Jeg skal have et par venner over til middag i aften og skal helt bestemt ind til Århus bagefter, men har lyst til at lave noget andet end det vi plejer. Er der derfor nogle som ved, hvor det sker i aften?? Go fredagaften til alle:)
Kære HN'er Jeg er en smule i vilrede og så plejer dette jo at være et godt sted at få lidt hjælp. Det står sådan til at jeg har den her veninde lad os kalde hende Martine. Jeg har kendt Martine siden jeg gik i 10'ende. det er nu 5 år vi har været veninder, dvs at vi begge nu er 21 år. Vi har altid haft det godt sammen og hygget os sammen. Sidste år fik jeg så kæreste på og hun syntes jeg brugte lidt meget tid (for meget) på ham. Hun kunne evt have ret, var jo ny forelsket osv. Nå men vi snakkede ikke rigtig sammen i et halv års tid. Jeg forsøgte så tage lidt kontakt til hende igen, med et godt resultat, nu kan vi igen snakke sammen, pjatte osv. Nå det, det hele handler om er at hun så til Januar i år fandt sig en kæreste. Hun har kendt ham i et par år, da han ofte ordner biler hos hendes storesøster. Han er et kendt navn hvor vi kommer fra så rigtig mange kender ham (desværre mest nagativt), men over for hende er han bare rigtig sød og han har klart forandret sig meget siden de har fundet sammen. De flyttede så allerede sammen til juni, vi(veninderne) syntes det gik en smule hurtigt, men det var jo bare i en lejlighed så gik det ikke mellem dem ja så var det jo nemt at flytte derfra igen. Nå så skriver jeg så til hende i dag for at høre hvordan deres ferie til italien havde været. 10 min senere ringer min telefon, hun vil gerne lige snakke. Hun har for nogen uger siden købt en kanin, selv om de ikke må have dyr i lejligheden. Nu siger hun så at hun lige har købt en mere. Jeg ryster lidt på hovedet af hende og griner bare (hvad skal man sige). Så er der stille lidt og hun siger "ja der er virkelig sket en forandring med mit liv, vi har købt hund (en schæfer), sagt lejligheden op og købt et hus! Puha sikken en omgang. De har kun været sammen et halvt og allerede med hus! Det har købt et paracelhus med en rigtig stor grund til. Jeg vidste ikke rigtig hvad jeg skulle sige og forholde mig. Hun lød bare så glad, så kunne ikke sige at jeg syntes hun var komplet ondsvag og at det var dumt efter kun et halvt år sammen med ham. Jeg har det sådan at jeg syntes det går alt for hurtigt, og håber virkelig for hende at deres forhold holder. Jeg jokede lidt med hende at så hurtig som det gik for dem så var hun jo gravid om 2 mdr. Jeg ved ikke rigtig hvad jeg skal sige til hende, det er jo hendes liv ikke mit, men derfor kan jeg jo godt have en holdning til det, men jeg kan ikke rigtig finde ud af om jeg skal ytre den for hende eller om det er bedre bare at tie og støtte hende? Jeg vil meget gerne høre hvordan I syntes det er bedst at forholde sig, jeg er meget i vildrede og det hele kom jo som et chok for mig. Så please kom med lidt hjælp til mig som stadig er en smule i chok!
21 år - så mon ikke hun er gammel nok til, at tænke sig om  Vær glad på hendes vejne i stedet 
Hvis hun er glad, så vær glad på hendes vegne. Hvis hun får det svært, så vær der for hende. Kom kun med råd, hvis hun beder om råd. Lad hende vide, at du altid er der. Tror ikke den er så meget længere, da det jo er hendes liv/beslutning.
Nogle mennesker synes de har været sammen en evighed når de har været kærester i tre måneder, andre mennesker synes de stadig kun lige er gået ind i et forhold, når de har holdt 1-års dag.  Bland dig uden om, hvordan din veninde vælger at leve sit liv. Vær hendes veninde. Vær ikke hendes rådgiver i livet. Respekter hendes valg, og vær der for hende, hvis hun opdager, hun valgte forkert. Ikke noget med "hvad sagde jeg", hvis projekt hus-mand-dyr og børn går galt. Nogle gange skal man gøre sig erfaringerne selv, selvom ens nærmeste godt kan se, at det kommer til at gøre rigtig nas. Dette er en af de erfaringer, din veninde er nødt til at gøre selv, selvom det gør ondt at se på. - Salvia
Mange af mine veninder tænker ikke på samme måde som mig. Det er absolut ikke negativt ment, bare en reminder om, at vi alle er forskellige. Du skal ikke dømme, men støtte op om hendes beslutninger. Viser det sig, at beslutningerne er forkerte, så støt hende igen i hendes valg og erfaringer. Vi kan ikke beskytte vores kære mod alt i verden og det er ofte kun vores egne erfaringer, der gør os klogere.
... kort sagt, bland dig udenom hendes valg i livet, og stol på, at hun vælger hvad der er bedst for hende. Og som de andre siger, hvis det går galt, så vær der for hende, uden bedrevidende bagkloge bemærkninger.
Tak for svarende. Jeg kan udemærket godt følge jer, men havde meget svært ved hvordan jeg lige skulle forholde mig. Sidste år var vi en flok store teenage tøser med stort T og pludselig er vi bare voksne. Jeg er glade for jeres råd og vil klart følge dem Endnu engang tak
Da min mand og jeg havde været sammen i ½ år blev vi gift. Nu 13 år senere har vi haft kobber-bryllup, har 2 skønne unger og lever lykkeligt sammen. Det er nok ikke for alle det går, men vil håbe det for din veninde. Egentlig syntes jeg du er en god veninde, for du vil gerne bakke op om hende, og det er den slags veninder der er værd at samle på. Da vi blev gift, fik vi af mange at vide, at det max ville holde 2 år. Behøver jeg at fortælle, at vi gned os godt i hænderne på vores 2 års bryllupsdag.