Vi skulle lade hende få killingerne, da der ellers ville blive tale om et kejsersnit. Så det gør vi. Så får vi dem begge ordnet når hun har født. skifter katte foder, når sækken er tømt. De er ellers fine i både pels og huld. Tak for jeres svar. Fik ikke lige det jeg søgte, men en masse forslag om at kastrere mv. Men tak for det alligevel.
Jamen, kejsersnit er det samme som sterilisation når det ikke drejer sig om en avlskat? Killinger mm fjernes. Hvorfor udsætte den operation? Du risikere jo alligevel at hun skal akut opereres pga fødselskomplikationer når hun ha været på de f*andens p-piller? Og har du overskud til at betale omkring 8.000 - 10.000 kr for et akut kejsersnit en sen nat? Kan du komme af med et kuld killinger?
Pia r, nu fornemmer jeg, at du er lidt oprevet over denne sag. Forstår, at du blir det over folk, som er ligeglade med deres dyr. Men jeg er IKKE en af dem. Første og sidste gang, jeg har bedt om et katte råd herinde. Fra nu af holder jeg mig til dyrlægens. jeg vil gerne slutte tråden her, og håber at du har ro i sindet til at stole på, at jeg nok ska hjælpe min kat, det jeg kan. Killingerne skal jeg nok få afsat til gode hjem. tak for jeres svar.
jeg ville også få killingerne fjernet - det gjorde jeg da min hund blev drægtigt i sin tid. De kom væk inden de blev født. Der var to hvalpe i hende - og den ene var deform. Jeg tænker også hvorfor få de killinger, når der også kan opstå komplikationer som følge af p-piller? Jeg tænekr tit at jeg ville have afskyet at stå med en hundefødsel, hvor der var kommet en deform, men levende hvalp ud  Jeg mener at hankattene slår killingerne ihjel, hvis de kan komme af sted med det, så der er grund til at passe rigtig godt på, når det er oppe over, hvis du stadig ønsker at få killingerne. Egentlig kan jeg ikke helt forstå at dyrlægen mener at det er bedre at få killingerne - jeg må med skam erkende, at da jeg fik mine katte i sin tid, da blev den ene også drægtig inden jeg fik hende steriliseret, men jeg valgte også der at få killingerne fjernet inden fødslen og der var ingen problemer i det sagde dyrlægen.
Du skal selvfølgelig selv gøre op med dig om du ønsker killingerne eller ej. Men hvis du vælger killingerne til så ville jeg gøre hende mere og mere indekat - og så når det er op over så holde hende inde og hankatten ude. Jeg ville nok også vælge at få ham fikset allerede nu - hvorfor vente? Du skal være obs på at en hunkat pr instinkt vil vælge at forlade killingerne kort tid efter fødslen for at blive parret igen - så du vil skulle holde hende inde til killingerne er store nok til at du kan få hende neutraliseret - ellers bliver hun gravid lige så hurtigt igen.
Jeg giver PiaR helt ret. Du kan risikerer at hun slet ikke kan føde almindeligt pga P-pillerne hun har fået. P-piller deformerer kattenes underliv. Det vil koste dig en formue, og en masse tid og bekymringer, hvis hun skal have kejsersnit. Få dyrlægen til at ordne begge katte nu, så spare du dig selv for massere af penge og bekymringer, samt du kan beholde begge dine katte.
Hold da op hvor har I da travlt med hvordan andre skal holde deres dyr. Jeg er da enig det ikke er smart ikke at neutralisere en hunkat der løber frit, men come on så er det altså hellere ikke værre. Jeg er altså ikke enig i at en hunkat der har fået p-piller ikke kan føde et kuld killinger, min mor opdrætter briter og hendes hunkatte får p-piller i perioder, når vi ikke ønsker drægtighed og ingen af dem har haft problemer med at føde efterefølgende - så den med at deres underliv bliver deformt tror jeg altså ikke helt på, dermed ikke sagt at det ikke kan ske. Til sidst så synes jeg lige jeg vil fortælle en lille historie fre min mors opdræt. Vi skal to år tilbage, på dette tidspunkt havde min mor en 13 år gammel hunkat der var pensioneret og derfor fik p-piller. Det desværre snyder hun os og spytter en af pillerne ud og hun går hen og bliver drægtig og da vi ikke har set hun er parret får hun stadig p-piller de første ca tre uger af drægtigheden. Da min mor vender hjem fra tre ugers ferie opdager hun at Zenobia er blevet noget rund om maven, først tror hun det er nyrerne der er sat ud, men efter et par timers obersvation viser det sig at maven gemmer på et kuld killinger - dette var bestemt ikke meningen. Min mor ringer til dylægen for at høre hende ad om killingerne kan være misdannede som følge af p-pillerne, det mener dyrlægen ikke da hun kun har fået dem i den tidiige drægtighed. To uger efter vi er kommet hjem fra ferie føder Zenobia to sunde og raske killinger en han og en hun, helt selv uden problemer. Killingerne bliver dyrlægetjekket dagen efter fødslen og hun finder at de er helt som de skal være, hvilket vi selvfølgelig var super glade for. I dag to år efter bor hunkillingen hos mig, hun er stadig sund og rask og hun er endda skruet usandsynlig godt sammen. Hvad vil jeg så med det, jo jeg vil fortælle at det sangtens kan ende godt trods hunkatten har fået p-piller i drægtigheden. Vi er i hvert fald super glade for resultatet af vores ups kuld. Mette
Nu er jeg ikke den helt store kattekender men har dog 2 hunkatte. Den ene er ster.af dyrenes beskyttelse 3 dage før hendes killinger skulle til verden og hun har idag den grimmeste vom fordi den ikke trak sig sammen efterfølgende og da de aflivede killingerne var der ingen hormoner til at hjælpe det. Så når nu skaden er sket ville jeg forsøge at holde hende inde et sted hvor han ikke kan komme tiil hende og så forsøge at afhænde killingerne og få hende ster. hurtigst muligt efterfølgende. Ligeledes med hankatten. Min erfaring fra diverse stalde er da også at hvis killingerne ikke er hans og han finder dem vil han slå dem ihjel mens de er små.
Angående foder, så må jeg sige at det er ret naivt at du som dyreholder falder for reklameslogans. Katte ville måske vælge Whiskas - men de ved ikke bedre. Det gør man som dyreejer og menneske, hvis man ellers vil lytte. Du spørger om gode råd - og får det! Jeg VED fra erfaring, at langt de fleste kastrerede hankatte danner urinvejssten hvis de ikke fodres med et foder til neutraliserede katte. Jeg har SET hvor dårligt de stakkels katte får det, fordi de ikke tager det med fodring særlig alvorligt, før det er for sent! Tror du at jeg kommer med det råd for at skade dig eller genere dig - så tro om, det var udelukkende med tanker for din kat. Desuden, så er Whiskas i længden jo egentlig ikke engang billigere, hvis du ville besvære dig selv ved at undersøge det 
Tak for dit svar:-) Ang. børstningen, så er det fordi min lille dværgvædder Skifter pels, og så faldet den anden pels jo af 
Det var så lidt   .. Du spørger bare hvis der er mere. Jeg er desværre allergisk over for kaniner, så når de er i fæld bliver de ikke håndteret. Men ellers får det bare selv lov til at falde af, og i nogle tilfælde plukker jeg det løse af 
Okay, det er super. 
Køb VitaKraft kugler til din kaniner at fodre med. Altid masser af hø til dem og frugt/grønt hver dag
men regner med at det skal afprøves til sommer  Jeg har kigget lidt på foderalternativer og har købt Chudleys rabbit royale, sindsygt lækkert foder med tørrede urter, piller, strå og en duft jeg ikke har oplevet før. Kaninen er lykkelig, den fik hurtigt smag for urterne 
Kender det alt for godt. Vores kat har fri adgang til skål med tørkost, den står på et sidebord til køkkenbordet så hundene ikke snupper det. Han er altid meget sulten og kan ikke selv hoppe derop når der er nogen hjemme, Først skal han løftes op og så skal man røre rundt i tørkosten med en finger før den kan spises. Aner ikke hvorfor, vi har haft ham fra lille 5 ugers hittemis. SÅ det er åbenbart os der har lært ham at maden skal omrøres før den kan spises. Min gamle nu afdøde kat, hun kunne kun drikke vand af glasskåle og det skulle være koldt. De bliver altså bare lynhurtigt forkælet. Mvh Heidi
Hehehe Heidi - godt at høre at jeg ikek er den eneste, som er så dum, at jeg hopper på den med, at de skal løftes 
Hej.. jeg har et slangepar af racen kornsnog og prøver ihærdigt at finde ud af, hvordan man kan vide om ens hunslange snart skal lægge æg. Hun er ikke særlig gammel og nu heller ikke så stor/tyk endnu, men hun har lagt et sæt æg før, som jeg desværre ikke nåede at få i rugekasse da slangerne var igang med at fordøje. Er der nogen herinde, som kan give nogle fif? (:
Ja opret en profil her, og spørg i forum. Der vil du få den bedste hjælp
tak.. det vil jeg prøve (:
Jeg har en lab dreng som er ved at nærme sig de 9 mdr, de sidste par mdr har han virkelig opdaget at han har en tap og to ærter. Det er rigtig træls. Han er rigtig sød herhjemme, men når vi er ude kan han slet ikke abstrahere fra tæver. Til træning er han vildt træls. Meget ved siden af sig selv. Og lige så snart vi skal lave apportering så render han efter tæverne. Uanset hvad jeg gør. Jeg tænker om ikke det er tiden at kastrere ham?? Godt nok har han fin tavle men han er jo købt som jagt og familie hund. Vi bor MEGET tæt på vejen så det at han begynder at strøjfe kan vi sagtens undvære. Han har ikke haft muligheden for at bedække en tæve, endnu.
Jeg ville ikke betænke mig ret længe - af med bollerne 
Synes den er lidt svær og sttår faktisk med et ben i hver side... kun fordi du nævner den skal bruges til jagt! men igen når den allerede nu er så glad for damer og i bor tæt på stor vej osv :/ vi fik vores første skåret og den mistede hele sit "drive" til jagt  nu har vi en breton og han er ikke skåret dog kryptocid med kun en sten nede, han ved heldigvis ikke at han er en hanhund!
det er svært. Men jeg har her til aften talt med opdrætteren som osse er adfærdsbehandler. Og iflg hende er det alt for tidligt at skære. Han er slet slet ikke psykisk moden til det. Så vi venter. Han skal jo kun på baby jagter iår, så næster efterår kan vi tage den igen.
Sikke en god opdrætter - jeg er HELT enig med hende/ham. Vent og læs ALT om, hvad du risikerer ved at kastrere i det hele taget   - kan anbefales. Men ellers google det - der har også været en serie om neutralisering af hunde i DCH-bladet inden for det sidste år På den anden side ved jeg også godt, at labberne efterhånden er avlet meget oversekset og derfor kan være bøvlet mht. hunhunde 
lidt at han er meget i overskud psykisk. Men det er jo osse fordi han er ved at finde sin plads. Han er super teen. Men det er jo ikke nu han kan skæres det kan jeg godt se. Vi skal være efter ham, og hele tiden sørge for den gode oplevelse. Vi ser tiden an til næste efterår og bare håbe og sørge for at han ikke finder frem til en tæve og får succes med sine ærter inden da. Jeg har jordens mest fantastiske hund, som er supergodt forberedt helt fra fødslen, og det er jo det der gør at han er som han er. Men min opgave er jo at fortsætte det og fortsætte den gode prægning.
Klogt at gi' ham lidt tid. Vi stod selv i samme situation da vores var ca 1 år - men tiden er gået og nu skal han ikke af med bollerne... Han er halv lab - og halv kl. münster... Vi tog til en adfærdsbehandler og fik en god snak og om træningsmetoder, det har hjulpet os meget... /Mette
Han ER jo også lige i teenageperioden lige nu. Så giv ham lidt tid. Og så kan jeg sige at jeg selv har en MEGET dameglad hanhund på 1,5 år. Jeg kunne slet slet ikke træne når der havde været en løbsk tæve, men idag går det meget bedre  Har trænet det rigtig meget med ham, både på gåture og når vi har været til træning. Arbejde først makker - snuse til tæveplet bagefter. Og jeg har hverken været hård, haft fat i ham, sagt bestemte kommandoer eller andet. Blot stilt mig 20 cm. fra nærmeste tæveplet som han bare MÅTTE hen til og afventet. Et stk. pibende hanhund i stram snor. Jeg ventede og ventede, og idet kan tog øjenkontakt fik han "værsgo" og fik lov at snuse. Den byggede vi så langsomt op så han nu kan gå lineføring lidt og SÅ få lov at snuse i den lækre løbetidsplet. Ja ja det er et stort arbejde og det kræver sin kvinde at stå fast   men det er lykkedes her, selvom barney er MEGET dameglad. Om barney skal kastereres ved jeg ikke endnu. Har ikke planer om det, og vil helst undgå det. Så vi træner videre   men hvis det bliver en stor stres faktor for ham så måske. Men tidligst når han er 2 år. Man skal jo også lige tænke på at retrieveren er sent udviklet rent mentalt. Der skal være lidt rotter på loftet de første par år. Men lær ham at udsætte sine behov. Du kan sikkert finde mange gode artikler om det på nettet. Og ja det er frustrende at stå 5 gange til træning og det eneste man opnår er øjekontakt i 30 sekunder. Men jeg tror virkelig på det er vejen frem. I hvert fald vil jeg ikke bruge den anden vej frem, som må være at skælde ud og rykke i linen. Desuden tror jeg også den er knap så effektiv. Du skal bare se en lineføring jeg kan få når han ved at belønningen er næsen dybt begravet i en lækker tisseplet med et strejf af løbetid   så har man en hanhund som virkelig arbejder 
vi bruger det, når hundene sendes på drev enten ifm træning, prøver eller jagt. De går ikke med det i dagligdagen, da haven er 100% indhegnet og de ikke er løse ellers. De er også for tunge at gå med for længe af gangen. Prismæssigt ligger de på 3000 plus afhængig af systemet.
Vores have er også 100% indhegnet. Alligevel er det lykkedes "møghundene" at stikke af et par gange nu. De kan ikke administrere at få muligheden for at komme på tur   når den er der. Det jeg håbede på at finde var et system de kunne gå med permanent. Den ene er en Grand Danoir og den anden er en engelsk bulldog. Bare den store kunne gå med en sender var det fint, for bæsterne følges ad..
hvis de har fundet et smuthul  Mine er endda gravsnuder, men de bliver pænt indenfor - det er så også træhegn jeg har hele vejen rundt, men der ville ikke tage dem mange minutter at grave sig ud, da det er ca 10 cm hævet over jorden hmmmm syntes jeg har set nogle virkelige små gps'er men kender dem ikke. Men systemet jeg kender aktivereres inden man sætter halsbåndet på hunden og så kommer hundens løberuten på modtageren eller i nogle tilfælde på din mobil
Vi kom til at snakke om i dag, om det egentligt er normalt med en kat uden så meget lyd på - eller om vi skal være bekymrede. Vores Hittekilling Cleo er vel ved at nærme sig de 11-12 uger nu, hun er ved at være en stor og flot killing, virker på ingen måde syg eller lignende - men hun har aldrig haft meget lyd på sig, når hun miaver er det meeeeget ynkeligt, lavt og svagt, - lyden som kommer er meget høj i tonen og er ligesom om der bare ikke rigtigt kan komme noget ud af hende. Er det normalt?! Er hun bare meget lys-stemmet eller skal hun med et smut til dyrlægen? Hun har fået ormekur, får ordentligt godt foder, virker bestemt ikke syg/forkølet eller lignende, fin og blank i pelsen, øjne og næse osv. er fine. - Generelt virker det ikke til at genere hende, men blot som om hun simpelthen bare ikke har meget lyd i forhold til de andre.
jeg har en 9 års hittehunkat og hun har heller aldrig haft meget lyd. og når hun endelig siger noget mijauer hun ikke, hun bræger. Hun lyder lidt som en syg ko.   Men dyrlægen har kigget hende efter i sømmene 10000 gange da hun var ung og hun lyder altså bare sådan  Hendes plejedatter ævler og bævler tilgengæld og svare når man går og snakker med hende.. katte er forskellige -ligesom os. 
Vil du ikke bytte med mine 2 blå katte? For *slettet* hvor kan de larme... Jeg hader det og smider dem efterhånden ud, når de har mad og vand og alligevel miaver højlydt! Jeg håber de fatter sammenhængen en dag... Mine to andre katte siger sjældent noget (medmindre de vil lukkes ind i regnvejr), men den blå linje der.. Suk!
Jamen helt okay med mig Mette, jeg elsker blå katte  Men rart det ikke er noget at være nervøs over, - må tilstå jeg ikke havde tænkt nærmere over det men i går spurgte min søster så om det egentligt var normalt og så står man der "Øøøøeh...." - så blev jeg da lidt i tvivl! Det lyder så skægt når hun forsøger at sige noget, det er ikke meget lyd der kommer fra hende! Vi har overvejet om hun skal omplaceres engang hun er neutraliseret og stor nok, kan da være det bliver nemmere - "Lydløs kat søger nyt hjem!" 
Det kan have meget afgøre med racen. F.eks. er det karakteristisk for en siameser at miave hele tiden, da den er en meget social kat. Main cooner snakker også rigtig meget på grund af socialitet.. dens mangel på snakken kan have noget afgøre med dens opvækst.. en hittekilling - er det en der er blevet fundet? eller? for så kan det være manglen på sociale kompetancer samt at den kan føle sig underdanig eller måske ikke helt vide hvordan den burde opføre sig. jeg mødte engang en hest der var vokset op i en kostald og derfor ikke vidste helt hvordan den skulle agere blandt andre heste og mennesker, så man troede altid den var sur fordi dens ører altid var tilbage og ikke signalerede med ørene, som normale heste gør. håber du kunne bruge det til noget og at du finder ud af det (:
Det kan skyldes halsbetændelse, infektion på stemmebåndene eller bare mangelende stemme. Du har selv haft mistet stemmen Rollo, hvad var diagnosen på det?
Jeg håber ikke dyrlægen vil sige det samme til katten - for min "diagnose" var hold kæft og spis nogle flere halspastiller!    Cleo er en hittekilling, en killing en af naboerne fandt og indleverede hos os - en ejer kan vi ikke finde, så nu er hun her. - Det er ikke fordi hun ikke kan miave eller ikke gør det, hun prøver, det er bare meget svagt og høj i tonen det der kommer. Er der nogle tegn man kan kigge efter hvis det er infektion eller halsbetændelse? Tænker lidt varme ører, våde øjne/næse etc.? - For vi har holdt øje med de, sådan de små sædvanlige symptomer jeg kan komme på, men udover hun var meget lille og for ung til at komme fra moren og så havde en meget tør og tæt killingepels så var hun fin, - og nu er hun blevet meget større og har fået en flot blank pels. Hun socialiserer rigtig fint med de fire andre katte og særligt den ene af de store er blevet ret vild med hende, så han "hjælper" hende ligesom - fx i går eftermiddags da han havde slæbt en mus ind hun skulle jagte og aflive   Altid dejligt de hjælpes ad med dén slags også *GG* Hun kommer nok lige med til dyrlægen i morgen når vi skal derind alligevel, - vil godt lige ha' hende checket igennem, nu hun er en hittemis.
Det kan være mange ting. Alt fra sygdomme til bare ingen ting. På internatte hvor jeg var, kom der en gang en smuk sort mis ind med en killing, Putte og Per. Putte havde ingen stemme overhovedet. Der kom bare en puste lyd eller sådan noget. Alle de andre katte gloede godt nok noget på hende. For hun "snakkede" altså meget - altså kun at sige en lyd. Det var intet galt med hende. Hun blev nemlig tjekket flere gange også efter hun blev solgt. Der var bare ikke lyd på hende
jeg har også en meget lille hun kat, hun vejer omkring 2 kg, og hun er 3 år gammel, (hun er ikke tynd) hun har heller ingen rigtig miavv, en meget lille hviskende pivende miav lyd, det lyder simpelthen så kært. Hun har aldrig sagt mere, men trives i bedste velgående, tror bare der er forskel på stemmer. Min gamle norske skovkat blanding han miaver så højt hele huset vågner, når han får et miav flip om natten 
For en sikkerhedsskyld, så kommer Cleo lige med til dyrlægen i morgen - lyder måske ondt men har ikke ville ta' hende afsted før, hvis vi nu fandt ejeren  - Ikke at jeg synes hun har fejlet noget, mere bare et lille sundhedscheck. Men er sjovt som de kan ha' forskellige stemmer   Men træls med dem som så ynder at bruge dem meeeeget på knap så praktiske tidspunkter  Vores andre katte snakker ikke så meget igen, - jo den helt store gør når han kommer ind, så skal han lige lokalisere mig, så "miaver" vi til hinanden indtil han har fundet mig og kommer springende  Er glad for jeg ikke har voldsomt snakkende katte *GG*
Vi har to katte. Bertha har altid snakket meget. Mens Blyp faktisk ikke sagde en lyd det første år. Blyp gik bare rundt og mijav'ede uden lyd. Ved at lære ham at der kom en godbid, når der kom lyd på, så kan han fremkomme med en meget svag mijav'en når han tikker om mad. Det har han levet ganske fortrinligt med i 3 år. Han har så en anden måde at få os ud af sengen på om morgenen, såfremt han syntes hans fodringstid er overskredet. Han går simpelthen op på sofaryggen o.lign og vipper til malerier således at disse frembringer en karaktiristisk lyd, når de skraber op ad væggen. Så egentlig havde jeg nok foretrukket en lyd fremfor mine malerier kom i fare. 
som altid har haft lyd på, men det seneste år er lyden forsvundet og dyrlægen siger det er alderen som er årsag....hun er 13 år.
Jeg har en hankat på 12 år. Og i de 12 år vi har haft ham og han har åbnet munden, er der ikke kommet en lyd ud. :p Men han har det helt fint.  Mine katte i det hele taget, kommer der ikke lyd ud af.. eller i hvert fald ikke ret meget 
Vores elskede Joy er forsvundet. I morgen tidlig er det to dage siden vi sidst har set hende. Jeg savner hende hel forfærdelig meget, og frygter hver en opringning. Har i oplevet at jeres hunde har taget "på tur" flere dage? Hun har aldrig stukket af før. Hun er tre år, og ved at være i den "fornuftige" alder efterhånden. Så jeg har en rigtig dårlig fornemmelse med det. Ingen har set hende. Jeg har afleveret et billed af hende til to clavorianter, håber de kan lede os på rette vej. Kender i nogen der kan "mærke" "se" savnede dyr? Skynd jer ned og gi jeres elskede dyr et godnat kys jeg ville give en million for at hun kom gående hen til mig Hilsen soga
Åh det gør mig inderligt ondt for dig, at din hund er forsvundet.  Mht. clairvoyanter, så anbefaler jeg dig at kontakte Winnie Stubkjær Laursen, hvis du ikke allerede har gjort det. Hun er afsindig dygtig, og jeg har stor respekt for hendes arbejde og resultater ift. at "se."
Tak for dit forslag. jeg har lige sendt hende en mail med billed osv. Håber hun kan hjælpe 
Selv tak du kære.  Jeg forstår hvor smertefuldt det må være, at din hund er væk. Derfor havde jeg brug for at henvise dig til Winnie i en fart. Ønsker for dig at du får din hund hjem i god behold. 
Hej Alle Jeg vil lige skrive den FANTASTISKE nyhed at vi fik vores elskede Joy hjem igen   Hun var væk fra onsadag middag til fredag middag. Vi fik hjælp af to clavorianter til at finde hende.  Hun var faldet ned i et stort vandbasin til at opsamle spildevand med. Det ligger bag ved en fabrik i nærheden og hverken vi eller vores naboer i området var klar over at de havde lavet dette basin.  Kanterne var beklædt med plastic så hun kunne ikke selv komme op derfra. Hun var dækket med vand men kunne heldigvis stå på en skråning så hovedet kunne holdes over vandet. Tænk at hun har stået sådan i to døgn!!! Dyrlæge så hende om eftermiddagen og hun var generelt ok men hendes muskler og led var meget ømme så hun fik noget smertestillende og så fik hun en 5 dags antibiotica kur for han kunne høre lidt på hendes lunger.  Men nu er hun helt sig selv igen og vi er LYKKELIGE for at have hende hjemme igen. Pu ha det var to forfærdelige dage!!!  Hilsen anne dorthe
Tillykke med I har fået hende hjem igen. Det var da en fantastik historie   Godt den endte så godt 
Åhh det glæder mig at læse. Den stakkel, at have stået der så længe, godt i tage jer af hende 
Ej det er man ked af at høre hvilken race er hun ? Er hun strerliseret ? Hvis ikke kan det være en hanhund der har "taget" hende det skete med min hund Bitte som var væk 5 dage og så lom hun igen  Drægtig   Kun 1 år gammel .... Hun var heldig at overleve ... 
Det er godt nok noget af det mest tåbelige jeg længe har hørt om. De stakkels hunde syntes overhovedet ikke det er sjovt - ganske usmageligt i mine øjne..
Hvordan kan du ud fra billedet vide/vurdere at det er ubehageligt for en hund at surfe?  Jeg har set en video på nettet af en hund der løber på skateboard - og den ÆLSKER det. Det er der bare slet ingen tvivl om. Jeg ved dog ikke om man kunne få en anden opfattelse, hvis man også dér kun havde et billede at gå ud fra? Men med videon er der i hvert fald ingen tvivl om at den synes det er fælt morsomt at løbe på det skateboard... Det kan godt være jeg er møgelendig til at aflæse ud fra et billede, hvornår en hund viser ubehag, men jeg synes ikke lige jeg kan spotte det på billedet i det link.
Ja, den er go' nok....   En terroristkat uden lige - den var ellers så sød som lille:  
Hi hi hvor er den skør  Hvor så den sød ud som lille.
Jeg har fået taget lidt billeder af min lille prinsesse mens vi øvede agility sidste weekend. Da jeg sad og så billeder igennem efterfølgende blev jeg bare så glad. For glæden ved det arbejde vi laver sammen lyser bare ud af hende på billederne.  I får lige et par af de bedste, bliver simpelthen nødt til at dele dem med nogen   : 1: Slalom - hendes absolut ynglings forhindring!   Håber I kom igennen billeder af min kommende agility champ (ja man skal jo være lidt optimistisk   ) Og smide gerne en lille kommentar nu I kom så langt.
Tak for dit søde svar.  Ja, der er ingen tvivl om at når hun ser en ag bane, eller bare en enkelt forhindrig, så starter festen altså  Tror både hund og jeg ville kede os fælt til lydighed, ingen af os har ro nok bag i 
Hvor er det et flot arbejde!! Skønne billeder og video. Da jeg løb agility trænede vi nogle gange med hænderne langs siden og viste vej med vores skuldre og kropssprog. Har du prøvet det? Det var helt vildt, hvad hunden kunne opfatte med minimale signaler. Mange hilsner fra Maria
Hej Maria Tak for dit søde svar  Nej, det har jeg faktisk ikke. Vi er begge sådan ret grønne i det her agility. Jeg startede med at løbe med Luna i vinters - så vi har trænet godt 8-9 måneder sammenlagt. Men god ide, tror jeg vil prøve det af! Har jo bare fået banket ind at jeg skulle være tydelig i mit kropssprog og holde armen oppe.Så det gør man jo! 
Jeg havde en lille hund (JRT), han var super til at opfange signaler, men det var også mest til træning vi arbejdede med "arme-væk". Når din ikke er mere rutineret, er det jo fantastisk, at hun er så sikker. Målet, med at være mindre synlig, var hurtighed. Da min var i luften over et spring, viste jeg med skulderen ved at dreje, hvad han skulle næstefter. Men vi havde også træner på, så når det gik galt og hunden drejede for hurtigt, fik jeg skæld ud  Vi havde 4 spring som stod som to dobbeltspring ved siden af hinanden. Først skulle den tage alle fire, som i en cirkel, derefter springene i 8-taller. Så de to første spring ved siden af hinanden osv. osv. Håber du forstår. Men pas på ikke at gøre for meget på en gang! Jeg var også meget tydelig i starten og viste med hænderne i knæhøjde, hvad min skulle, det kræver bare træning, at få styr på det hele. Jeg var også helt ny i det med min hund og har kun trænet 4-5 år i alt, så jeg er absolut ingen haj   Ville bare komme med lidt ideer til dig. Synes dit arbejde er en fornøjelse at se på  Mange hilsner fra Maria
Tak for dit svar, uper god ide til træning af mindre "blafren"  Jeg tror nok jeg forstår hvad du mener, skal da efterprøve det en dag til træning. Og tak, jeg er blevet helt bidt af en gal agiltyhund! For sikke en masse sjov og fede oplevelser dte giver. Både til træning og på konkurence banerne 
Ja... I går fyldte Cassi 18 mdr. Det betyder at hun sådan officielt gerne må komme med til agilitykonkurrencer, hun skal dog tidligst afsted til december, hvis jeg da mener hun er klar. Er hun ikke det, så må Joy tage med hele vejen til Horsens... Men lige et lille klip af prinsessepigen der arbejder med box Lige en enkelt kommentar knyttet til klippet. Hun er lidt træt, og da hun kommer turen tilbage over de sidste 3 spring, glemmer jeg hende en smule, og der sniger sig en fejl og en lille misforståelse ind. Men hun er altså bare så dejlig og glad for det agility(måske lidt for glad, hvis en hund da kan være det)...
Sikke en døøøøgtiiig bette hund.  Hun ser ud til at kunne lide det, hun laver, og det er det allervigtigste, som jeg ser det. 
Hun er jo super lækkert! Dygtige Cassi   Og der er ikke en ting som for meget glæde 
Synes lige at I skulle have lov at nyde vores skønne store genbrugskat Otto  Han er 1år og vi har haft ham siden juni hvor vi hentede ham på Inges kattehjem: Ahhh lyserød kurv med plys - det må være MIN!!!!   Skøre hyggemis 
han kær - og alle kan da se, at den kurv lige er i størrelse sammenrullet-kat 
Det er han bestemt. Overvejer om jeg skal have købt en rigtig kurv til ham så Hjerte kan have sin i fred  Ofte er det nu vores lammeskind han kaprer 
Næ, de ser faktisk overhovedet ikke ud til at more sig det mindste. Kan på ingen måde se en mening med det. Stakkels dyr 
Prøv at kør billederne igennem. Mange af dem forsøger at hage sig fast med kløerne, prøv at se deres øjne og en af dem forsøger at lægge ned på bræddet. Jeg tror på ingen måde de syntes det er sjovt. 
Ahh - nu fattede jeg lige hvordan jeg kunne se hele serien  Men jeg synes stadig det er svært at tolke ud fra billederne hvad hundene egentlig synes om det.
Jeg er faktisk ikke sikker på hundene overhovedet ville være mulige at få op på brættet, hvis ikke de så én eller anden form for fornøjelse ved det. Jeg er helt sikker på, at Luka, min lille skævbenede labber, ville slet ikke stille sig på brættet. At de holder fast med kløerne er da helt almindeligt? Et bræt er usikkert at stå på, så selvfølgelig forsøger de at holde sig bedre fast med kløerne. IDK, jeg kan ikke læse hundenes tanker...
hvis hundene ik gad ku de jo bare hoppe af, mange hunde elsker vand og ja de hager sig fast på brættet med deres klør hvad sku de ellers holde fast med
Jeg tror altså ikke man kan tage en hund der ikke kan lide det, og så bare lige deltage i en konkurrence. Hold da op der er nogle gode billeder ind i mellem 
Vores hund fik i aldrig op på et bræt - og SLET ikke i vand! så risikoen for at de hunde der ikke kan lide det, er rimelig lille. Man stiller jo ikke op i en konkurrence med et dyr der er skrækslagen for det konkurrencen handler om.  I ser jo heller ikke lille Tulle starte en springklasse hvis hun er dødsensræd for springet  Tror nu nok hundene kan lide det. Men ethvert moment taget i et uheldigt øjeblik kan ligne noget helt andet end det er. 
Umiddelbart ser det da ikke ud til der bliver brugt hverken vold eller magt til at holde hundene på brættet. Så kan ikke umiddelbart se hvordan det er mere synd end andre former for træning af dyr. Synes tilmed der er taget en del sikkerhedshensyn for umiddelbart har de da alle redningsvest på 
Det er åbenbart bare mig der er lidt sart. Heste elsker også at roolkur ellers ville vi jo ikke kunne få dem til det.    Dette er ikke for at skabe debat om RK men for at sige vi kan få dyr til alt og det er vores ansvar som tænkende væsener at undlade at sætte dem i situationer hvor de kan vælge mellem pest og kolera. Hvad mulighed har de andet end at stå på bræddet? At springe i bølgerne? Jeg kunne fint "lære" min basset at det af 2 onder var bedst at blive på bræddet. 
Rollkür er en træningsmetode, hundesurfing er en sportsgren for hunde! De to ting kan ikke sammenlignes i min verden. Synes stadig ikke hundene lider nogen last på surfbrættet. Så burde min kærestes hund lide last når den jagter en klud bundet fast til en fiskestang  Jeg giver dig fuldstændig ret i at det er vores ansvar som mennesker at holde vores dyr fra at lide overlast, men derfor synes jeg stadig ikke de her hunde lider overlast.
... under Rollkur har du en ret stærk indvirkning med biddet. Lad mig tage udgangspunkt i min gamle hund, Laika. Hun KAN svømme, og gør det af og til, men hun er ikke vild med det som Luka. Smed jeg hende op på et bræt, er jeg fuldstændig sikker på at hun hellere ville kaste sig i bølgerne. Det er jeg ret sikker på enhver hund ville. TS, har du selv hund? 
Jeg kan altså ikke se sammenligningen med rollkur? Hunden er jo ikke bundet fast til brættet  Måske nærmere en sammenligning med military eller en jagt, hvor hestene (frivilligt?) springer i vandet.
Katrinen, hvordan kan DU så se at de ikke har det sjovt, når nu du siger at vi andre ikke kan se at de har det sjovt? Det kan da godt være at din basset ikke ville se det morsomme i det, men betyder det lige pludselig, at ingen andre kan lide det som din basset ikke kan?? Når King er på stranden så SKAL der være max høje bølger, så han virkelig kan kaste sig ud i dem. Jeg presser ham skam ikke. Jeg beder ham faktisk om at holde op, når jeg synes han har gjort det mere end rigeligt. Hvis der ingen bølger er, så gider han faktisk ikke  Hvis de ikke syntes at vandet eller surfboardet var sjovt, så ville du næppe kunne slæbe dem så langt ud i vandet.
Normalt når hunde har det sjovt så er ørene oppe, benene strækt og halen i vejret. Hunde der gerne vil lege med en bold henter også bolden, smider den foran os eller går selv igang med at lege med den. Hvis de syntes det er sjovt burde de hente surfbrædtet eller svømme ud til brædtet, og ville op på det, (men det gør de sikkert også   ) Heldigvis lever vi i et frit land og hverken basseten, griffonen eller king charles, ville blive udsat for noget så tåbeligt som en surfkonkurrence. Jeg mangler dog stadig at I forklarer mig hvordan I ser at de syntes det er sjovt. 
Katrinen, hvornår har du sidst set en person smile kæmpe stort når de var dybt koncentrerede? Eller et menneske der står på fuldstændig strakte ben når de står på noget ustabilt? Ørerne oppe, ja der må jeg være dig svar skyldig i hvordan man kan sammenligne det med et menneske... Hvordan jeg kan mene at de har det sjovt, tja, ellers var de der nok ikke. Det må kræve enormt meget træning og tror simpelthen ikke at man kan tvinge den. Du ville jo heller ikke tvinge en hest til springning, eller tvinge en hund til agility hvis den ikke syntes det var morsomt... Hvis ejeren er så vild for at dyrke den her sport med hunden så ville h*n nok anskaffe sig en som kunne lide det.
Ja, jeg er måske lidt tosset   Men i dag har denne dejlige lille dreng fødselsdag  Han bliver 8 år.    
Tillykkeeeeee    Ja jeg holder altså os fødselsdag for mine dyr 
Lucky vuffer tak for tillykkerne  Han kæmpede en brav kamp med sin "kage" og tog glad imod sine gaver ss Tror han nød det den lille dreng 
Forsinket tillykke med dagen  Og sikke en kage, den ville falde i god jord her hjemme!
Ej hvor sødt, med en fødselsdagskage   Og tillykke med ham. Herhjemme får vores hund hvert år en pakke med en ny bamse i, som han kan pakke op.
Her bliver hunden også fejret hvert år, med kage til os, en anden til ham og hans hundevenner. Hele familien kommer på besøg og har selvfølgelig gaver med til ham.
I denne måned fyldte min store baby Hektor 2 år    Luzie:   Min mand med Luzie og Hektors opdrætter med Hektor ( min store dreng mangler endnu fylden, og især på brystkassen   , men han er også først færdig om 1½-2 år ):   Mig og Hektor:   Og til sidst lige et billede af kuldet. Den smukke smukke sælfarvede Hugo, lille smukke Hekla i midten, som opdrætter selv har, og til sidst kuldets største dreng, Hektor:  
Hvor er de bare flotte   Går selv med en lille drøm om at skal have sådan en basse engang.
Tak Cathrine  Det er også en drøm jeg har haft lige siden jeg var lille, og endelig gik den i opfyldelse for 2 år siden  Har haft at gøre med mange hunde og racer gennem tiden ( er uddannet hundefrisør ), og jeg har fundet ud af, at Grand Danoisen er bare HUNDEN for mig 
sikke skønne   jeg vild med GD... og altid ønsket mig en men har ikk overskud til 2 hunde lige pt.... men tak for kigget af dine skønne hunde...
Dejlige hunde! Og sikke et smukt sted til et fotoshoot, det ser helt sydlandsk ud med det blå vand - lidt misundelig 
Tak skal I have  Ja, der er fantastisk smukt nede i Faxe Kalkgrav, og man føler slet ikke man er i DK 
du vdj eg elsker dine tråde og lækre vovser... Men det er ski lidt for tidligt for mig endnu at sidde her og kigge. Jeg kan desværre ik glædem ig så meget på andres vegne endnu i den retning
Hejsa derude  Vores hunde vil super gerne drikke af alt muligt andet, end deres vandskål. Så herhjemme snakker vi om at købe en drikkefontæne, som pumper vandet rundt. Så er det sikkert mere spændende at drikke af, for vandet virker frisk hele tiden.  Så jeg vil gerne høre om jeres erfaringer, hvilke mærker i mener er gode og gerne linke til dem. Og self vil jeg gerne høre om jeres hunde hellere vil drikke af dem, end af deres skål.  Vores hunde drikker ikke for lidt, og deres vand bliver skiftet ud flere gange om dagen. Men de vil hellere drikke af alt muligt andet udenfor.  Men kom med jeres erfaringer 
Hej Jeg har ikke prøvet vandfontæner til hunde, men jeg kom til at tænke på en ting: Hvilket materiale er hundenes drikkeskåle lavet af? Vores har en af metal som han meget nødig drikker af og så en i kraftig plastic der står i gangen som han meget gerne drikker af. Det samme gælder i øvrigt katten, hun drikker også helst af hundens plasticskål i stedet for sin egen af metal. Den smager åbenbart bedre...  Lene
De har en i metal, og en i plastic, og ingen af dem gider de 
Da jeg fik Katho hjem som 10 uger, var lykken gjort. Jeg havde fået min drømmehund fra siden jeg var 7 år gammel. Han havde som end selv valgt mig, blot 2 uger gammel. Og bevist at han mente det da han var 4 uger gammel. Du skulle være "mors" hund... Og det blev du! Jeg har nydt tiden sammen med dig og dine fjollede ting du kunne gøre. Dit dejlige fjæs, og de måder du kunne sætte det på... For ik at tale om dine læber. Du nåede at blive 91 cm i skuldermål. blive træt af at æde al din mad. Men hey du elskede jo mig. Du kunne rende på den sjoveste måde efter min søn for at se hva han havde ved sig. Kigge hen over ham endda. Du blev altid legesyg kl sen aften. Fik du ik lige opmærksomhed her og nu, når du blev det, så gøede du. Du belv købt, både fordi du valgte mig. Fordi du var en grandanois, pga søtrrelsen, og som vagthund... Sidstnævnte var du sindssyg god til... Desværre var du bange for alt da jeg fik dig hjem, selvom avler har gjort alt for i skulle få den bedste start. Jeg ved ik hvorfor det var sådan. Du var udelukkende en morhund i begyndelsen. Alt for dig omhandlede hvor jeg befandt mig, og om du kunne være ved min side. Du blev dog gode venner med os nærmeste- i hundeskoven og hos din avler. Det var "comfort zones". Jeg har gjort mit for du skulle lære at biler, andre hunde og mennesker ik var farlige. Og en overgang så det oprigtigt ud til at lykkedes, at få dig gjort til en hunde"mand" og ikke en hunde"kylling". Men da du blev voksen - blev du alligevel mere bevidst om at du skal passe på din "mor". Du krøb igen en kende mere med halen mellem benene i hundeskoven. Da en berner sennen kom ind af døren hos dyrlægen, sprang du decideret op på mit skød for at passe på mig med rejste børster, dyrlægen var du af uransagelige årsager kommet til at hade, således du ville æde hende om du kunne. Dyrlægen kunne se endnu flere tegn på at du var en rendyrket morhund, der vogtede mig mere end en fåreflok. Dit sindssyge nervøse jeg var en potentiel farlig bombe der kunne gå af hvornpr det skulle være mente hun. Jeg havde haft tanken siden vort sidste dyrlægebesøg- og dyrlægen sagde det der gjorde at jeg tog baslutningen 100% her og nu, fremfor blot at lade dig vacc og tage dig med hjem igen. Jeg vil aldrig komme til at sige jeg mener denne aflivning var det 100% rigtige at gøre. Ej heller selvom dyrlægen siger det var. Det føles SÅ bund forkert nu, men jeg kan ikke tage det tilbage selvom jeg ville ønske jeg kunne af hele mit hjerte. En 14 mdrs hund har hele livet foran sig. Den skal ikke ligge livløst på gulvet, og ik kunne komme med mig hjem igen!!!! Som det sidste beviste du at du var min af hele dit hjerte. Du slikkede mine tårer væk og logrede med halen, som om det hele var ok... Nu er du en stjerne på himmelem jeg aldrig aldrig glemmer og altid vil elske af hele mit hjerte. Det forklarer jeg osse min sæn, på 3 som er uforstående. Som ik vil hører tale om du er en stjerne på himmelen frem for i vores stue. Hold kæft det her er svært... Jeg har tudet siden i går.... Og det fortsætter bare. RIP min elskede Katho vaps- du vil altid være elsket og husket, mors hund!   Jeg er virkelig ked af vort eventyr skulle slutte her - og ikke mindst på denne måde.
Det gør mig virkelig ondt med din dejlige hund. Den smerte du går igennem nu, sidder jeg selv med da min dejlige hund blev aflivet i fredags. Den tomhed man har, og den tvivl om man nogen sinde vil smile oprigtigt igen er bare helt forfærdeligt. Jeg er desværre ik den rigtige til at give dig trøstende ord, da jeg selv har det rigtig svært. Men min medføelse og sympati for dit store tab har du. Mange tanker herfra!!
sikke skøn han ser ud.. 
Super flotte billeder! Hvordan det fungerer for netop de hunde på billederne aner jeg ikke. Men hvis de synes det er lige så sjovt at stå på boardet som disse bulldogs, ja så er det sgu helt fint for mig 
hold da op hvor er den bulldog inponerende. der var vist ikke tvivl at den kunne lide det. men er man bygget som en bulldog og elsker fart! så er surfing og skateboard jo svaret hihi. Jeg ved ikke om jeg kunne få Guffe til det, min franske Bulldog. Men lækkert ser det ud. Rikke
Jeg kan ikke vurdere om hundene har det decideret sjovt på disse still-billeder - men jeg kan altså heller ikke vurdere, at det er en traumatisk oplevelse for dem. Til gengæld er der vidst ingen tvivl om at de bulldogs synes det er herre-morsomt at stå på surf- og snowboard  Det kunne være interessant at se still-billeder af lige præcis dem, når nu man har set videoen, og ved at de synes det er sjovt.
Jeg tror den video lukker debatten eftersom vi nu har fået slået fast, at hunde kan nyde at stå på surfboard.
føler jeg mig så, så pokkers elendig, en dårlig hundemor, et modbydeligt menneske, fortryder af hel... til, hyler konstant... jeg kan slet ik være hjemme... Jeg sys det er synd for den gamle hund... Min søn spørger efter ham... Jeg kan ik rumme det... jeg savner det dejlige fjæs. De skønne øjne... mine 91 cm lækkermås som ik kunne styre sine ben... Jeg kan s*gu ik det her
Føler med dig. Jeg synes du er utrolig ansvarlig. Du kunne se hvor det bar hen, kendte din hund og ville ikke udsætte ham for det du forudså han ikke ville magte her i livet. Tænk på hvor heldig han var- at komme hos dig som forstod ham, gav ham tryghed og kærlighed.Et andet sted var han formentlig blevet grueligt misforstået og havde ikke haft de trygge 14 måneder du gav ham. Vær stolt af dig selv. Stort trøstekram.
Nu lyder jeg alerede som dem der prøver at trøste mig. Men den følelse at det ikke var det rigtige, tror jeg de fleste vil sidde med. Min hund fik pludselig en infektion. Hvorfor fik jeg ikke bare behandlet den, så havde jeg kunne beholde ham lidt endnu, og få givet ham en ordentlig afsked. (han havde flere sygdomme med sig) Men kan man i det hele taget tage en længere afsked?? Jeg har googlet som en gal, og fandt en artikel fra en dyrlæge. Han skrev at når folk kom med deres hund for at få den aflivet, så er det det rigtige. Hundes ejer er den der kender hunden bedst, og vil uden tvivl det bedste for sin hund. Er beslutningen taget, har der lagt meget overvejelse i det. Min hund undgår at i værste tilfælde at blive kvælt i en spise situation. Din hund spares for ængseligt at konstant skulle passe på dig og evt gøre skade på andre. Ved det er ringe trøst, for det hjælper ikke engang på mig, som ingen ting får udrettet, og tuder flere gange om dagen. Tænker på dig, ved virkelig hvordan du har det!
jeg magter det... Jeg tuder stadig! han var bare min dyrebare, elskelige vaps!! Jeg har det af pommern til... Og føler bar ik længere det var det rigtige valg... Alt er bare så forkert nu!
men der er bare intet der lindrer på noget. Det blir ik bedre af, at det er ilde set som menneske, at være så ødelagt over at ha mistet et dyr. Det er sådan det er. De ter ik ok at være lige så knust over at sige farvel, som de ter når der er noget der omhandler mennesker.
det er såen du føler det og har det. Ingen kan tage fra dig hvordan du føler. At de ikke kan sætte sig ind i hvordan det kan være at miste et dyr, og måske endda ikke acceptere hvordan du tager det, er rigtig hårdt for dig og gør det ikke nemmere, da du måske føler du har vanskeligt ved at tale om hvordan du har det. Men det er ikke på nogen måde forkert at ha det på den måde. Din hund har betydet utrolig meget for dig, derfor disse følelser. Kender mange der har fået aflivet deres kæreste dyr, for at tage det utrolig nemt. Har aldrig kunne det. Jeg bryder sammen som dig. Vores nabo skød selv deres hunde. Pigen kom hos os da hun ikke ville være hjemme mens han gjorde det, ellers tog hun det helt cool. Det er helt ubegribeligt for mig. Jeg har sneget mig lidt uden om dem der ikke kan forstå mine følelser, og så tudet og snakket med dem der har været der, og altid vil være der for mig, lige meget hvad. Har du ikke en rigtig god veninde eller familie du bare kan hælde alt ud til, og som lytter lige meget hvad der kommer ud? En person som lytter og altid er der, er bedre end ti som kun tager de lyser sider af en. Kender dig ikke, men jeg ville gerne være der for dig, for ved hvad du går igennem! Varme tanker til dig!
at selvom min mor eks af alle nok forstår. Så kan jeg jo ik hverken ringe el tag derind hverg ang jeg bryder sammen... Det er flere gange om dagen stadig... Til en vis grad forstår mand og moster sikkert osse. Men nok ik at jeg bare blir ved sådan her, og ik hurtigt "bare" blir bedre... Min bedste veninde- er travl til dagligt. Med eget firma, og har ik den store tid. el osse tikker der en sygemelding ind når hun ellers troede hun havde tid. Det varmer at du siger som du gør... Det er jo nok fordi du måske reagerer som jeg selv netop.
Stute trøstekram til dig. Jeg har haft flere GD i mit liv, og det du skriver om din, tyder på at der var noget helt galt. Om det er en medfødt skade eller miljøbestemt skade er ikke til at sige. Men du har gjort det helt rigtige.  Når du bliver ved med at være så ked af det, som du beskriver, - sådan nærmest at du slet ikke kan andet end at sørge, - så prøv at finde ud af, hvad det var din GD gav dig - ud over at være morshund. Gav den dig positive kontakter, var du med i et fællesskab pga den, fik du spontane positive tilkendegivelser fra tilfældige folk, var han din vagthund og tryghed som kompentation for din mands meget fravær, gav han dig mere selvværd eller noget helt andet? Hvis han har kompenceret for noget andet i dit liv, så prøv at finde ud af, om du kan få det på en anden måde. Det vil kunne hjælpe dig på den lange bane, når du får nye hunde eller andre kæledyr. Det er jo frygteligt at du bliver så ked, at du græder hele tiden. Held og lykke med at komme videre. 
selvfølgelig var han min sikkerhed når min mand var væk... Der var jo da langt mere vagthund i ham end den gamle tæve vi har (der ik er GDer)... Alene str og gøen holder flere væk med sådan en. Og ingen hemmelighed i at det bestemt var værdsat herfra! Når det er sagt - så var han jo ik just trænet vagthund el noget overhovedet. Men dte var nok helleri k nødvendigt! Udover det- er det heller ingen hemmelighed, at jeg er ekstrem tæt knyttet til vores dyr. Og at det er langt værre for mig denne gang end sidst, fordi jeg sidst nåede at se det der skete med hunden/at den fejlede noget... Det "nåede" jeg ikke her... Hvis du forstår. Så er der det faktum - at man jo ofte ser/hører om hvor modbydelige mennesker kan være, generelt mod hinanden, mod børn, mod dyr - det mennesker gør ved hele kloden reelt set! Sådan har jeg det ik med dyr just... De gør kun det der er nødvendigt - med mindre de er "ødelagte". Mennesker kan indeholde så mange ting, jeg virkelig afskyr, ik bryder mig om el har lyst til at prøve og forstå, og væmmedes ved!! Jeg kan hurtigt finde 10 grunde til at knytte mig mere til dyrene og deres rene uskyldighed, end til et andet menneske. Sidst men ikke mindst- så føler jeg jo at Katho "valgte mig" lige så meget, som jeg valgte ham i sin tid. Jeg ved godt mange sikkert ville sige, at jeg har et mærkeligt forhold til en ting som dette. Det har jeg i forhold til mange andre osse... Men i mine øjne er liv liv- liv er lige. Fordi vi er mennesker tæller vi ik mere, end alle de andre levende væsener bare fordi vi er øverst i fødekæden. Og disse ting spiller da med garanti en stor rolle i det for mig. Foruden mit kæmpe savn...
Kære Stute Det at miste sin soulmate er ikke let - selv hvis man har tid til at sige farvel. Man har ret til at sørge og det skal du også! Jeg er ikke et sekund i tvivl om at det var det rette valg for din skønne vaps - rart eller ej. Følelsen af at tude og ikke blive fortsået husker jeg stadig tydeligt da jeg i 1995 måtte tage afsked med min soulmate - min kæreste hest Felix der blev 24 år - min daværende kæreste fattede minus og jeg sørgede i flere uger. Giv tid og sørg - og måske en dag finder du en ny dejlig vaps - den vil ikke erstatte Katho - men give sin glæde som Katho gav sin. Kæmpe trøste kram
som er så pisse uretfærdigt. Han gav jo mig sin kærlighed... Og jeg har "AFVIST" pga et måske! Og jeg er bare sådan kommet i tvivl bagefter- om nu når jeg fortalten oget, at dyrlægen osse forstod, og ik misforstod det jeg sagde og det dermed virkede værre end det var... Og det er nok det værste - nu at føle at det måske ik var det rigtige pga det... @!#$ jeg hader at være så dyreelskende jævnligt!!! Men hvor er i søde, at i gider svare fortsat... Der er ikke mange der forstår - slet ik at man kan blive ved bare at hyle løs... Man kan jo helleri k blive ved at rende til den samme om det om og om igen... Om de forstår el ej.
det er altid hårdt at miste en man elsker højt og det kan jeg jo læse at du gjorte. du kæmpede for ham i lang tid, men det er bare ikke alle der står til at redde desværre jeg ville ønske det var sådan, men sådan er det bare ikke. du gjorte det rigtige, det hjælper ikke noget at høre det lige nu, men jeg håber det kommer til at hjælpe dig en dag. tud alt det du vil, slå i puder, få afløb for følelserne. de er ikke forkerte på nogle måde, dine følelser er jo fordi du elskede ham.
evigt ret i at jeg gjorde.
   Årh, Stute. Kan godt forstå du ikke kan holde ud at se på mine billeder, når du selv lige har mistet . Det gør mig virkelig ondt for dig, og du har min dybeste medfølelse. kan det være nogen trøst, så syntes jeg du traf det helt rigtige valg. Ved godt du ikke kan bruge det til så meget, da du sikkert har forfærdelig ondt. Kæmpe trøstekram herfra.
Hey allesammen lidt billeder af mine forældres hund, da hun var på ferie hjemme ved mig imens, mine forældre var ude og sejle...     Når vi ikke var hernede lavede hundene det her      Eller det her:   Beklager billederne ikke er den bedste kvalitet...
Det ser ud til at have været en god ferie for ferie barn og passer 
det er virkelig svært for mig denne gang... Jeg kan jo kun give folk ret når de siger at GDere sætter sig i hjertet... Detgør de virkelig... Men det er jo direkte modbydeligt når det har en ende... Men det er jo som tidligere nævnt nok noget andet hvis det er alderdom og den slags.
Jeg har vist aldrig vist jer Felix. Felix er vores hund han er 16 måneder gammel, han er en blandings hund 3/4 golden retriever og 1/4 samojede. Han er en fantastisk hund så nem at opdrage og have med at gøre, han er en rigtig glad hund, han mener selv at han er den sødeste i verden og han holder sig ikke tilbage for lidt kæl og klap. Men her er nogle billeder af fyren: Et par dage efter vi havde hentet ham        Hygge med far på gulvet (ingen af dem bevæge sig fra stuen og i seng så de smed sig ved siden af hinanden på gulvet)  
århh han er er puttet <3
Åh hvor er han altså bare kær og fluffy-nusser   Tak for kigget 
Ja nu har jeg i 2 uger haft 3 små "svin" i pleje... de har alle fordoblet deres vægt på de 2 uger  Idag har jeg så fået indbragt 2 nye små "svin".. en op 178 gram, og en lille bitte en op 127 gram.... Især den lille virker lidt "mat", den "store" den kigger gerne frem... De har dog begge spist lidt opblødt foder (og lagt sig til at sove oven i det)... Så nu har jeg lavet noget kamille the, med lidt salt, honning og vita biosa, og givet dem lidt af det, i håb om at styrke dem lidt, hvis de er dehydrerede.. De har ingen spy eller noget.. Så jeg tænker at deres mor enten er gået bort, taget af en ræv, eller at reden er blbevet forstyrret og de så er gået ud (midt på dagen)... Billeder kommer en af dagene 
Så er der billeder af de 2 små "svin"... Den "store" af dem virker ok kvik.. Men den anden virker altså stadig noget "tam"... Håber de klare den..   De HAR dog spist noget 
Hvor er de søde 
Uha de er søde de små to.Prøv at mærke efter om den der er lidt mat skulle være blevet lidt kold,det kan de godt blive selv om de ellers har været varme og friske.Hvis den er lidt kold kan den ikke omsætte maden og det kan gøre den sygner hen.Hvis du syntes den ikke er helt så varm som den burde være,så kan du lægge en lille klud om den og så ind under blusen på bryst eller mave på dig selv eller nærmeste offer i nærheden.Nogle timer der er noget nær bedste måde at få varme i sådan en lille sølle krop. Held og lykke med dem Dorte.
Ja de er utrolig søde de to her... De er bare så "sølle".. Den lille virker lidt køligere end den anden, men den er varmere end den var igår.. Af samme grund, har jeg valgt at de ikke skal være i mit kolde pindsvine rum, med piv åben vindue.. Men istedet er de kommet ind i stuen... Ville rigtig gerne have noget mere af de kamille the med honning osv i den, men den synker det bare ikke, den lader det bare rende ud af munden igen, den gris 
Jeg ville nok hvis jeg var dig prøve få lidt mere varme i den lille krop,det kan altså godt være derfor den heller ikke drikker.De kan ikke tåle blive varmet for hurtigt op,det kan de få iltmangen af og blive kvalt,derfor er metoden med kropsvarme rigtig god.Syntes du skulle give det en chanse Dorte.
  Så har vores kat fået 3 små killinger. Den først-fødte har en lang "tarm" ud fra, hvad jeg tror er navlen samt en lille klump som sidder hvor "tarmen" begynder ved maven. Jeg har aldrig set nyfødte kattekillinger før, men det ser ret mystisk ud. Er det navlestrengen? De andre to har kun en lille bitte klump under maven. Den virker lidt stille i forhold til de andre, men piver og møver sig rundt. Jeg har forsøgt at tage et billede af det, og det ser altså ikke ret godt ud. Jeg håber på et hurtigt svar, da jeg selvfølgelig vil hjælpe killingen, hvis det ikke er naturligt.
Du skal ringe til dyrlægen i stedet for at regne med akuthjælp på et debatforum.  af vores killinger har set sådan ud.
Hej igen Killingen døde ret kort tid efter at den var født. Den døde faktisk i hånden på mig. Jeg kontaktede ikke dyrlægen, da jeg i første omgang troede, at det var navlestrengen. Men da de andre blev født, kunne jeg godt se, at de ikke så sådan ud. Men det gik heldigvis hurtig, og den døde altså kort tid efter fødslen. De andre to ser sunde og raske ud og spiser godt:-) Tak for det hurtige svar. Jeg afslutter hermed tråden.
Nu er billedet ikke særlig godt.. Men jeg kunne godt være bange for at det der er åbent brok (hul ind i bughulen) og at det er tarmene der dicideret hænger ud af den.. Det kan du tjekke med en lille stump genstand, bare pas godt på ikke at få lavet hul på noget.. Så vis det er det, så jeg ville få fat i en dyrlæge vis den skal reddes eller også aflive den...
Hej sabrina den døde kort efter fødslen, så jeg tror du har ret i at det var noget, som ikke var i orden. Tak for dit svar.
 
hold nu op hvor er hun kær, hun begynder at ligne en "rigtig" hund   altså voksen træk. Hun er bare dejlig, specielt billedet i døren, så luk mig dog ind mor 
Hun er altså bare alt alt for pragfuld! Skønne billeder  Er helt vild med et hvor hun ligger på gulvet og som er taget helt tæt på. Smuk med smuk på!
 
Ja vi må endelig ikke glemme skønne Sully  Og hvor ser det bare ud til at I bor lækkert! Pragtfulde områder dine billeder er fra.
nogle dejlige hunde!!! 
lille og lille....men hun er dælme kær  og man kan i sully se at det bliver hun jo nok ved med at være <3
Sidder skam også med den lille gris 
Se lige de to små... En tur i "kravlegården" mens jeg lige ordnede buret... For første gang har jeg idag set den lille af dem spise og drikke selv... Så lykkeds det mig alligevel at få noget væske i den igår, så den kunne styrkes lidt <3  
Ej hvor godt,man bliver så glad når det ser ud til at lykkedes Dorte.
Ja idag ser det noget lysere ud end det gjorde igår.. Igår havde jeg mine tvivl om den bette ville klare den... Den bette er også begyndt at være villig til at åbne sig noget mere op når jeg tager den op og tjekker den.. Før var den bare rullet sammen.. Men nu "flader" den gerne ud i min hånd, og kigger frem   (ikke fordi jeg går rundt med den, men håndtere dem flere gange dagligt, da de bliver "tvangs fodret" flere gange dagligt, med kamillethe med honning, og udkogt foder.. Tvang må være vejen frem 
De pindsvin jeg har haft der har været for tynde/for små/ikke har ville spise, har jeg haft stor succes med at give en blanding af lige meget torskerogn, avokado og killingefoder med en lille smule planteolie i. Jeg moser det godt sammen og serverer 2-3 gange i døgnet. Sådan en portion kan godt holde sig i et par dage i køleskab. Men husk at tage det ud i god tid, så det ikke er for koldt når de serveres. Du skal ikke tage deres tørkost fra dem, men give det som et suplement. Portionen skal ikke være for stor, da de er så vilde med det, at de nærmest snasker hele forparten ind i det.  Ja pindsvin er nogen - svin.   
De er begyndt at kvikke op, og de spiser og drikker  Men får noget KMR modermælks erstaning oven i deres moste killingefoder... Vendepunktet for dem blev, da jeg fik en god snak med Eva fra pindsvinevennerne... Hun er guld værd...! Hun fik givet lidt tips og gode ideer til at få noget indenbors på dem, da især den lille, ikke rigtig var så samarbejdsvillig... Men NU tror jeg på det... gjorde jeg faktisk ikke i forgårs <3
Dejligt at høre. 
NU skal jeg love jer for, at de små er kvikket op...! Jeg havde lavet et bur til dem, af to kasser.. En flyttekasse til "spise rum", og en mindre til "sove rum", og så sat disse to sammen og skåret et hul de kan gå frem og tilbage i... MEN i nat har de små barylere åbenbart kedet sig noget så groft - for to af hjørnerne i flytte kassen, ja de er sku væk  Så de har fået "nyt hjem" idag 
Hvor ER de dog ikke til at stå for!!  Men ku godt forestille mig, at det er hårdt arbejde du har påtaget dig, og har hænderne fulde Sandie. Fantastisk at tænke på, at de kommer sig - fremfor hvad der havde ventet dem, hvis de ikke var kommet til dig. Det er jo slet ikke til at bære.. Jeg tænkte egentlig på - hvordan gør du det? Altså, du har jo både arbejde, heste, kæreste og ja - du skal vel også sove, og have et liv! Jeg er bare imponeret over du har det overskud - respekt for det! Altså, vi har jo kun vores "vilde" pindsvin her, en fast flok på seks, som spiser her hver eneste aften og tusser rundt på gårdspladsen og i bedene et par timer, men bare det lille arbejde med dem, kræver da at vi rimelig ofte trækker på naboerne for at kordinere at de bliver fodret, hvis vi ikke er hjemme. Vi kan ikke bare ligge det ud før de kommer, så spiser de andres katte det bare. Men kunne slet ikke forestille mig hvor krævende det ville være med de små dèr! Kunne sørme godt tænke mig at se dem da, men er nok ikke så heldig at du holder til på Fyn 
Jeg har masser af tid, da jeg desværre er så uheldig at være skadet, og ikke er i arbejde... Så jeg går og hygger mig med at passe alle dyrene, kombineret med en masse hviletid i løbet af dagen og imellem "opgaverne"... Så jeg har faktisk kun mine dyr og min kæreste at tage mig af... og så min skade - som desværre dræner rigtig meget energi (faktisk mere end dengang hvor jeg kunne arbejde)... Men min skade skal ikke "tage mit liv"... Så derfor holder jeg fast i de ting som er vigtige for mig - og som gir mit liv mening  Det går forresten rigtig fint med de to barylere...! De har taget på fra 127 til 173... og 173 til 245  Og de rasere deres bur totalt hver nat stort set....!
For de små pindsvin´s vedkommende   Så dejligt de er friske - men måske liidt for friske, når de mosler sådan, stakkels dig! Men i hvert fald et super flot arbejde du gør dig. Jeg har sammen med mine niecer idag lavet pindsvine "stalden" så de kan overvintre i trygge omgivelser i haven, eller nærmere i marken bagved en gammel staldbygning. Det ser således ud:   Håber det er den rigtige opskrift? Vi byggede den idag - og allerede her til aften var alle pindsvin oppe og rode rundt i hulen, nok mest fordi jeg har spredt lidt af deres foder omkring hulen, og sat vand. Men hvis den fortsat er et hit, kommer jeg vist til at lave en eller to mere, de er jo en flok på seks   Aner ikke hvordan de har det med at putte tæt!
ååååååårk hvor ser den hule fantastisk ud.....! Jeg skal helt sikkert også lave pindsvine hjem på min ejendom, hvis vi er så lykkelige at ende med at købe  Men ja, de små her, de laver konfetti hver nat i deres bur   aktive små "bæster"... og når jeg fodre og snakker kommer de ud med snuderne i sky, og dufter efter om jeg har godter med 
Vores hund har fodereallergi, og nu har vi været igennem ALT foder på markedet igennem de sidste snart 6 år. Pillekure og indsprøjtninger slår det minimalt ned. Hvis jeg skal barfe en 45 kg hund der er 9 år gammel, hvad gør jeg så? - Der skal en ugentlig fastedag, right? - han skal ifgl en beregner på nettet, have 900g kød om dagen - hvor mange g grøntsager skal han så have?? - og hvilke grøntsager? Altså er det dem man køber på frost i butikkerne? Håber i kan hjælpe 
Prøv at google om der ikke er en forretning med Barf i nærheden af dig. Det er den nemmeste måde at komme igang. Jeg fodre med Barf til min bette chihuahua. Jeg købte en masse forskelligt. Ud af det, har jeg lavet en masse små potioner lige til hans størrelse. Dem har jeg så blandet store poser. Og nej, jeg følger ikke et fast skema. Ved bare at når han er kommet igennem en stor pose med potioner i, ja så har han fået en masse forskelligt. Der er også en masse sider på facebook
Hej Der er mange forskellige måder at fodre med barf på. Jeg vil også anbefale dig at tale med en forhandler, der vil du få svar på dine mange spørgsmål. God fornøjelse Mvh Teena
Nogle navneforslag til vores hunkilling. Hun er endnu ikke navngivet, heller ikke hos dem vi købte hende af.  
Hun har fået navnet Mira.
Det var da et sødt navn I er endt op med. Vi går selv og overvejer hvad vores nyeste kuld bestående af en tortie/hvis pige, en creme dreng, en creme/hvis dreng og en rød/hvid dreng skal hedde. Vi plejer at finde et tema fx hedder deres ældre søskende Emmy og Oscar (filmstatuetter). Denne gang overvejer vi kendte orkaner.
Enig - sødt og pænt navn og en smuk, smuk kat 
Mira er et dejligt navn til en sød kat......min maine coon hedder også Mira (hjemme, på stamtalven noget andet)
Så har vi sørme haft den lille terrorist i 4 uger   .. tiden går enormt hurtigt  han er nu næsten renlig, kan sit og dæk   .. går så fint i snor og kommer ( som regel ) når man kalder  han har lært at man putter i sofaen om aftenen, og sover i sengen om natten   
Hvor er han bare lækker. En rigtig levende bamse 
Er der nogen her på HN som har staldkatte, der ikke har adgang til et opvarmet rum om vinteren?? Jeg har (med glæde) påtaget mig ansvaret for en tilløber kat i den stald, hvor jeg har min hest stående.. Han flyttede ind i en kurv, der står på staldens loft og virker til at befinde sig godt der.. Der ligger tæpper og noget fake lammeskind i og kurven står oven på et skab så den er hævet fra gulvet.. Dog tænker jeg at det bliver ret koldt deroppe til vinter.. Den anden staldkat bor i det opvarmede sadelrum, men hun har ikke gode erfaringer med andre katte, så hun ville dø af skræk, hvis han flyttede derind..  Han er i (lidt for) fin foderstand nu.. Vil han mon kunne holde varmen, ville det være smart at købe en kattehule til ham og hvor kan man evt få en i en ordentlig størrelse.. Dem de har i Petworld o.lin er godt nok små.. Håber at der er nogen der kan hjælpe en nybagt og ganske uerfaren kattemor.. 
men det BLIVER han ASAP!!! Tak for tippet, det vil jeg bestemt notere mig.. Egentlig underligt at jeg ikke tænkte på det.. En flamingotønde har jo holde mine gulderødder frostfrie år efter år.. 
min veninde har sådan et lign. her til sin kat -den har ikke kattelem og hun bor i rækkehus men har så den her på terrassen:
I "min" stald har de en god stak staldkatte. De fleste kommer ikke ind og de klarer sig super. De har så hønsestige op til stort høløft fyldt med gammelt halm som de putter i. Derud over får de fri adgang til mad.
jeg skal nok holde øje håber den bliver fundet snart
Den blev fundet i Rødvig på vej hjem til sine gamle ejere i Faxe Ladeplads
Av :/ Håber hunden falder til.  Sisse