har jeg et rimelig godt billed af hvordan han blvier som far. Hvis jeg mente han ville blvie en dårlig far ville jeg da aldrig drømme om at sætte et barn i verden med ham. Hjælp mig med at forstå dette. Er det fordi man for hurtigt får børn sammen inden man lære hinanden ordentligt at kende, eller ser man bare bort fra hvordan man mener den anden part bliver som forælder. For jeg kan virkelig ikke i min vildeste fantasi forstå hvordan man kan leve sammen i et parforhold, og så alligevel ikke kende hinanden så godt. Man må da for pokker vide om den anden part er bare nogen lunde egnet som forældre, og hvis man ikke mener han/hun er det, HVORFOR vælge man så at få et barn med vedkommende. Dette er ikke ment som kristik af dig eller nogen. Jeg føler med dig og den uheldige situation du står i. Ikke mindst af hensyn til din søn, det er trods alt ham det går ud ove i sidste ende desværre. Jeg er bare så uforstående over for dette, at jeg tit har haft lyst til at spørge, og ja nu gør jeg det altså. Håber du har lyst og overskud til at svare på dette
tro mig mænd ændrer sig når man bliver skilt.. de kan være nok så søde fædre, mænd mm.. men når man først er skilt, så viser der sig en hel anden mand. mænd kan være underlige, meget underlige. og ja, jeg taler af egen erfaring, desværre. Mette
Trueslund: Lige det jeg ofte har spekuleret over... Godt spørgsmål Mette: Selvfølgelig kan man ændre sig i forb. me skilsmisse, men så er det vel ofte i form af bitterhed og lign. Jeg nægter at tro på, at nogen ændres i grundlæggende værdier og holdninger, fordi man er blevet skilt...
også, og synes at det er vældig morsomt (bortset fra alle dem man ikke aner hvem er, som vil være venner med én   ). Jeg kigger straks forbi HN-gruppen. 
jeg er også på facebook. og har haft stor fornøjelse af det! jeg har tilføjet dem af jeg jeg kunne finde. jeg hedder janne kristensen, og har et billede på profilen der hedder fast food 
jeg hedder linda kjær olsen på facebook hvis nogle vil skrive til mig
kan vi blive venner på facebook
Jeg er på Facebook, og er da også medlem af en del heste grupper. Jeg forsøger kun at tilføje folk jeg har kendt, eller som jeg kender. Men har nogen lyst til nye bekendtsskaber så er jeg frisk. Jeg findes under Berit Rahmberg.
Ja se nu hvad I fik mig til.   Ja jeg blev nysgerrig og skulle lige lure, og ja, vil man lure så må man jo oprettes. Jeg hedder Jette Weinreich Olsen. Tror helt sikkert det er en tidsrøver, men det er HN, QXL og Trendsales jo også. *g* Hilsen Jette
har added dig Tina
Ja jeg er der skam osse 
Jeg er der også, Christina Eskerod Drud...  Er også i HN gruppen..
også. Vi bruger det meget gennem arbejdet, men jeg har da også mødt gamle klassekammerater. Mvh. Karina
Næh, for jeg kan ikke finde ud af at oprette en profil. Plejer ellers at være ret hård til sådan noget...Men det er altså for kompliceret for mig.
Hej Mine forældre vil give os en højstol i kombineret barsels- og dåbsgave, og derfor er jeg ved at se på, hvad det skal være for en! Valget kommer til at stå mellem Tripp Trapp og Leander. Fordelen ved Tripp Trapp er, at der er så mange, der har sådan en, så der er mange med erfaring med denne stol. Men hvad med Leander-stolen? Er der nogen, der har erfaring med den? Umiddelbart kan jeg nemlig bedst lide dens udseende, fordi jeg synes, den er lidt mere elegant at se på, men det vigtigste er jo, hvor god den er at bruge. Er den lige så stabil som Tripp Trapp? Har den nogle fordele/ulemper? Andre ting?? Håber på en masse svar - på forhånd tak!
Hej. Jeg syntes ligesom dig, at Leanderstolen er flottere end Trip Trap, så den har jeg købt til Martin. Han har dog kun lige prøvet den, så jeg kan ikke sige godt eller skidt om den (Martin er 4½mdr). Men jeg lavede en tråd om samme spørgsmål, der kan du måske få lidt inspiration..  Vi købte den i valnød, den er rigtig flot, syntes jeg  Lene
... smag. Af to onder syntes jeg nemlig at Leanderstolen er den grimmeste. Jeg kan faktisk heller ikke lide Tripp-Trapp, men det er alligevel den, vi har. Tripp-Trapp-stolen er ikke mere stabil end at den godt kan vælte. Dog tror jeg det sker forholdsvis sjældent. Hynden til den er dyr, og besværlig at få af og på og selen er også lidt "dum", syntes jeg. Nu kan man jo vælge hynden fra. Jeg købte den bare fordi jeg syntes at hun ellers fik alt for stor bevægelsesfrihed (og dermed større chance for at falde ud). Af samme grund blev selen også indkøbt. Bortset fra det, er jeg glad for stolen, som jeg syntes at Emma sidder godt i. Jeg købte min Tripp-Trapp i Tyskland over internettet - og sparede omkring 400 kroner.
Vi har valgt Leander - stolen. Vi syntes den var pænest, men vigtigst af alt, så sidder man bedre på den ( Prøv den selv, når I skal ud at kigge ). Desuden vejer den kun det halve:-) Vi har ikke et øjeblik fortrudt vores valg......
Vi har en leander. Synes trip trap stolen er grim at se på, så defor valgte vi leander. Vi er rigtig glade for den. Den er nem at flytte rundt på, og August sidder godt i den.
Så fik vi endelig internet igen, så jeg kan komme til at svare! (træls, når de graver kabler over...   ) Mange tak for svarene. Det er godt at høre fra nogen, der har købt Leanderstolen! Vi må ud og kigge lidt og prøve os lidt frem. Det er heller ikke noget, der haster - jeg har ikke født endnu, så der går da lidt tid, før vi skal bruge den. Det er bare altid godt at få undersøgt tingene i god tid  Flere svar er selvfølgelig velkomne!!
Hej Du skal have fat i lægen, hun skal have noget allergi-halløj. Vores datter har haft det et par gange og de får nogle anti-histaminer (stave forkert) Hilsen Jette
meget med nældefeber, bla. de 3 mdr. vi var indlagt sidste år, men hun har aldrig fået noget mod det, men hvis din datter klør meget i det, synes jeg du skal høre lægen om lindrende creme og allergimed. min datter kløede ikke i hendes, men det flyttede sig helt vildt rundt, på sygehuset, var de ved at sende os hjem efter 2 mdr. da de pludselig fik den ide at det var skoldkopper??????? jeg fattede minus af dem, derefter var det springknopper som spædbørn kan få op til de er 14 dage gammel... min datter var 2 år.... men til sidst måtte de give mig ret i at det nok var nældefeber, sådan som det flyttede sig rundt på kroppen af hende....
Hej Vores datter ville jeg 100% hive op! Hun får det i ansigtet (Og ble området) og det i ansigtet kan lukke for luftveje og være meget farligt, men sådan behøver alle jo ikke reagere, men vores gør. Hun er nu tjekket for pincillin og fødevareallerig og det er det ikke, men det er meget tit små børn får en allergisk reaktion i forbindelse med en periode med sygdom som feks. ørepine eller lungebetændelse fortalte speciallægen os. Hilsen Jette
Lad barnet sove. Hvis hun ikke virker generet (klør sig) er der ingen grund til at fare til lægen med hende. Nældefeber er oftest helt ufarligt og forsvinder af sig selv. Det er ubehageligt når det klør, men kløen kan nogle gange tages med lokalbedøvende salve, f.eks. mepyramin. Andre gange skal der antihistamin til. Men når det så er sagt, så skal I selvfølgelig holde øje med hende, for som Jette skriver så kan det i værste fald udvikle sig og give vejrtrækningsbesvær, og så er hurtig behandling påkrævet.
Først vil jeg høre om der er noget man kan drikke el spise der hjælper mod sur opstød? For det er bare slemt ved mig for tiden pga graviditet. 2 ? er om min mands snorken, han snorker tit, og selvom det nogle gange bare er lidt, så kan jeg virkelig bare ligge og hidse mig op over det, og det er jo også synd for ham, at jeg ligger og skubber til ham hele tiden. Fungere det SILINCE el ASONOR man kan få mod snorken????? Håber på nogle hurtige svar. Mvh Cindie
Du kan på apoteket få noget der hjælper mod kvalmen. Kan ikke lige huske hvad der hedder, men ellers spørger du bare ekspedienten  Mod snorken har jeg ikke lige nogen erfaring om, så der kan jeg desværre ikke hjælpe dig. Ellers prøv en tøjklemme på hans næse, hvis han kan sove med sådan en, tihi   
Tøjklemme på næsen  Må man egentlig ikke tage samarin, når man er gravid? Herhjemme er det mig der snorker   Ja, min kæreste har i hvert fald beklaget sig over manglende søvn pga mig. Det er vist sådan noget, der tit sker med gravide. Altså at man snorker. Og når baby er født, er det den, der holder ham vågen 
kuracid mod sure opstød fåes i håndkøb på apoteket, og gravide må gerne tage det. Tager det selv da det også er lidt meget hård ved mig  Ellers om natten, hvor det er værst, synes jeg også vand hjælper en del.. Siger hende der har 18 dage til termin 
knase Balancid Novum, håndkøb på apoteket. Alt det man lyster. Tine
Hejsa.. Balancid... var min redning under graviditeten... Jeg havde så erfaring med at sukker og fed mad var det der var værst til at give halsbrand... nogen gange kan det hjælpe at drikke lidt mini eller skummet mælk... Mht mandens snorken har jeg ikke nogen råd desværre, men sig ENEDELIG til hvis du finder miraklet   Indtilvidere har mn taktik været velplacerede spark  // Silver child
Jeg tog MASSER af Samarin - og det virkede. Ikke så længe ad gangen, men så måtte der jo bare lidt mere til.. /Mia.
og halsbrand tager jeg alminox, tygge tabeletter, det er mit vidundermiddel
Jeg brugte og bruger Graviflux. Det fås også i håndkøb og virker fantastisk.
Ved ikke hvilken gang diskutere mig og lars nu igen hvad der er normalen, at man dyrker s*x i ert forhold han mener jo hver aften og helst 2 gange om dagen, og det syntes jeg da også var normalen engang da vi kun var os, men nu ser jeg faktisk ikke det sjove i at ligge der og pøle aften efter aften jeg vil bare gerne have lov at sove lidt, men så er der noget galt med mig også er han underernæret osv alt sådan noget i den duer. Men man ændre sig jo noget kun når man får børn jeg siger ikke at man kan være sammen hver dag, men jeg mener heller ikke at man kan have overskudt til det hver aften, men det får han bare ikke ind på lystavlen og er faktisk noget kun træt af det og han mener han er den eneste mand, der har sådan en kæreste som ikke er våd og villig bare hun ser ham. Men han fatter ikke at den kærlighed og omsorg jeg har giver jeg til Emma og det lyder som en dårlig undskyldning, men det er mig som drager omsorg mens han sidder på sofaen, og så er frisk og kåd til vi kommer iseng, og det kan han jo ikke forstå jeg ikke er for jeg har jo bare gået herhjemme hele dagen. Puha måtte bare ud med det.....
hvis du virkelig bokstaveligt mener hver aften så falder vi godt nok langt uden for normalen. Nogle gange kan det da være hver dag, andre gange hver 2. uge. Det svinger meget. Men vigtigst er at det kun er når vi begge har lyst og at modparten respektere det, hvis den anden ikke har lyst. Jeg havde godt nok ikke fundet mig i en der bare ville hver eneste aften, hvis jeg gjorde opmærksom på at det gad jeg altså bare slet ikke...og vi har endda ingen børn 
Nu skal man jo som mor også huske at det ikke kun er barnet der har brug for opmærksomhed og omsorg. Mange mænd føler sig kørt ud på et sidespor og kommer altid i sídste række. Kan se i din signatur at det snart er et år siden du har fået barn og hvis du lige siden har skubbet manden fra dig, fordi du hellere vil bruge din tid og kærlighed på barnet, kan jeg egentligt godt forstå han føler sig en smule frustreret. Når det så er sagt, synes jeg godt nok din mand/kæreste lyder lidt som en lille forkælet dreng, der vil have sin vilje. Og med et lille barn er det vel ikke realistisk hver dag/flere gange om dagen. Hjemme ved os er det meget forskelligt hvor ofte "det" sker og som Hanne skriver kan det svinge fra at være flere dage i træk til at der går en uges tid imellem. Nu er vores baby så heller ikke født endnu, men jeg håber da vi kan bibeholde det på nogenlunde samme niveau bagefter, når altså lige kroppen kommer ovenpå igen efter fødslen.
Jeg mener   aften og når jeg afviser bliver han sur så ved ikke helt hvad jeg skal gøre.
Nej jeg skubber ham ikke væk, men tag nu han fik i mandags og 2 gange tirsdag så igår have jeg ikke lyst så bliver han sur og mener at jeg ikke elsker ham mere, og at der er noget galt med mig fordi jeg aldrig har, men hallo mand jeg ville ikke klage hvis jeg var ham...
at fortælle ham at du også har brug for kærlighed! At han også skal være med til at pleje forholdet (nu ved jeg ikke hvor meget han gør pt). Men nuse lidt om dig ex. masage, lave mad, tage opvasken eller hvad han nu kan gøre for at aflaste dig lidt i hjemmet. Det er i hvert fald sådan nogle små ting, der gør at jeg har overskud til at hoppe i kanen! Det at han også tænker på kvinden som en der fortjener noget! Og ikke kun det han yder i sengen! Der til vil jeg så sige at det lyder ikke som om han lider i forhold til andre mænd i faste forhold! Vil da også sige at her hos os køre vi ikke efter noget skema der siger 2x om dagen, hverdag eller lign. Nogle gange er det ofte og andre gange en enkelt gang om ugen...
Mand han spørger om i nogensinde spørger jeres mænd om de er tilfredes med det de får eller om i tænker det er nok som min kone???? Hilsen Lars
Min mand tænker KVALITET fremfor sølle kvantitet.. Hvem f..... gider ligge og hygge med een der hellere ville sove? Det må da være sjovere, når modparten glæder sig over samværet og i vores forhold er vi ikke så usikre, at vi via s.x skal bekræfte hinanden hver dag. Vi kender hinandens følelser også dagen imorgen! Sov godt Lisbet
Ja her er det flere mdr siden (pga smerter i forbindelse med graviditet), og ikke en eneste gang har han kommenteret at han savner s*x. Han har kun sagt at han glæder sig til at kunne holde rundt om mig igen når maven var væk. Har haft en kæreste der mente at man skulle have s*x mindst 1x dagligt, og selv uden barn var det belastende. Så jeg er glad for at jeg har enkæreste der sætter lige så meget pris på nærvær som på s*x...
Godt sagt Tjalfe! Hvem i hulen gider have sengegymnastik med en, der bare ligger og tæller minutter?! Måske skulle I prøve at bytte plads i hjemmet, så Lars skal lave de ting MWo5o2 går og laver og MW0502 skal lave det Lars normalt laver..!! Det kunne være der var nogle ting der gik op for Jer begge ved den øvelse! Og Lars; jeg synes det er egoistisk og barnligt, at kræve opmærksomhed på den måde!
krævede s.e.x. hver dag var han røget ud for længst... Så er den vist ikke længere. Som i andre er det også meget forskelligt hvor tit det foregår her på matriklen. Villads er ca. 6 mdr. og deler stadig soveværelse med os, så der "gider" vi ikke. Så det skal være andet-steds... Så det er sådan lidt med hvor tit vi lige kommer i bad sammen osv. Men selvom vi fx. går i bad sammen 3-4 gange om ugen, så er det da ikke altid lig med s.e.x. For os handler det vist også en del om kys, hygge og nus... Men som sagt, hvis jeg på noget tidspunkt blev stillet overfor et "krav" om at Søren fik noget så og så tit, så ville enten hans eller mit (og Villads´) tøj meget hurtigt være pakket. Længere er den ikke... Så godt at Lars bor sammen med dig og ikke mig  Hverken han eller jeg gider ligge og "humbe" med en der hellere ville lave noget andet... Så er det ligesom ikke helt så sjovt længere... Ditte
Jeres svar jeg kan se at det ikke kun er mig som mener at der er noget der hedder for meget s*x. Og lars er stadig af den overbevisning at det er fordi jeres mænd ikke er rigtige mænd men det må han jo om og han har da også fundet ud af at han måske stiller lidt for høje krav til min kunnen og lyst. Det kan man vel kalde en brat opvågnning for den lille mand med det store libido
Tja de fleste mænd vil vel til tider have mere end der bydes til tider  . Dermed ikke sagt at det er tag selv bord. I må finde en løsning på jeres situation, hvordan får I det begge godt, hele vejen rundt, uden at skulle give køb på jer selv? Og her tænker jeg ikke kun på lagenlegen  .
mw0502: Du kan sige til din mand, at min mand er en rigtig mand som respektere når jeg ikke har lyst. Om der går en uge eller 14 dage imellem, ja så er det jo bare bedre ved man er sammen når lysten er der! Hilsen Stine
... håndarbejde står ham jo frit for... Mens vi ventede Emma var vi med i et forskningsprojekt på Århus Universitet. På det projekt kom vi i en gruppe, som skulle gennemgå et  . På det kursus lærte vi blandt andet, at folk opfatter tegn på kærlighed forskelligt. Nogle mener at det skal vises fysisk Andre mener at det skal vises med ord Nogle mener at det skal vises med rent praktiske tjenester... Hvis man ikke har gjort op med sig selv, hvordan ens modpart viser kærlighed - og forventer at få det tilbage igen, så opstår konflikterne. Din mand lyder til at være en som mener, at kærligheden skal (be)vises fysik - med 6. Det mener du ikke. Og det må I så arbejde udenom på en måde. Og så er det ikke fair, at han bliver sur over at du ikke har lyst. Tag en tudekiks, siger jeg bare.
sååå skal han vist være super glad for IKKE at bo her... Jeg har fået fjernet alt indvendigt, også lysten til lige det.. Sååå min stakkels mand, han ikke bare siger han er underernærret, han er det...     
Var det min mand var han røget ud   
forskelligt. I perioder har vi begge vild meget lyst, andre har ingen af os, og nogle gange har den ene ikke lyst mens den anden har, men vi respekterer da den andens lyst Heidi
jeg har også engang haft en mand der vlle trøste spise i 6. så jeg synes Lars skulle kigge lidt ind i sig selv og finde ud af hvad problemet egentlig består i. men det kræver selvfølgelig at han tør.......
min søn har fået skoldkopper og vi er nået til det stadie hvor de klør - hvad skal jeg smøre ham med ? er der noget andet end zinkliniment der virker ?
Da vores unger havde skoldkopper, fik jeg noget hos lægen, han kaldte det "kløpulver" men jeg kan desværre ikke huske hvad det hedder. Men det virkede, prøv på apoteket om de har noget.
Hej Vores datter har haft nællefeber og det klør også vanvittigt, vi fik at vide at vi skulle bruge kartoffelmel. Ved ikke helt hvor meget det hjalp, men lidt gjorde det. Jette
Ja, hvidvinseddike...men ikke, hvis der er hul! så kan det svie ret meget inden det tager sin anti-kløe-effekt!
Og hvis det stadig smitter er mit råd at komme en smut fordi ringsted 
eight over eller 8 hour kan ikke huske hvad den præcis hedder men den lidre stort set alt:-) god bedring
nu er jeg blevet tudet ørene fulde med at det er en god idé at vente med graviditet, fordi man skal være ansat i 1 år førend at man kan få fuld barsel. Men har så hørt fra flere at de fik fuld barsel, selvom de faktisk var gravide da de startede på deres nye job. Så der er åbenbart stor forskel. Så jeg tænkte om i ikke havde lyst til at fortælle om jeres egen erfaringer?
Kommer vist an på ens overenskomst, da jeg formoder, at du med fuld barsel mener, berettigelse til fuld løn under barsel i X antal uger + berettigelse til fleksibel barsel? Min svigerinde er ikke berettigtet til fuld løn, da hun ikke har været ansat i huset længe nok, når hun går fra på barsel (4 uger før forventet fødsel). Hun er butiksansat med HK overenskomst. Hun kan søge om supplerende dagpenge fra A-kassen i disse uger hvor hun går glip af fuld løn (+ pension og ferieopsparing). Jeg er berettigtet til fuld løn fra ansættelsesdag 1. Jeg er kommunalansat i overenskomst med FOA, pædagogmedhjælper. Kan give mit eksempel: Jeg er pædagogmedhjælper. Blev ansat som gravid og er berettigt til 22 eller 24 (kan ikke lige huske præcis antal) ugers barsel med fuld løn fra 1 dag, såfremt jeg ikke røg ud under prøvetiden (3 måneder, som intet har at gøre med graviditeten). Ens barsel er delt op i to dele. 1)del er før førventet fødsel: Normalt går man fra 4 uger før forventet fødsel (termin). I min overenskomst får man lige 4 uger oveni   . Taark! Altså er jeg gået fra 8 uger før forventet fødsel. 2) del er efter fødslen: Mor har krav på 14 uger barsel efter fødslen. Far har krav på 2 uger barsel efter fødslen. Herudover har de 32 uger tilsammen som de frit kan fordele (disse er vist dagpenge satsen, max 95kr./timen). Holder far ikke de to uger han har krav på, falder de bort. Mor kan altså ikke tage fars uger og omvendt, mener jeg. Man har ret til at forlænge sine 32 uger med 8 eller 14 uger, men summen af dagpenge er det samme. Altså eks med højeste sats: 95 kr/timen * 37 timer/ugen = 3515 kr/ugen * 32 uger = 112480 kr i barselspuljen. Vi vil gerne forlænge barslen med max satsen så istedet for +32 uger afholder jeg således: 8 uger før fødslen + 14 uger efter + 32 uger +14 uger = Pengene for de 32 uger bliver spredt ud på de 46 uger (32 uger + 14 ugers forlængelse) 112480 kr barselspulje (dagpenge) : 46 Uger =2245,2kr/ugen ved 14 ugers forlængelse af barslen. Vælger jeg kun at afholde 32 uger får jeg max 3515 kr/ugen. Vælger jeg at forlænge med 14 uger får jeg max 2245,2 kr/ugen. Man kan gemme nogle af de 32 uger til senere brug indtil barnet fylder 9 år. Man skal dog være ansat for at kunne afholde disse opsparede uger og kan således ikke afholde dem som ledig, når de først er gemt til senere brug. Både far og mor kan gemme barsel. (eller de 40 (ved 8 ugers forlængelse) eller de 46 uger ved 14 ugers forlængelse). Føder man 14 dage efter termin, har man så vundet 14 dages ekstra barsel forstået på den måde, at periode 1 og 2 ikke bliver påvirket, da de beregnes efter: 1 del)før   fødsel 2 del)efter   fødsel. Således har jeg forstået mine vilkår. Jeg vil anbefale dig at kontakte DIN fagforening og spørge dem om hvordan og hvorledes. Hør også evt din A-kasse om muligheden/reglerne for at få suppleret op, hvis du bliver gravid før du er berettigt. Man kan vist også søge om tabt optjenelse af ferie i perioden med barselsdagpenge   . Pøj pøj med det. Håber det giver lidt mening.
Hej alle Ja, nu har jeg jo ikke så langt igen, til jeg skal føde. Her den anden dag kom min veninde så ind på, om der skal tages billeder til fødslen. Og det kunne jeg jo så ikke lige svare på, for det har jeg faktisk slet ikke tænkt over. Og det er som ikke fordi, at jeg vil gøre som alle andre, men jeg er da lidt nysgerrig efter at vide, om det er normalt, at tage billeder af "det". Altså det er vel når hovedet titter ud af hullet, at det er det store øjeblik... Eller hva'  Er det så faren, der skal ned og knipse med kameraet, eller tager man en anden med til det? Ej altså, hvad ved jeg da om sådan noget. Kom så alle mødre. Har I billeder af den store begivenhed?
Til min fødsel blev der taget billeder under hele forløbet egentlig.. Det var ikke noget jeg lagde mærke til under fødslen og det generede mig ikke.. Og nu bagefter glæder jeg mig til at se billederne fra et andet syn end det jeg havde 
Yup! der blev både taget biller og filmet. Filmen er vi rigtig glade for, især fordi jeg dels får en fornemmelse af hele situationen fra en helt anden vinkel nu, og dels er det sjovt at foreviget reaktionerne fra det øjeblik vi sad med vores første barn. Vi er ialt fald glade for at havde både film og biller af den store dag.
Vi har billeder fra kort tid før jeg fødte og lige efter. Jeg ville kun have min kæreste med, og har fuld forståelse for at han ikke ville opleve det gennem en linse. Det ville jeg heller ikke selv hvis jeg var i hans situation  Man kan vælge og hyre en fotograf der tager ud og fotograferer fødsler, men hvad det lige koster, ved jeg ikke. Ellers pøj pøj med fødslen og håber alt går vel 
Det kunne jeg ikke tænke mig. Jeg skal også føde meget snart (forhåbentligt)! Jeg kunne ikke tænke mig at der skulle tages billede af mig, eller film, når jeg føder! Bagefter når den lille er kommet ud, vil jeg da gerne have et billede eller to. Men det skal ikke være sådan at det ødelægger stemningen, da det er det vigtigste for mig. Så hvis de første billeder bliver flere timer efter fødslen er også i orden. Det skal være en oplevelse også for min mand og det synes jeg ikke at han skal have gennem et kamera. Og jeg vil ikke have andre med end ham!
har billeder af min fødsel, altså da jeg kom til hverden. Min far tog dem. Jeg vil ikke have taget billeder under fødslen, men når lille Oliver er vel ude, og kommet op til mig, vil jeg meget gerne have et par stykker. Ihh, hvor jeg altså glæder mig  Frederik, min kæreste, skal stå og holde mig i hånden under hele forløbet, han skal ikke ned og 'kigge', hvad der sker, han skal stå ved min side. Tine
Michael tog masser af billeder! Jeg ville absolut ikke have ham stående oppe ved mit hoved og holde i hånd og klappe kind. Der skulle være PLADS til at udfolde sig. Så han fik det hele med på ligeså nært hold som jordemoderen. Og hun var rigtigt flink til at fortælle ham hvad der skete. Her bagefter kan jeg jo så se det fra den anden vinkel. Kun 1 gang i hele forløbet bad jeg ham om liiige at klappe hesten lidt, da jeg følte kameraet var helt oppe ved barnet i fødselskanalen  Men ellers vil jeg sige at man midt i fødslen er travlt optaget til anden side, og slet ikke bemærker kameraet. /Mia.
Ikke her, jeg har ikke interesse i at fremvise mine nedre dele til hele familien  Michael tog lidt billeder da vi var på fødestuen og ventede på det sådan kom ordentligt igang. Og så har vi fra da Emma kom op på min mave at ligge. Alt her imellem er kun mellem os  Desuden gik det også lidt skævt lige pludselig så kameraet var slet ikke med i overvejelserne. Men som sagt, nix ikke nogen "intime" billeder herfra, og slet ikke direkte dernede "når det sker". Og sådan helt ærligt; hvem gider se hullet/hovedet? Ikke mig i hvert fald - nej tak. Men fred være med dem der gerne vil 
glad for det!
tænke tanken igennem NEJ TAK! Yaks..... billeder før og når den er kommet ud ja men ellers er det kun et meget intimt og privat minde jeg vil dele med min kæreste.. Py... bare tanken om en film- pu.... nej nej nej
Skal i mine øjne ikke filmes og knipses til højre og venstre. Det er det mest unikke man kan opleve og det er ikke alt der skal mindes på billeder, især ikke en fødsel, det er en oplevelse min mand og jeg har haft og det er bestemt ikke noget jeg skal dele med andre. Iøvrigt er det en oplevelse man aldrig glemmer, jeg kan stadig huske begge fødsler ned til mindste detalje. Selv siger jeg også nej tak, når folk vil vise deres fødsel fra A-Z, det behøver jeg ikke dele med dem. Jeg har billeder lige op til og så har jeg fra de første minutter mine børn er ude. Det fik mig til at tænke på at min JDM ved det første barn, spurgte om vi ville have livets træ med hjem, da jeg kiggede op, var jeg nær løbet skrigende fra stuen, mindsandten om hun ikke stod med min moderkage godt follet ud   Jeg fik fremstammet nej tak den må du gerne beholde, jeg skal ikke bruge den mere.  Vh.Susanne
Jeg havde en veninde med til min ældste søns fødsel (udover min mand) og begge tog billeder af det hele. Man behøver jo ikke smide billederne op på væggen eller smække dem i sylten på svigerforældrene.. Det kan også være noget som bare er forældrenes og står lidt gemt af vejen. Jeg har som sagt billeder af hele forløbet fra første fødsel. Fra jeg ligger med veer, får epi, presser og til han er ude.. osv osv osv.. Kigger dem TIT igennem og mindes med glæde. Det er jo MIT største øjeblik og det er jeg super glad for at have på billeder. Og så meget opfatter den fødende altså heller ikke når hun ligger der..hihi. så det er fedt at se det hele igen bagefter. Og der er jo ikke noget ulækkert i det!!!! Det er et liv der blir født. Hvis du er i tvivl, så tag evt. et digitalkam. med og tag nogle billeder af forløbet. Kig dem igennem bagefter og se så om du ønsker at få dem fremkaldt eller slettet igen. Det er jo det smarte ved digital idag.. Så behøver du ikke træffe en beslutning nu. Håber du får en fantastisk fødsel.
Jeg ville nok også gerne have mig frabedt for blitzen i tide og utide Ikke at jeg egentlig tror jeg havde bemærket det på noget tidspunkt   Kan huske jeg tænkte, ved en film hos JM: HVORFOR ligger de da der med bare bryster und alles - saml da lige blusen eller noget, det er jo ikke der der sker noget lige nu. (mærkelig tanke men det var lige det der sprang mig i hovedet på det tidspunkt) Og da jeg selv lå der på den skønne briks, mindes jeg svagt at skjorten var da knappet helt op og hang nok kun lige på armene meget af tiden. Der var jo spændt bånd om maven til at måle både det ene og det andet, og i og med man roder lidt rundt og (jeg) svedte som et sv*n - Ja så bliver det ret ligegyldigt på et plan. Nå men tilbage til emnet - jeg ville ikke have bemærket eller blevet generet af det tror jeg, men BAGefter tror jeg faktisk ikke jeg ville have brudt mig om at nogle af tingene var foreviget på film (foto eller live) En af sygeplejerskerne fik husket min mand på kameraet, og endte med at få det udleveret så kunne hun da tage nogle billeder   men det var først da det hele var overstået og baby var kommet ud ved akut KS. Så vi har billeder af Ida, skrålende og smurt ind i diverse kropsvæsker stadig, og derefter fra da vi kom op på stuen. Og det er jeg egentlig fint tilfreds med. Det eneste jeg mangler, er måske nogle billeder lige inden, feks om morgenen hvor veerne begyndte, af maven og lign. Fuld respekt for dem som ønsker, og har det hele dokumenteret til mindste detalje   Jeg er nok bare ikke så interesseret i at se det heller 
Til min fødsel for 3 mdr. siden, tog Kærsten kun billeder da lillepigen var kommet godt ud og havde ligget lidt på mit bryst. De billeder er jeg rigtig glade for, men nej tak til billeder under forløbet! Som andre skriver så husker man sin fødsels ned til mindste detalje og skal forblive som den erindring den nu engang er i ens hoved. Behøves ikke at understøttes af billeder, for man har jo sine helt egne så smukke billeder på nethinden. Var også glad for at kæresten og jeg var helt eninge om at et videokamera var bandlyst under fødslen. Ja det er så min holdning til det debateret emne. :-) Maria
Ønsker billeder lige inden, og efter når baby ligger på maven. men ingen billeder af et stort hul med babyhoved i... Det behøver jeg ikke se på..
Hejsa Ville lige høre hvad jeres erfaringer er med hjemmesko til den kolde tid. Skind futter er gode men ikke særlig varme. har du fundet et par hjemmesko der er varme og sidder godt? Mvh cille
Jeg har købt uldhjemmesko hos  Helt fantastiske. Nemme at få på og sidder godt. /Mia.
Mads er en smule hypermobil kommer han til at have sandaler på hele vinteren når han er inde. De støtter og så kan han have hans indlæg i.
Synes selv, at skindfusser er geniale! Man kan få thermo indlæg til disse, sidst jeg handlede dem var i en børnetøjsforretning (kan naturligvis ikke huske navnet). Lisbet
Hejsa, Falke laver nogle lækre hjemmefutter i uld, med lidt tykkere sål med skriddutter under. De kan trækkes godt op af benet hvis nødvendigt - er sådan lidt lange i "sokken". Er lidt svære at se på linket - Lotte.
Jeg har købt hjemmesko i dyre domme, de sidste var en gry og sif af uld, MEN når det er sagt så er der ingen af disse sko, min datter kunne holde på føderne. For et par dage siden var jeg i Bilka, der så jeg et par futter med foer i, de var på tilbud til 70 kr, de røg i kurven og jeg må indrømme det er det bedste køb jeg har gjort, de sidder perfekt på foden, er varme og så går hun rigtig godt i dem, de glider ikke rundt på foden. Vh. Susanne.
Skal snart til at have dreng nr.2 ( 4 uger) og folk er begyndt at spørge om han skal i dagpleje eller vuggestue når den tid kommer øh!! det har jeg jo ikke lige tænkt på, men skal jo snart tage en beslutning, da man jo skal skrives op, og gerne vil de have de bedste steder til sine børn. Synes det er svært da vi bor i en ny kommune hvor tingene er en del anderledes, end da vi fik vores første barn. Vores søn gik i dagpleje det bedste sted/dagplejer man kan forstille sig, og der efter i en lille deltids børnehave Super sted hvor børnene bare havde det rigtigt godt. Høre gerne for og imod, det afhænger vel også af hvordan ens barn er/bliver.
Vuggestue her: Flexible tider (hente/bringe) Uddannet personale Ingen gæstepleje Flere børn at lege med i alle aldre Flere voksne (Næsten altid en barnet kan med) Vores knægt er meget udadvendt og elsker sin vuggestue. Siden han startede har han max grædt 4 gange ved aflevering og det var kun hvis en han ikke kendte så godt endnu, tog imod om morgenen.
Jeg har altid tænkt at mine børn skal i dagpleje. Jeg har selv gået i dagpleje og synes bare det er så hyggeligt. Jeg vil frygte at et lidt forsagt barn bliver glemt i mængden i en vuggestue. Men jeg kan jo godt se alt det smarte med åbningstider og ingen gæstepleje...og de mange børn at lege med. Både jeg og min kæreste er ikke så socialt anlagt, ved ikke om det er negativt, men nogle gange ville jeg da ønske jeg havde nemmere ved at falde i snak med alle mulige forskellige mennesker...det kunne jo ske at en vuggestue med flere børn og voksne vil give bedre mulighed for det? Ja hvad ved jeg...men vi har også snakket meget om det allerede...og vi er endda ikke gravide 
går i dagpleje og jeg er så glad for hende at jeg ik vil bytte... når jeg henter Lærke sidder dagplejemoderen enten inde og leger med børnene, synger med dem eller går rundt og hygger.. også er det ude hver dag.. så min lille øjensten bliver forkælet over alle grænser.. Oliver gik også i dagpleje og det gik også rigtig godt og var glad for det.. desværre fik dagplejemoderen et hylebarn der tog mindst 1½ time hver morgen fordi han aldrig havde været fra sin mor.. (moderen kunne heller ik dansk).. og det tog jo tid fra de andre børn, men Oliver mærkede sig ikke af det.. bare han fik lov til at komme ud i sandkassen *SS* eneste minus er gæsteplejen, men jeg har heldigvis ikke haft børn der græder når de bliver afleveret.. dagplejemødrene er nu også flinke til at have legedag en gang om ugen, så børnene kender de andre dagplejemødre
Vores Lea går i DP og det er bare en sucess uden lige. Vi har en meget harmonisk lille gruppe hvor børnene er jævnaldrede og leger meget med hinanden. Nu er de også ved at så store at de kan hjælpe hinanden og udviser stor omsorg. Vores dagplejemor er super stabil og kærlig. Hun deltager i børnenes leg, og de er meget ude, dog aldrig med frysende børn som følge (har jeg ofte set i VS og BH). Hos vores Dp er milijøet hjemligt, nærværende og udfordrende i forhold til det enkelte barns niveau. Vores datter er lige blevet renlig og i det forløb har det været vigtigt med en voksen som er med på ideen og ikke har for mange børn. Lea er blevet hurtigt renlig og har kun haft meget få uheld. Det sidste tror jeg er meget motiverende for børns renlighed. Jeg er også glad for, at hente mit barn, hos den voksne jeg aflevere hos. Jeg får altid afvide, hvad de har lavet og om der er sket noget specielt i løbet af dagen. Ikke noget med at den vosken ved afhentningstid ikke har tilbragt dagen med min datter også. Ulempen er de mere snævre åbningstider. For os har der sjældent været gæstedagpleje og de gange der har været dette har det været en god oplevelse for Lea at møde nogle andre børn. Lea har næsten altid haft den samme gæste-DP'er og kender hende godt, samt de andre en del fra legestue og månedens lang legestue. En anden ulempe er (måske) at overgangen fra Dagpleje til børnehave måske er voldsommere end overgange fra VS til BH. Omvendt set tror jeg at overgangen fra hjemme/mor til DP er lettere end overgange fra Hjemme/mor til VS. Noget som også skal i betragtningen er barnets alder syntes jeg.
... er vores valg, og jeg kan ikke finde nogle gode argumenter for at skulle vælge en vuggestue. At personalet er uddannet er jeg for fløjtende ligeglade med - bare han/hun kan passe børn. Mht. gæstepleje så tror jeg, at det er mere irriterende for forældrene. Jeg kan ikke se forskellen på det, og så de skiftende voksne, der er i vuggestuen. Men jo. Det kommer meget an på, hvem man selv er som person, og hvordan ens barn er. Plus naturligvis hvor gammelt barnet er. Var Emma startet i vuggestue, tror jeg at hun ville blive tromlet af de større børn.
mig og min mand er helt siker for dagplejer, dog har vi været lidt uheldig med et par dagplejer men, har så lært at man skal være kritisk fra starten og lytte til sin indre stemme om man nu også syntes den her person kan passe ens barn bedst muligt og kan man lide de rammer dagplejeren tilbyder, ellers har man jo lov til at sige nej tak til den pågælden og be om en anden  vi syntes personligt at vuggestuer bliver lidt for meget samle bånds agtigt, og syntes ikke igen personligt at det kan være særligt optmalt med så få voksene til så mange børn, og igen støj niavuet (staves) mener vi også ligger klart højre end ved dagplejer. vi kan godt lide dagplejen ja fordi vi føler vi får det modsatte i forhold til tidliger nævnt, det bliver mere personligt der virker til at være mere styr og over skud til det enkelt barn og barnet kommer til at indgå i en alm hverdag hvilket vi mener at barnet får mere gavn af end at rende rundt blandt 30 andre skrigen unger (ja ok lidt firkantet sat op   )men håber i ved hvad jeg mener  og det er ALTID den samme som modtager og siger farvel om morgen, ja ok lige bort set fra når det er gæste dagplejeren men det er jo i forvejen oftets en barnet kender og ser tit netop for at skabe tryghed ved evt sygdom ved faste dagplejer   men heldigvis har vi ik oplevet det så tit  ja jeg kunne blive ved med at finde fordele ved en dagplejer, men nu har jeg lige givet mit umiddelbart bud på sagen  vi venter nr 3 her til marts 09 og vælger helt sikkert en dagplejer igen 
I er så heldige med jeres dagplejere   Men jeg kender et par eksempler på nogen, hvor de enkelte børn ikke trives og det er virkelig trist at det skal blive en kamp at skifte, samt barnet får en dårlig start. I vores vuggestue er der 2 stuer for de 0-2 årige og en stue for de 2-3 årige. Der er altid tid til et knus og et kram og individuel omsorg. Der bliver leget og aktiveret på børnenes præmisser.... Her er deres kalender for aktiviteter  : Her har overgang fra hjem til vuggestue gået problemfrit, så det afhænger både af forældre og hvordan barnet er  .
Ja vi er så tilhængere af privat dp. Aldrig syg, åbningstider efter forældres behov, ingen gæstedp - melder ferie et halvt år i forvejen, billigere end kommunalt, nemt at skifte dp hvis man er utilfreds - lutter fordele for os, og hun er bare det dejligste menneske og ligeså hendes familie.
Ja, som overskriften siger, så mangler vi idéer til børnenes ønskelister i år. Vi kan starte med drengen: Han er 5 år, og vi har ham kun hver anden weekend, så derfor ikke noget tøj. Han int. sig for Cars og Spiderman, men han har bare SÅ meget med det... Synes virkelig det er svært. Han får en cd-afspiller af os, men vi skal jo skrive ønskelister til bedsteforældre osv... Jeg har skrevet følgende på hans liste: Bøger med flotte billeder eller alfabet/tal Til pigen: Hun er pt 7 mdr, så hun er 9 mdr til jul. Hun får også en cd-afspiller af os, og så ønsker hun sig lidt tøj og så har jeg skrevet følgende på hendes liste: Legetøj/rangler Kugler til indedørsbrug (Plastik i forskellige farver) Sengetøj til juniordyne Rejsehøjstol Tallerkensæt i plastik Cd'er med gode børnesange alle slags både friske og rolige, fx danske Disney hits, godnatsange osv. Bånd/cd'er med Troldepus, læst af Jens Okking Hun har en ganske fin liste af ting, og tror egentlig der er nok på, men hvis der er ting vi bare MÅ have når de er omkring 9 mdr, så skriv det gerne 
Istedet for rejsehøjstol så måske en handysit????
"læs og lyt" cdeer til cd afspilleren til drengen - voksensengetøj m. f.eks spiderman - her er et link til den gamle skole ved fåborg, måske kan du inspireres af deres dejlige legetøj.
Hej Vi har en dreng som er 4½ han ønsker sig: Rulleskøjter Skateboard Fodbold Cars - stor Mac lastbil og Tia & Mia Biograf billetter Tøj til udklædning Pistoler, sværd Traktor Majetærsker Lastbiler - bla. en biltransporter Brætspil fjernstyret bil Lommelygte Cykel Hoppehest (Har han fået, det er et kæmpe hit) Til tøsen: En gåvogn som gyngehest, den er super skøn og et stort hit hoppehest Rød træ dukkevogn - et must!!  Dukker, Babyborn Diverse Fisherprice legetøj
Hvad med at lave en konto til den bette som bedsteforældrene kan sætte penge ind på? Selvfølgelig skal hun have mange gaver til sin første jul, men tror hun er ligeglad med om det er store, dyre ting. Derimod ville det måske være skønt at I har en opsparring til hende, så I kan bruge pengene når der er nogle større dyrere ting hun har brug for?? Der kommer nok en del "udgifter" til sjove ting hun kan bruge når hun bliver bare en lille smule ældre! Min veninde gjorde det til hendes den lille og det er super godt. Der er til ny cykel og div. andre køretøjer når han vokser fra det han har.
Er der nogle herinde, som har fået fjernet sin livmoder, som vil dele deres erfaring god som dårlig med mig.
sammen med alt vedhænget...    Så bare spørg løs...     
Jeg skal lige høre lidt om hvor vidt i mener der er salg i brugt babytøj??? - og hvis det er tilfældet, er det så primært mærketøj (her tænker jeg på fx. Brubaker, Katvig, Esprit osv.) eller også "almindeligt" H&M osv.??? Og så vil jeg da også lige høre lidt om hvor i evt. plejer at sætte til salg??? Mvh. Ditte
jeg køber selv en del tøj på den måde fordi hun vokser så hurtigt. jeg køber som regel inde på babygalleri.dk og jeg giver sjældent over 10 kr pr del. uanset mærke. og så skal det se pænt og ordenligt ud.
   og   til at købe og sælge på. Desuden bruger vores hjemmeside.
Det er bestemt salgbart - du får bare ikke ret meget for det. /Mia.
Jeg har købt en del tøj inde på  , giver 10-15 kr pr del. Så ja klart der er salg i det! Hilsen Stine
Jeg køber og sælger en del inde på trendsales. Det er helt klart mærketøjet der er mest salg i og her kan man som regel få en pæn pris for sit tøj. Nogle mærker er selvfølgelig i højere kurs end andre og mærker som er rimeligt lette at sælge lige pt er fx. Molo, Småfolk, Nova Star, Ejsikkelej, Mini A Ture, Danefæ, Urban Elk m.fl.
sælger og køber tøj til primært Bertram - har for nylig solgt blandet tøj fra ham til over 3000 kr på qxl. Det er meget lidt tøj jeg ikke har fået solgt, det meste ryger uanset mærke. Jeg køber ikke brugt over nettet, da jeg har forsøgt mig nogen gange med blandede resultater (noget pænt, noget meget slidt og grimt). Til gengæld kan jeg godt lide at tage på bazar og stå med tøjet i hænderne - fik fyldt 2 poser til randen i søndags med Me Too, Phister og Philina, Liten osv til godt 400 kr!
ja men man får ikk meget for det! fx havede jeg en hel sort sæk neutralt baby tøj op til str 68 solgt for 150kr. 1 hel sort sæk med top på drenge tøj næsten ude lukkende name it og meget velholdt solgt for 400kr. Pige tøj en hel sort sæk også med top. solgt for 250kr mange søde disney kjoler i og meget peter plys lidt name it... så ja det kan sælges men som sagt man tjener ikk det vilde..
Jeg tror også det handler meget om timiningen. Vi venter os pige nr 2 til 1 december. Havde det nu været en dreng, var jeg gået på jagt efter drengetøj, brugt, da de helt små børn ikke slider meget på deres tøj og modermælk efterlader ingen pletter efter vask. Dette brugte tøj skal jo dog passe med sæsonen til mit barn. Ergo skal børnene være født med ca 1 års mellemrum! Hvis vi regner lidt på det. Dit barn er fra april vel omkring årets uge 15? Hvis en kvinde har termin i april 2009, ca samme tid, vil hun måske kunne få kønnet afvide, når hun er omkring 20 uger henne (MD-scanning). uge 15 2009 - 20 uger = uge 48 2008. Dette er jo en påstand, men jeg vil tro dit tøj sælger sig selv bedst sidst i november - midt december, (Her tager jeg så i teorien ikke højde for julen og dennes udgifter). De andre har givet et vink om hvad du kan forvente at få for tøjet. Ca max. 10-15 kr pr del af ikke mærke tøj, hvis det sælges samlet. Måske mere hvis det sælges enkeltvis, men her er der mere bøvl ved salget og sværere at få det hele solgt. Personligt ville jeg ikke sælge/købe enkeltvis, da det er for dyrt i tid: kontakt + evt posthus og ligende, med mindre det var en i lokalområdet og jeg kunne soter til og fra i en stor stak 
Kan det være "endometriose" du har? Jeg har selv sygdommen og det var et helvede i smerter indtil jeg blev opereret og fik fjernet en chokoladecyste på 5 cm i diameter. Det kan sikkert være mange andre ting du fejler, men endometriose overser lægerne bare tit.. Min mor fik fjernet livmoderen og det var ikke nogen udpræget succes for hende personligt. Hvorfor har hun ikke fortalt ligeud, men noget med at hendes krop er blevet anderledes, og det kan jo også have indvirken på ens sexliv. Rigtig god bedring og held og lykke med hvad du end beslutter dig for. Mvh. AnjaR
det er ikke endomentriose, det er jeg undersøgt for... Mine smerter kommer, fordi jeg danner arvæv i livmoderen, hvilket også er grunden til, at jeg ikke kan få flere børn, da arvævet har ødelagt min livmoder...
... ikke om det passer, men min svigerinde siger, at man ikke vil fjerne livmoderen hos kvinder under 40 år. Det er der åbenbart en eller anden regel om. Hun ville selv gerne have fjernet sin pga. livmoderhalskræft.
Så kan jeg godt følge dig i at du gerne vil have fjernet livmoderen - det er ikke til at holde ud at have smerter 20 dage om måneden   . Altså min livmoder vil lægerne gerne fjerne selvom jeg er under fyrre - men det vil jeg først hvis der ikke er nogen vej udenom, sådan som det lyder til at der faktisk ikke er i dit tilfælde. God bedring! Mvh. AnjaR
Synes ikke jeg kan blive ved med at forsvare det overfor hverken mand, barn, mig selv og ikke mindst arbejdsplads. Det har da ikke været en nem beslutning, især fordi jeg jo ved, at når den er væk, så er alle chance for at få et barn mere jo også væk, men ja de chancer er jo så små i forvejen.
Der findes ingen aldersgrænse,men lægerne er noget mere tilbageholdene,med at fjerne livoderen fra unge kvinder af,så det er noget sværere at få tilladelse. Normalt vil der ingen ændring være i s..lysten/livet,med mindre man også har fået fjernet æggestokkene,da det er der de kvindelige kønshormoner sidder.
"regler" for hvor gammel man skal være for at få fjernet en livmoder. Lægerne kigger tit på om hvor meget man lider og hvor mange gener man har. Min søster fik sin fjernet da hun var 38 år, led meget af smerter, kunne ikke bruge prævention samt havde fået de børn hun skulle have. Så blev den fjernet. Idag har hun det godt og er smertefri. Jeg kan godt huske din tidligere tråd om ikke at kunne få flere børn. Det er arvæv fra kejsersnittet der bliver ved med at vokse og vokse ind/omkring din livmoder. Det er smertefuldt og jeg ville også vælge den løsning at lade den fjerne selvom man frygtelig gerne vil have flere børn. Idag fjerner man livmoderen igennem skeden i de tilfælde det kan lade sig gøre vha laparaskopi (kikkertoperation), skærer den fri af ophænget i krøset, lukker til æggestokkene (dem lader man sidde) og fører livmoderen ud igennem skeden, lukker i toppen af skeden og lukker hullerne fra kikkerterne. Meget enkelt operation, og man er oppegående et par timer efter, man skal tage den med ro i et par dage. Hvis operationen ender som en åbning i bughulen, er det formentlig som kejsersnit hvor man skal tage den med ro i 8 uger; ikke løfte etc. Jeg er ked af at du har det som du har det men ønsker dig det bedste og håber du snart bliver udredt, får hjælp og det allervigtigste: bliver smertefri så du kan nyde livet med din tøs. 1000-vis af tanker og varme knus, Beagle.
Jeg fik fjernet min livmoder sidste år i juni. Det er det bedste, jeg har gjort for mig selv de sidste 10 år. Det har givet mig et helt andet liv uden de voldsomme blødninger og medfølgende smerter, som kun blev værre og værre gennem de sidste år inden operationen. Jeg kom i fuld narkose, og lægen var indstillet på at fjerne den nede fra gennem skeden. Livmoderen viste sig at være større end skanningen umiddelbart havde vist, så operationenen varede længere end beregnet. Det bemærkede jeg dog intet om, da jeg jo 'sov'.  Heldigvis var lægen stædig, og holdt fast i, at den skulle fjernes uden at skære hul i maven på mig.  Det var kun livmoderen, der blev fjernet. Jeg har stadig mine æggestokke, og derved normal hormonproduktion og cyklos. Det var lidt slemt at vågne efter narkosen, synes jeg. Men dagen efter, kom jeg dog efter eget valg hjem. Der havde jeg det helt fint. Selvom der ikke var et synligt operations-ar, skal man stadig huske på, at der er blevet snittet lidt i en indvendig, og man skal derfor stadig passe på med tunge løft osv i en periode. Det viste sig ved en efterfølgende skanning, at mine æggestokke også var unormalt store, og nok derfor tog det lidt tid(et par måneder) hvor jeg stadig kunne få voldsomme smerter ind i mellem, hvis jeg gjorde noget 'forkert'. Lægen mente, at æggestokkene ind i mellem var ved at dreje sig. Heldigvis gik jeg med til at se tiden lidt an, så de hele kunne få lov til 'at falde lidt på plads' derinde. I forsamtalen var lægen inde på, at nogle kvinder kunne få lidt problemer efter et par måneder med deres bevidsthed om sig selv som kvinde.  Ikke her! Min kvindelighed sidder bestemt ikke i livmoderen, må jeg konstatere!  Jeg har faktisk ikke haft det bedre med min krop og min kvindelighed, - nogensinde! Ind i mellem tænker jeg over, at jeg stadig har cyklos. Kan få lidt ømme bryster, og ændringer i spisevaner, som da jeg havde menstrationscyklos, men ingen blødning og ingen smerter. Fantastisk!
sin mens når livmoderen er fjernet, nej ! Det gør man ikke..... Det er derfra blødningen opstår da slimhinden skal afstødes. Hvis man har beholdt æggestokkene kan man nogengange mærke ægløsningen   Æggen udstødes ud i bughulen og går i opløsning. Håber lægerne snart hjælper dig, for man skal ikke gå rundt og have det så ondt. Knus fra Beagle.
og derfor ikke svaret dig..  Jeg vil krydse fingre for at du må få din fjernet... Og helst hurtigst muligt...      DOG skal du lige tage i sigte, at dine hormoner kan gå grasat af det... Det gjorde mine... Men nu fik jeg så også fjernet æggestokke og æggelederne samtidigt, det gør nok en stor forskel, dog uden at vide det konkret...      Men et liv uden livmoder... Åhhh det er skøøøøøøønt, ingen menses der er sååå kraftig, at intet mensesbind er opfundet stort nok, til mere end ½ time... Ingen smerter der tager livet af en, og holder en i sengen... Trods at ens omgivelser siger det ikke er nogen sygdom, men noget "alle" kvinder har... Bahhh det er dem der har det sååå nemt, mens de bare lige skal overstå de par dage...  Mine hormoner, eller mangel på samme, har givet mig et par kilo ekstra på sidebenene... Men det er småting i forhold til tiden med den arrige forhadte rugekasse...      MEN min operation og tiden efter, skal jeg ikke sammenlignes med, for jeg har en smerttetærskel, der siger spar to til alt...    Var hjemme langt før tid, og allerede dagen efter, om morgenen, der rendte jeg rundt på gangene.. Hen i opholdsstuen.. Skulle da for pokker ryge...     
Hej Jeg sælger en del på Trendsales, her får jeg den bedste pris. Noget ryger på QXL, men sætter kun på når der er gratis oprettelse. Det er alt fra mærketøj til H&M m.v. Mit er 100% pænt, ellers giver jeg det gratis væk hvis det er vasket for meget eller lign. Jeg kan helt klart mærke forskel på når folk får penge omkring d. 1 og når børnepengene går ind. Desuden er Januar/februar døde fordi der er udsalg i butikkerne. Det er min erfaring.  Men her gør den ene 100,- ikke den anden noget og jeg synes det er sjovt. Hilsen Jette
sparkedragter jeg allerede har fået bragt til huse, har jeg købt via Trendsales 
Jeg har stort set solgt alt fra da mine var små - og det ryger hurtigt. Jeg har så også solgt det billigt! De få ting jeg ikke fik solgt, afleverer jeg løbende til mødrehjælpen. Jeg har også selv både fået og købt en del brugt tøj. Jeg bruger (HN, DBA, Trendsales) en gang hang jeg et opslag op hos min lokale købmand.
det er egentlig heller ikke fordi jeg forventer at tjene en formue på det (det er jo købt og betalt, så de penge er jo egentlig brugt - og forventes ikke retur   ). Det er nok mere fordi jeg har en masse pæn tøj liggende som jo bare ligger. Og så kunne jeg jo lige så godt se om ikke jeg kunne få det solgt og derved både få lidt tilskud til Villads´ nye tøj, legetøj osv. hvad der ellers skal bruges når han jo bliver større. Så mange tak for jeres erfaringer osv. Ditte
jeg synes mest man hører om hvor meget de gravide tager på gennem deres graviditet, hvilket er meget individuelt, men derimod hører man sjællendt om dem der taber sig, ikke gennem hele graviditeten, men en del af den.. jeg mener bare jeg begynder at undre mig over at jeg er 13+3 og har tabt mig næsten 6 kg.. lægen siger jeg skal til at passe på ikke at tabe for meget, men hvad pokker vil hun have mig til at gøre, jeg er sygemeldt, og sidder for det meste på min flade, spiser og drikker alt hvad jeg kan holde i mig, jeg kan ikke se hvordan jeg skal kunne gøre det bedre. spørgsmålet er så er det kun mig der taber mig, mens jeg er gravid, eller kan jeg stadig sige det er normalt?? og noget helt andet, hvordan skal jeg tælle vægten, altså når/hvis jeg begynder at tage på, skal jeg så tælle fra den vægt jge har nu, eller skal jeg tage fra den vægt jeg havde før jeg blev gravid??? det skal altså siges jeg er ikke overvægtig, så det spiller ikke ind, min normal vægt var 58 kg, nu er jeg nede på ca 52 kg..
Under min føste graviditet tabte jeg i alt 15 kg fra jeg blev gravid til den dag jeg gik i fødsel. Og samme aften jeg havde født hoppede jeg i mine egne bukser uden problemer. Så længe barnet trives og tager på, og du sørger for at spise varieret så I begge får jeres næring + vitaminer, så tror jeg ikke der er så meget andet at gøre. Denne gang (har termin til februar) har jeg indtil videre taget 18 kg på   Det går virkelig stærkt denne gang! Havde ellers tabt mig en hel del, men det har jeg taget på igen samt nogle flere kg  Jeg vil sige at du skal tage fra den vægt du havde da du blev gravid, altså de 58 kg. Linda.
det var godt nok meget at tabe, det håber jeg da ikke jeg gør, så bliver jeg vist lidt for lille, og nu tager det bare så mange kræfter fra mig at jeg ikke rigtigt får noget næring, men de siger da at barnet har det fint, og vokser som det skal, det er selvfølgeligt hovedsagen, men jeg ville nu også gerne have det bare lidt godt i min graviditet, (har selvføgeligt ikke noget med vægten at gøre) men mere om jeg kan få noget ned uden at det kommer frygteligt tilbage.
At prøve alternativ behandling (akupunktur el zoneterapi), for at se om det hjælper på at holde på maden. Nogle steder kan du få det gratis! Nu ved jeg selvfølgelig ikke, hvad du har prøvet, men ville lige forslå det 
Jeg havde også ca 30-35 kg for meget, så det gjorde ikke noget at jeg tabte så meget - havde lidt håbet på det samme denne gang, men det kan jeg vist godt skyde en hvid pil efter hehe. Har også døjet ekstremt meget med kvalme og opkastninger i godt og vel 10 uger - det hjalp mig at spise med MAX 3 timers mellemrum, og KUN sundt - fed mad, slik osv kom op igen med det samme. Og så spiste jeg små afmålte portioner, da for store portioner også kunne fremkalde opkast. Og de ting gør jeg egentligt stadig, har bare desværre fået lidt for meget smag for kage på det sidste. Linda.
lidt nervøs og fik også skæld ud af lægen. jeg er 8+2 uger og har tabt 5,2 kilo på 3 uger...
Min graviditet startede også med, at jeg tabte mig (ca. 5 kg på 4 uger), fordi jeg kastede op hele tiden og ikke kunne holde noget i mig. Jeg var indlagt to gange for at få drop og fik også akupunktur samt nogle piller, der tager kvalmen. Opkastningerne stoppede heldigvis, da jeg var 3 måneder henne, og nu har jeg taget 12 kg på i forhold til min normalvægt inden vægttabet. Jeg har termin i dag, så det er jo meget passende med vægtstigningen i forhold til det anbefalede... Jeg håber for dig, at det vender af sig selv, men der er jo desværre nogen, der har kvalme hele vejen igennem... Held og lykke med resten af graviditeten! 
Hejsa, Jeg har "arvet" en cykelstol, og det er en af de her høje modeller - ligner den på nedenstående billede - jeg kan nemlig ikke se noget navn på selve stolen  Som de nævner i teksten, spændes denne model nemlig kun fast ét sted - og så står jeg jo der og kigger og tænker - kan min "store pige" - på en 13 kg tror jeg - virkelig sidde der uden at det hele knækker af.....  Kan jo netop se at BoBike modellen spændes fast både under sadlen og så igen på stængerne ved baghjulet - hvilket virker ret stabilt. Så er der nogen erfaringer med ovenstående model? Eller lignende hvor den kun monteres fast ét sted? Hilsen Lotte
... har akkurat en magen til den du her viser og det er en der er gået i arv fra den gang hun selv var barn og kørte rundt med sine forældre. Den har holdt til hende, hendes lillebror og hendes to egne børn så......, jeg tror nu ikke du skal være nervøs for om den kan holde eller ej.
Frej: :-) Okay, det lyder til at være en holdbar model   Jeg syntes bare det så så svævende ud da hun sad i stolen. Nu har jeg heller ingen bagagebærer på - så derfor ser det jo endnu mere "luftigt ud". Lotte
Når/hvis du får fjernet livmodere, er der så ikke riciko for du vil denne en masse arvæv bagefter? Læste jo du havde dannet arvæv efter KS. Det er ikke for at skræmme dig, men det er jo nok noget du bør spørge lægerne om. Vil ønske dig alt held og lykke, og krydse fingrer for det hele går godt.
Jeg ved snart ikke hvad jeg skal gøre. Frederik er 6, mdr. lige om lidt og han vil IKKE spise grød o.l. Faktisk vil han ikke have den ske ind i munden. Han lukker læberne sammen og trækker hovedet tilbage. Det samme gør han når han skal drikke af kop - hvilket der ellers ikke har været problemer med før. Hvis jeg endelig får skeen ind... spytter han maden ud eller kaster op. Skal jeg bare vente lidt eller bare blive ved? Han virker jo ikke klar endnu.
Personligt går jeg ind for at følge barnets eget tempo - ellers kan måltiderne hurtigt blive ubehagelige. Viser han interesse for jeres mad? Kigger han på maden når I spiser? Rækker han ud efter maden? (tegn på at han er klar til skemad) Hvilken ske og kop bruger du? En almindelig teske vil ofte føles ubehagelig mod gummerne, især hvis han allerede har lidt tænder. Er det en kop med eller uden tud? En kop uden tud kan gøre underværker. Måske kunne du købe en lille træske (eller om nødvendigt plastik) og lade ham lege med den? Ikke kun ved bordet, også generelt - det samme med en plastikkop - så bliver han vant til fornemmelsen af henhv. ske og kop i munden... Har du ammet ham fuldt ud frem til nu, eller får han flaske? Du kunne evt. prøve at malke ud/lave MME og give det i kop eller på skeen? Bare duften af det burde nærmest få ham overtalt ;0) Ellers prøv dig frem - det haster ikke, og skal nok komme når I finder jeres fælles rytme ;0) Ellers tal med din Sundhedsplejerske - de ved meget! Smil herfra
Nu er min søn kun 3,5 måned, så jeg er på ingen måde ekspert. Men min nabos søn ville absolut heller ikke have ske-mad, da han var på samme alder som din søn. De prøvede alt! De prøvede også alle de smagsvarianter og typer, der overhovedet fandtes på markedet og til sidst fandt de én slags skemad, han kunne lide. Han var simpelthen bare meget meget kræsen, for han blev ved med kun at kunne lide den variant, selvom han fandt ud af det med ske osv. Ja det er ikke sikkert, du kan bruge dette til noget, men det ku da være..? Ellers synes jeg også, I skal snakke med sundhedsplejersken.
Vi bruger kun plastikskeer og kop af glas eller plast uden tud. altså knægten er meget nysgerrig så rækker ud efter alt, så umiddelbart kan jeg ikke bruge det til noget. Han overgik til flaske for 14 dage siden og lever godt på det. Virker ikke sulten, andet han begyndte at vågne mlm kl. 3-4. Men det var kun nogle få dage. Jeg synes ideen med at lade ham lege med en ske lyder god og så mme i kop. og så bliver jeg ved med små smagsprøver. Kan huske pigerne var nemme da de skulle overgå til skemad, der var slet ingen problemer. De spiste bare som om de ikke havde prøvet andet. Men det viser bare hvor meget forskel der er.
Hejsa Pas på med ikke at komme for meget på skeen... og mærk en ekstra gang efter om der er skarpe kanter på skeerne... vi har brugt gummiskeer og det har virket godt. De er aldrig for kolde/varme og er bløde  Hvad for noget grød prøver du med? Har også prøvet med Lærke, at det var noget hun bare ikke ville have... heller ikke selvom der blev blandet mos i. Måske sker der for meget om ørerne på ham ligenu så han ikke helt kan overskue det og så ville jeg gå tilbage, lade ham beholde flasken og prøve igen om en lille uges tid  Knus Bettina
Det er SLET ikke blevet bedre   Har prøvet alt muligt forskelligt.. og selv om han kan lide det er der problemer. Vi har nu "øvet" 1 mdr. Maden bliver nu mere inde i munden end før, men det virker som om han har problemer med at synke!! (Har flere gange fået det galt i halsen eller laver brækfornemmelser). Til sidst opgiver han nærmest og nægter overhovedet at tage skeen. Jeg ved slet ikke hvad jeg skal stille op. Kan mærke han har brug for mere mættende mad nu. En anden ting er, at han altid har været lang tid om at spise. Det kan snildt tage ham 20-30 min at tage 180 ml. mælk. Skal til læge med hans astmatiske bronkitis og så må jeg tale med hende om det... kan jo være der er noget der skal kigges på. Ellers er han fin, satte sig selv op den anden da, ruller og kryber og er dybt nysgerrig.. Men spise kan han altså ikke finde ud af.
... der, hvis han selv får lov? Altså med hænderne - ned i grøden og så bare slikke det af fingrene? Emma gad ikke rigtigt den findelte grød, der skulle noget mere substans i til hende. Og generelt spiser hun bedre, når hun selv får lov at nusse med maden i sit eget tempo. Det er et farligt svineri 
David gjorde det samme. Såsnart han så en ske gik han helt i baglås. Men lige pludseligt fra den ene dag til den anden tog han maden på skeen somom der aldrig havde været problemer. Men det tog laang tid. Han nåede at blive knap 9 måneder. /Mia.
Hej alle Ja, jeg fødte på terminsdagen d 25/9, dvs dagen efter at jeg troede der skete noget. Selve fødslen gik rigtig godt, ca 2-3 timer med presse veer og ikke så meget som en hudafskrabning. Efterfølgende gik der ca ½ døgn før end at jeg rigtigt kunne mærke og bruge mit højre ben - nok pga epiduralen. Og jeg havde ondt i lænden i ca 3 dage pga min fødselsstilling - delvis på siden og delvis på ryggen og med nogle underlige vrid ved veerne... Jeg var så heldig at få lov til at blive indlagt for at få amme hjælp. Og heldigvis for dette. På 1 dagen kommer der rimelig store sår på begge vorter. På 3-4 dagen får jeg bryst betændelse i det ene bryst, og ½ døgn efter i det andet. Dette gav 40 i feber og ved blodprøver viste det sig at være b-streptokobber(staves). Det tog lige alt mælken og vi har måtte kæmpe en sej kamp for at komme i gang igen. Jeg har lige til nød fået lov til at komme hjem her til aften, og skal have sundhedsplejeske helst 2 gange i den kommende uge for at være sikker på at jeg har mælk nok og han tager nok på... Og skulle nogle være i tvivl kan jeg hilse og sige at jeg vil hellere have veer og igennem en fødsel end jeg vil have brystbetændelse... Billeder må vente. Forresten, det blev en dreng på 53 cm og 3810 g 
Dejligt at høre fra en, der er kommet tilbage efter en vellykket fødsel  Tillykke med den lille dreng. Sikke en fin størrelse, han havde. Jeg glæder mig til at se billederne  Og igen super mange gange tillykke med ham..
Tillykke med sønikke   . Dejligt at fødslen gik godt, men de er skisme lidt træls at du skal døje med de her strabadser efterfølgende. Så må du glæde dig over din velskabte guldklump, og tænke at der nok skal komme styr på mælkebaren igen  Jeg glæder mig til billeder. Hvad skal han mon hedde?
Tillykke med knægten! Det lyder til at have været en hård omgang! Godt at du er i bedring! Jeg er også nysgerrig! Hvad skal han hedde? Venligst Lone
Endnu en gang tillykke med ham, dejligt at fødslen gik så godt. Rigtig synd for dig at du sådan skal døje her efter fødslen, jeg håber du snart er ovenpå igen.
Ja, det er en træls omgang, og efter i nat kunne det desværre godt tegne til at han går hen og bliver flaskebarn hvis jeg også skal fungere om dagen og være mor for min datter ... Han har endnu ikke noget navn, det rigtige er endnu ikke dukket op - men han skal hedde Jæger til efternavn og søster hedder Josefine, så bud modtages gerne 
Haha... det første navn, der faldte mig ind var Josef   Altså Josef og Josefine Jæger WOW   Ej, det ville være synd... Måske ville Jonas være et fint navn til ham? Mikkel kunne også være en mulighed. Lidt sjovt med Mikkel og Jæger, for det er jo næsten modsætninger 
Navne har jeg desværre ikke rigtigt nogen forslag til.
Gode ideer søges.. Hvordan fortalte du din kæreste at du var gravid? Og til resten af omgangs kredsen plus til vennerne. Kan du godt få det til og hænge sammen med de daglige gøremål med heste(jer med mange heste)
Om du ikke skulle nives lidt i foder, så svar at nu spiser du for 2... Men hvis I er enige om det med barn, så er han vel intersseret i om det er lykkeds. Alt det andet, det kan de svare på inde på Vræl og strækmærker....
min søster og hendes mand havde været ude og købe kopper til mine forældre og mig. På dem til mine forældre stod der verdens bedste Mormor og Morfar, og på min stod der verdens Sejeste Moster. Dem fik vi så i en slags påskeæg  Synes ideen var super fed og sjov og glemmer aldrig den dag. Knusser fra en stolt kommende moster:)
er vist med på den. det er for min veninde jeg skriver og spørger 
Jeg ville "sende" et par baby sko til manden og til bedste forældre som skrevet et par krus.  P.S har ingen børn selv..
Er der nogen der har prøvet dette og ved om der er nogle problemer pga det, nu tænker jeg på ens uførte barn. Undre mig da jeg ikke har mærket noget, blev opdaget ved en urinprøve lavet hos lægen, for først svar i morgen hvad der skal ske. Lægen siger det er meget normalt, men glemte at spørge mere ind til det. Andre der har prøvet det? og ved hvorfor man for det, har aldrig haft blærebetændelse osv. så undre mig
Jeg havde blærebetændelse i uge ca 35. det blev opdaget da jeg var på syeghuset pga jeg ikke synes at jeg havde mærket liv. Der var dog masser af liv i baby, men jeg havde reglmæssige plukveer 1 hver 5 min. så blev tjekket for blærebetændelse og ganske rigtigt så havde jeg det... Jeg fik pencilin i vist nok 5 dage også var det ovre. Pga de mange plukveer blev jeg scannet for at tjekke at min livmoderhals var begyndt at forsvinde, men den var lige som den skulle være! Der er rigtig mange gravide der får blærebetændelse. Je ved ikke rigtigt hvorfor. Det kan måske være pga de hyppige toilet besøg, at det hele der nede bliver lidt slapt, samt at det ikke er lige nemt hver gang man er på toilette at få tømt blæren 100%. Du skal ikke være bekymret for barnet. Det tager ikke skade af at mor har blærebetændelse
Især dig Mia.. vi bliver bare ved og så tror jeg (efter at have læst dit svar), at det nok skal komme. JEg har også sagt til ham, at han jo ikke kan rende rundt med sutteflaske når han skal i skole  Louise, spise selv?? hmm det tror jeg ikke har nogen effekt, han smatter bare rundt med det og kaster skålen på gulvet - desværre.
Hvad med Elias eller Christoffer ? Eller skal det starte med J?
at Mathias er et rigtig sødt navn 
Mathias er et SKØØØNT navn (det hedder vores søn     ), men det er der godt nok mange der hedder.
Julius 
Så er der et billede af ham fra mens vi stadig var på fødselsstuen. Mathias har vi snakket om, men syntes ikke rigtigt at det passer til ham. Han er en stærk dreng med sin egen mening... Og som stadig mangler et navn 
er da super flot... Julius Jæger... det stemmer jeg for. Og tillykke med den nemme fødsel.
tja her var der ikke så meget fekumdik. Da jeg havde taget testen og den var positiv gik jeg ind og vækkede ham og sagde at han skulle højst sandsynligt være far! Min far og mor fik stukket brevet med indkaldelse til scanning i hånden, min søster en sms da hun var sidst ankommende til min fødselsdag og var den sidste der ikke vidste det, og var ikke sikker på hvordan hun ville reagere, så ville lige forberede hende! vi sagde det bare til mine svigerforældre og venner. Familien fik det af vide i uge 8 ca. og venner i uge 10 da jeg var scannet første gang.
Hej Hvad med at give bedsteforældrene en sut pakket fint ind, samt et kort til, hvor der står noget med om de vil passe godt på den indtil "dato for din termin".   Mon ikke den bliver fanget? Hilsen Jette
lavede jeg et stort baby hovede på min mave og skrev hej far. til bedste forældre købte vi en kop med hver deres titel på.
Når/hvis jeg bliver gravid, så vil jeg ikke sige noget til min kæreste.. Men skrive på min mave: "HEJ FAR!" - Så opdager han det nok 
Første gang jeg var gravid, var jeg temmelig uforberedt på resultatet, så jeg kom vrælende ud til min kæreste med den positive test   Han vidste så godt, at jeg var igang med at teste, for jeg havde fortalt ham, at jeg var gået over tid. Det er da ganske forfærdeligt, at jeg ikke kan huske, hvordan jeg gjorde anden gang. Men der tog jeg vist også bare en test og viste ham resultatet. Dog uden at græde  Andre fik det sådan lidt løbende at vide lidt senere. Familien først. Mine forældre har altid champagne liggende, i tilfælde af at vi børn kommer hjem med store nyheder, så dem spurgte vi en dag vi var derude, om de lige havde sådan en på køl... da de så spurgte hvorfor, ja så fortalte vi dem det.
Altså min madn troede ikke på det, da jeg vækkede ham kl 5 om morgenen og sagde "tillykke du skal være far", han kiggede bare på mig og sagde "lykkedes det?" og sov så videre. Jeg sagde det på det ukristelige tidspunkt fordi jeg på vej til et flerdages møde med jobbet og ville da ikke gå med det uden at fortælle ham det. Vi havde kæmpet for dette skulle lykkedes. Da jeg så ringede til ham senere på dagen for lige at høre om han havde forstået hvad jeg sagde. Mente han nu lige at jeg skulle tage et par teste endnu før det var helt sikkert 
Jeg var ret hurtigt sikker på at jeg var gravid, men var nødt til at vente en uge før jeg kunne teste. Da jeg endelig kunne teste, gik vi sammen ud og kiggede på testen og den var positiv   . Vores familie fik det af vide juleaften, hvor de fik en kop med mormor, morfar og farmor på hver. Farmoren fangede den ikke lige med det samme   .
...gravid og har ikke været det...endnu  Jeg vil nok købe en bog til farmand eller et par små strømper. Til familien, vil jeg gerne sende et brev eller kort, måske skrevet af baby...eller med et scanningsbillede indeni. Måske der kommer en ny idé, når tid er...
... fik det at vide over telefon, da jeg havde været inde ved lægen. Bedsteforældrene fik en lille syng-med-bog hver. Mariehønen Evigglad til farmor og farfar og Den lille frække Frederik til mormor og morfar. Ingen af dem fangede budskabet med det samme. Måske bortset fra farfar, som havde haft lidt på fornemmelsen, at der nok var et eller andet i gære, da vi inviterede os selv på kaffe.
Første gang jeg blev gravid, "fortalte" vi det til familien ved at hænge det første scanningsbillede op på væggen under billederne af min kærestes store børn og så lod vi det være op til dem selv at opdage det (de var inviteret til fødselsdag). Det tog faktisk mange timer selvom rammen var en med pynt med bamse og sut og andet "baby-agtigt". Anden gang, jeg blev gravid brugte vi den med sutterne i en gave til min mor - og så med seddel vedlagt, om at vi gerne ville have den tilbage i december måned, hvor jeg havde termin  Og nu er det så slut... 4 børn i huset må være nok  Tanja
stak ham testen så han kunne glo på den i de 3-5 min som man nu skal vente   (det var planlagt) og til vores forældre sagde vi "du skal være mormor/morfar/farmor/farfar til marts" til søskende var det "du skal være moster/faster"
Vi havde en stork på besøg for en måneds tid siden. Den boede på vores mark i to dage inden den fløj videre syd på. Den har jeg taget nogle fine billeder af, som jeg har tænkt mig at fremkalde og sætte i ramme med " Vi har haft besøg af storken og det virkede" besked.. Så nu krydser jeg og kæresten fingre for at det rent fatisk har haft effekt.. Er ellers ikke spor overtroisk, men lige i det her tilfælde synes jeg det er ret sjovt.. Det er der jo ikke mange der kan gøre efter... Desuden er det således at det meste af min familie er ret naturinteresseret, specielt min far blev vildt glad da jeg for et halvt års tid siden havde taget billeder af en havørn og fremkaldt dem til ham. Så for vores vedkommede er det en genial måde at fortælle det på. Ellers synes jeg det er nogle gode ideer I kommer med. Hilsen "hende der håber det lykkes"
gøre alle de der hyggelig ting, men jeg er bare sådan en tøs såville sikkert ringe rundt til alle - stor tudende så snart jeg havde teste positiv   synes den der med HEJ FAR på maven er ret sjov... den kan man jo bruge med alle sine forældre og søskende, bare med anden tekst
Eller skal vi bare sige mangel på samme! Sagen er den at jeg nu er blevet 32 år (gys) og er stadig ikke den heldige som har fået børn. Jeg har den perfekte far til mine børn, men der sker bare intet. Han har 3 børn fra et tidligere forhold, og jeg var uheldig som 18 årig at jeg blev gravid og fik det efterfølgende fjernet. Nu har jeg så gået lidt og tænkt på om en akupunktør ville kunne hjælpe mig evt med nåle så jeg kunne blive gravid for syntes jeg ser babyer og barnevogne über alles. Hvad er din oplevelse og hjælper det. Jeg skal et smut omkring min egen læge inden længe til det årlige tjek - så der vil jeg også lige høre ham ad om der da ikke er noget at gøre. Jeg har regel mæssig mens. og holdte med p staven i august 2006. Og vi bruger ingen form for beskyttelse da vi jo ønsker os en lille terrorist.
34 har luret men ingen har haft noget at tilføje. Hmmm
Hej Arina Jeg ved intet om akupunktur i den forbindelse, men når I har prøvet så længe, så kan I ihvertfald blive undersøgt (man skal bare have prøvet et år), så I kan få klarlagt, hvorfor der ikke sker noget, og så kan I evt. komme videre i systemet og få hjælp til at blive gravide. Mvh Merete
Ok det var jeg ikke klar over - troede da man skulle forsøge meget længere. Men godt at høre at der er håb.
Hej Arina jeg er personligt ikke vild med nåle, derfor har jeg brugt zoneterapi. en zoneterapeut kan nemlig kickstarte æggestokkene, jeg skal selv have et par behandlinger, nu her inden vi går igang med at lave nr. 3. Måske det er noget for dig?
Zoneterapi - det havde jeg ikke tænkt på - hvad koster sådan en behandling og hvor mange skal man ha ?
Tja du skal nok regne med 300-500. pr. gang, men det ligger akupunktur vist også på, jeg ville slå op på nettet, eller telefonbogen og så ringe rundt, jeg plejer 2 -3 gange, dvs sidst var en gang nok!! nu ved jeg ikke hvor i verden du bor, men jeg kender altså en i glostrup ved københavn, super dygtig, men om hun tager imod flere, det ved jeg ikke.
Er lidt uden for mit område da jeg bor tæt på Kolding - jeg må igang md at finde en som bare kan det der med zoneterapi for nåle er jeg nu ikke sååå pjattet med.
Hej Lige et spørgsmål fra mig ang. min søns bæ-rytme. Hver mogen kl 05.15 leverer han en ordenlig kage i bleen, og det vågner han så af (forståeligt nok). Problemet er så at nå han vågner på det tidspunk, synes han ikke at han skal sove igen   . Det synes hans mor sjovt nok. Jeg har prøvet at tage ham over i min seng, når han er blevet skiftet, har lagt ham i hans egen seng. Men intet hjælper, han er MEGET vågen. Jeg bliver med ham i sengen til den er mindst 6, for at han måske forstår at det stadig er nat. Bare for en god ordens skyld, så bliver han skiftet, så snart han vågner der lidt over 5. Kunne aldrig drømme om andet. Så mit spørgsmål er; Kan man ændre han bæ-rytme ? Det ville jo være skønt, hvis han ventede til klokken var 6 eller 7. Han får mad sidste gang (en flaske) kl ca 18.45. Han er 10 mdr. Hilsen Janne
nat flasken til lidt senere?? Noget af maden skal i hvert fald komme før eller senere, ellers ændrer du ikke på noget. Men hvis han sover fra 19 til 5 - så er du da vist også en heldig én, er du ikke?
Indrømmet nogen nætter er jeg heldig, men ofter er jeg inde ved ham mellem 1 og 4 gange på en nat. Nogen gange tager det 2 timer før han overgiver sig til søvnen igen, nar han er vågnet midt om nattet. Og det er selvom han er træt. MEn jeg ved godt, at jeg ikke skal klage. Det er bare lidt surt, for han er faktisk ikke rigtig frisk. Men bare for frisk til at sove. Hilsen Janne
kommer også i seng omkring kl. 19 (der er han ret færdig   ) og vågner så omkring kl. 5.45 hvor han kommer over til mig og får lidt at spise - så jeg klager ikke. Her har jeg altså valgt at stå op kl. ca. 6.30 når vi har ligget lidt i mors seng og hygget efter spisningen... Så jeg ved ikke helt hvad du skal gøre, men som HundeGitteMor siger, så tror jeg ikke du kan forlange mere sammenhængende søvn af ham. Det eneste du måske kan gøre, er jo som nævnt at rykke hans flaske, men så er det spørgsmålet om han ikke er for træt eller lign. til at tage den... Ditte
når du skifter ham er der så meget lys, eller kun fx et natlys ? Kan huske med min datter at der måtte ikke været ret meget lys før end at hun så var helt vågen. Kunne jeg skifte hende kun med natlyset så sov hun som regel videre, og nogle gange uden at vågne helt. Og så blev hun altid skiftet på hendes værelse på dette tidspunkt, så hun ikke skulle flyttes ret meget...
Klik på "se video"
Ej det var da genialt. Kunne være god at eje. Selvfølgelig er der plusser og minusser ved den. Men nøj.
sådan en burde man sørme have 
Det var da en spøjs anordning.. men hvorfor ikk? Lisbet
Ja, det var smart, men foretrækker nu at få lidt frisk luft samtidig... Men har også et MEGET nemt barn, som sover i meget faste rytmer, og HELE natten   Ahh... Det er dejligt at være mor