Det kan godt være at det her er meget personligt, men jeg vil gerne have det ud og have noget respons på det. Først. Jeg er 15 år gammel. Jeg bor ikke ved min mor, da jeg er løbet hjemmefra pga. hun altid skældte ud, slog, sagde flere gange hun hadede mig og andre sindssyge ting. F.eks. en gang jeg græd fordi jeg var bange for hende og hendes meget voldsomme opførsel så hun piftede alt hvad hun kunne ned i hovedet af mig og hvis jeg græd videre gjorde hun det igen. Det forsatte til hun havde piftet en 30-40 gange. Så efter nogen meget turbulente døgn endte jeg hos min far i Billund (mor bor i Silkeborg) som jeg ikke havde set længe fordi jeg ikke bryder mig om ham. Det gør jeg stadig ikke, men jeg har intet valg. Det var i påsken dette skete. Og livet skal jo gå videre, især skolen skal, når man skal op til eksamen få måneder efter. Så jeg flyttede hjem til min ridelærer som mere eller mindre er blevet en mor for mig siden dette. Mest mere... Her boede jeg i 2 uger men der var simpelthen ikke plads i hendes lejlighed, så jeg fik et værelse hos nogen af min stedmors venner. Det var som at være flyttet hjemmefra. Denne periode var jeg ikke meget i skole, fordi jeg simpelthen ikke havde overskud men var meget sammen med min reservemor. Så dette var en god tid på trods af problemerne. Men to dage før min sidste skoledag smed de mig ud. Jeg aner ikke hvorfor. De sagde det var fordi jeg aldrig var hjemme eller deltog i fællesskabet. At jeg ikke ville det havde jeg gjort klart fra starten. Så det var meget uforståeligt for mig. Jeg fik dog lov til at flytte ind hos en ung kvinde fra rideskolen som tidligere havde givet mig det tilbud. Det kørte som smurt i olie indtil en dag på rideskolen. Vi kom op at diskutere om en hel masse, bl.a. mine forældre som hun aldrig har mødt. Til sidst råbte hun til mig at jeg skulle sætte pris på hende og at hun lavede mad til mig. Jeg havde mange gange bedt hende om at lade være med at lave mad til mig da jeg ikke spiser det.. Jeg gik og har senere fået at vide at hende jeg boede hos' bedste veninde havde skældt hende ud over måden at behandle mig på. To dage efter fik jeg en besked. " å vidste jeg jo godt hvad klokken havde slået. Og ganske rigtigt, da jeg kom hjem, fik jeg en time til at pakke mine ting. Jeg blev hentet af min ridelærers veninde som hun bor sammen med. Der boede jeg så en uge til jeg skulle på rytterlejr. Det skal lige siges at mens alt det her skete var jeg ved min far   weekend hvor jeg græd hele fredag og om natten fra lørdag til søndag. Og i denne tid bestemte jeg mig for at tage på efterskole, selvom det var det jeg havde mindst lyst til (kun fordi jeg ikke havde andre muligheder og fordi jeg blev lokket med at få egen hest)så jeg var en meget ulykkelig pige disse uger. Det blev dog   glemt på to ugers rytterlejr til trods for at jeg var hjemme i weekenden. Så var jeg en uge ved min far og derefter på rideskolen til Jysk Rideuge. Og så var det slut. Jeg er flyttet til Billund SportsRideklub med min hest hvor jeg INGEN kender. Jeg bor ved min far jeg ikke bryder mig om, jeg skal snart på efterskole et sted jeg ikke kan lide og jeg skal ikke se mine bedste venner i et år. Dette kunne have været løst hvis min far ville betale halvdelen af lejen på en lejlighed, for så kunne jeg bo sammen med min reservemor, gå i skole i silkeborg og alt var godt. Det kan måske være svært at forstå hvorfor jeg ikke kan lide at være hos min far, men de morer sig på min bekostning, og min far har sagt at gør jeg ikke præcis som han vil sælger han Nellie. Og gennemfører jeg ikke efterskolen sælger han Nellie.. osv.. hele tiden trusler.. Og så bebrejder han mig at det gik galt med min mor.. og at jeg er blevet smidt ud så mange steder. Og jeg er gået fra at være en livsglad og åben pige til at være indesluttet blandt fremmede, nervøs overfor mennesker jeg ikke er 100% sikre på, bange, genert, osv.. Kan nogen forstå?
Nu er jeg nok en smule hård, men du forventer vel ikke bare at få og få og få, uden selv at må yde? Det lyder meget sådan, hvis folk tager dig ind er du nød til at deltage og yde dit bedste for at få det til at fungerer. Du har fået gode tilbud, i min årgang ville mange gøre alt for at få chancen for at komme på efterskole. Det at komme på ridelejre var en luksus, det samme galt egen hest. Det er altså ikke meget at forlange af tidens teens at de skal gøre deres folkeskole færdig. Selvom mange tror det er det. Det hjælper heller ikke at sidde og have ondt af sig selv, men skaber selv sin egen lykke. Vil man ikke arbejde for den, er fremtiden heller ikke lys.
Jeg vil ikke helt gi' dig ret Maria R for at kunne skabe sin egen lykke som kun 15 årig hvor man stadig er et barn som skal have omsorg og tryghed og faste grænser så er man altså også nød til at vide hvordan man skal begå sig og lige præcis i teenage årene hvor det for de fleste er lidt svært med det ene eller det andet er det nok ikke smart at blive kastet rundt med på den måde.. Kunne forstå du svarede sådan hvis hun var 20.. Til dig signen(nellie) Så ville jeg gå til kommunen og få noget hjælp og evt få tildelt en plejefamilie hvor du kan være trygt og godt og få nogen gode værdier med dig i rygsækken... det skal så lige siges at det tit er rigtig fedt at gå på efterskole og at man får nogle rigtig gode venner der. Så måske skulle du prøve og give det en chance fordi det kunne være med til at du igen blev den glade og åbne pige som du har været.
Få og få? Nej, det tror jeg ikke lige. Det første sted jeg boede havde vi en aftale om at de passede deres, jeg passede mit. Andet sted gjorde jeg rent og vaskede op. Begge steder gjorde jeg det klart at jeg tog af sted om morgenen ved 8 tiden og kom hjem ved 22-23 tiden. Ridelejrerne har jeg selv betalt, det samme alt udstyr til hesten. Efterskole er sikkert fedt for dem der kan lide det, men jeg kan ikke undvære mine venner i et år! Slet ikke efter alt dette. Hvis man følger behovspyramiden står mad, drikke og tag over hovedet som noget af det mest basale. men noget det også er meget basalt er kærlighed og accept. Kærligheden får jeg fra min reservemor som jeg nu max. kommer til at se en gang om måneden og accepten fra både hende og mine venner.
Tak for de søde ord! Cherie: Lige mine ord. Mht. til kommunen siger de: Kan du bo hos din mor? Ja, det kan jeg egentlig godt, men det er ikke rart. Så siger de: Har hun nogen konstaterede problemer? Nej, det har hun ikke.. Så siger de: Kan du bo hos din far? Ja, det kan jeg egentlig godt, men det er ikke rart. Så siger de: Har han nogen konstaterede problemer? Nej, det har han ikke.. Godt så kan vi ikke hjælpe dig.. Lidt firkantet, men meget godt beskrivende..
Det lyder bestemt ikke rart... Det skal jeg huske!
Jeg kan ikke rigtig blive klog på om du bare er en forkælet teenager, der nægter at indordne sig eller hva'? Men på mig virker det som om at du har store problemer, med at finde ud af hvad der er godt for dig og not. En ting er helt sikkert: Havde jeg et barn på 15, fik vedkommede ikke lov til at være ude fra tidlig morgen til sen aften. Livet er andet end fis og ballade! Den dag du får et job, vil du blive nødt til at indordne dig, ellers bliver du fyret = ingen penge. Det er en god ide med en tur på efterskole, men husk at her er der meget strikse regler. Følger man dem ikke, ryger man ud. Håber du finder en løsning. Mvh Helle
Bare lige med hensyn til,at hun har forsikret hesten for 30.000. Den handelsundersøgelse,som du fik foretaget i forbindelse med første salg,var 3 uger gammel da næste salg fandt sted. På handelsundersøgelsespapiret står,at den kan påregnes,at have gyldighed til forsikring i 14 dage. Måske er det gået op for køber,at den ikke kan forsikres før der foreligger en ny undersøgelse.
Jeg kan godt forstå, at du er træt/sur over situationen, det ville jeg bestemt også være, hvis det havde været mig! Desværre er der eksempler på både dårlige købere og sælgere, når det gælder salg af heste. Men det er hesteverdenen jo ikke ene om, overalt på denne klode findes dårlige købere og sælgere indenfor alle former for handel. Det kommer man desværre ikke udenom. Håber du har heldet med dig og tingene falder på plads til glæde for både dig og hesten 
Jeg håber virkelig at tingene løser sig for dig. Det vigtigste når man handler hest er at være ærlig og det lyder det til at du har været, så må køber jo sådan set selv om de vil løbe risikoen. Håber at tingene går Knuz