Hej ..jeg har tænkt på at søge en barnepige, da jeg arbejder i butik og først er sent hjemme, og det kniber for manden at få sit arbejde færdig, når han skal hente...Men hvad gir man en barnepige i timen. Victor er 1 1/2 år.Han skal hentes i dagpleje kl 16 og jeg er så hjemme 18.15. Det blir ca.. 3gange i ugen. Hvad med en aupair(stavet)hvordan finder man sådan en og hvad koster det??? Håber det er nogen, der kan dele ud af deres viden 
Løn har vi efterhånden diskuteret et par gange - Og bliver vist ikke enige   ... ( Søg evt ). Men alt mellem 50 - 110 kr i timen  En au pair skal have min 2500 + kost og logi for 6 timers arbejde om dagen. Du kan søge gennem bureau eller via feks:  eller   mener jeg det hedder. VH Anja - Som havde en au pair hvis jeg havde plads!!
hej. Har passet en gut på 2 år i et ½ år. Der fik jeg 150 kr pr gang = var der fra 15, 17.30 ( Sådan ca.) Nu er jeg lige begyndt at passe 2 børn, en pige på 5 år og en dreng på 7 og der får jeg 70 kr. i timen. + at jeg må ride på deres heste  Jeg er 20 år. og har en lidt erfaring efterhånden , været aupair i vietnam i ½ år, passet gustav i ½ år og har været i praktik i en vuggestue i ½ år, og arbjeder nu som vikar i en vuggestue. der udover har jeg passet min kusine og fætter ... Håber det måske kunne hjælpe dig lidt. Og dem jeg indtil videre har passet har været glade og trykke ved at overlade barnet til mig   Der er aldrig sket noget og skete der noget , jamen så skulle man nok kunne finde ud af dette osse  Ellers har jeg lavet et indlæg inde på senior forummet der hedder Barnepige - løn - 20 år Der er i hvertfald kommet mange svar 
Jeg har været medlem 1 måned. Desværre viste det sig at der ikke var en eneste barnepige til rådighed i vores område. Jeg blev tilbudt pengene tilbage eller hun ville søge efter en i vores område via hendes hjemmeside. Vi fandt istedet en super barnepige på 
Havde nu heller ikke held med dem. Men bijob eller hos "ask alex". Søg på "ask alex barnepige" på google. Der er mange som søger job der.
puha så skal mads starte i dagpleje idag  ja jeg får helt ondt i maven han er ikke engang 10 måneder ( jo om 2 dage ) nu sidder jeg her og overvejer om jeg skal ringe og sige at han er syg for at han kan værre hjemme hos mor, men han skal jo starte på et tidspunkt, men syntes at tiden går så hurtigt.. men jeg har 28 dage til at køre ham ind så jeg må nok heller få ham afsted her kl 9 skal han værre der.. ja et lidt rodetindlæg men er bare helt rasløs og har ondt i maven, mit lille pus er blevet stor HULK HULK... venlig hilsen søs
ja puha, jesper skal starte i dagpleje på mandag.. Han er 11 måneder gammel. Og det bliver underligt at aflevere ham til en "fremmed".. Men når det er sagt, så bliver det dejligt at være lidt børnefri, og er sikker på, at Jesper nok skal blive glad for dagplejemoderen! Og han har så godt af at komme ud blandt andre børn.. Mvh Moni
Begynder på mandag der er hun 7 mdr og 14 dage, puhha det er ikke en sjov tanke   Men det skal nok blive sjovt for hende  Candymann: Jeg er altså helt vild med det navn Terkel det er da bare for sødt   Jeg får bare den film i hovedet Terkel i knibe 
lol.. tjae.. den kommentar får jeg altså også ret tit.. terkel er den eneste dreng med det navn i området, så når de ser ham skabe sig eller lign i netto/området omkring så siger de altid "nå er terkel kommet i knibe" men det gør min familie altså også.."hvordan går det med terkel -er han kommet i knibe"
lol ja det kunne jeg forestille mig du må høre meget for   Det må dog gå hen og blive lidt irreterende, men han er nu også sød ham Terkel i filmen... Hvorfor søren kaldte jeg ikke en af mine sønner Terkel 
begynder også på mandag! Puha, det bliver stort. Jeg er overbevist om, at hun kommer til at nyde det. Det er bare en stor omvæltning for mig, nu når man har gået hjemme i næsten 11 mdr. Det er så hyggeligt og jeg nyder virkelig, at der ikke er pres på i hverdagen.  Det kommer der så nu.  Lige et side spørgsmål. Min DP er nemlig på ferie. Hun sagde bare vi kunne komme mandag, når vi var parate. Men skal vi så komme før eller efter formiddagslur? Hun sover ca. fra 8:30 til 10:00. Måske det er et lidt dumt spørgsmål.   Men jeg er ny i dette fag.  Vi har heldigvis 3 uger til indkøring. Så kan jeg slappe af, hvis det hele ikke går efter planen den første uge. Mvh Kille
ville helt klart vælge efter formiddagsluren. Det siger jeg i hvert fald til nye forældre her. Barnet skal ikke sidde og være træt og øv de første dage. Ring evt til dagplejen mandag og spørg om det er okay. Men det tror jeg bestemt at det er.
Malthe startede i mandags, 9 mdr gammel. Han er allerede helt vild med det og har overhovedet ikke grædt eller været utilfreds. Jeg har en uge til indkøring, det er da helt vild lang tid i andre bruger? Jeg afleverer han efter formiddagsluren så han er udhvilet, og henter ham efter middagsluren. Den første dag hentede jeg ham inden middag. Han er vild med de andre børn og elsker at gå tur og komme ud og lege udenfor sammen med jævnaldrende. Det ser sjovt ud fordi de sidder for det meste og kigger på hinanden, men de bliver helt vildt overstimulerede 
Jeg havde termin d. 7/8-07, men det havde prinsessen ikke tid til at vente på... I tirsdag begyndte der at komme lidt veer om formiddagen, som tog til i løbet af dagen. Troede dog ikke rigtig på det og nåede da også at lave 3 portioner is med veer med 5 min. imellem. Kl. 15 ringede vi til fødegangen, som gerne ville se os. Vi var derinde kl. 16 og kl. 17 blev vi installeret på en fødestue. D. 1/8/07 kl. 00,58 blev Sarah født   . Hun vejede 3440 g. og var 52 cm lang. Her er et lille billede, hvor oldemor sidder med hende.   AmigoCjn: Det må du undskylde   Skal måske finde de isopskrifter til dig?
tillykke med prinsessen, hun ser godt nok længere ud end 52 cm   men fin er hun! Venlige hilsner
Odessa, næææeh ingen undskyldninger hertil  Fødte nemlig selv, samme dag som dig  Du har set mit indlæg, så behøver ikke uddybe nærmere  Men også 100000x TILLYKKE til dig! Hun er da en nuttet bettet størrelse  Dejligt det er overstået hva! Gik det hele godt? Lyder sådan... Blev du syet? Nogen "men" bagefter? Kort og godt, hvordan har du det? 
sagen er den at oliver for 1½ uge siden faldt og fik en stor anders and bule i i panden lige ved hår kanten... den faldt dog ned igen efter et par dage, men i tirsdags faldt han så igen, og slog sig samme sted... igen blev det en anders and bule... så igår da jeg kiggede på den var den blevet til en stor hård rød kugle med gul top... selve den gule top ligner et sår man ikke kan pille af... (minder faktisk lidt om en kæmpe bums, som bare overhovedet ikke er moden men dog gul "addd"), så er mit spørgsmål så... er der mon gået betændelse i den... og skal man få gjort noget ved det... han virker ikke øm i den...
Vores nabo pige får 30 kr i timen. 14 år. Hun siger veninder får mellem 20-30 kr. Vi giver hende 50 kr for 1½ time hver mandag. Hun er rigtig sød og meget ansvarsbevidst. Lader sig ikke alå ud af at Elias på 1 år ikke lige ville tø op. Men det gør han nu. Der er to børn på 1 og 3 år at passe. Lise
Jeg er en pige som er medhjælper i en børnehave. Jeg passer efter job en dreng på snart 2 og en dreng på 5. Det får jeg 75 i timen for. Og det er lige meget om det er hverdag eller weekend.
Syntes jeg ikke lyder af meget  Men børn er jo forskellige. Alexander var laaang tid om at blive kørt ind. Ikke mit ønske, men hvad pædagogerne mente, han havde brug for. Laura hoppede bare glad ud i det, men blev så syg hele tiden. Så i virkeligheden tog hendes "indkøring" 1 1/2 måneds tid.
Min datter det bliver 2 år her den 21/8 starte også i dagpleje i dag. Hun har gået hjemme hos mig da jeg har barsels med lillebror. Jeg aflevert hende kl 9.00 og hentet hende igen kl 12. Men hold da op hvor jeg egenligt savned hende de par timer. Hun har selvfølgelig været passet ude før hos bedsteforældre, men det er alså noget andet når det er hos en fremmed... Hun tog det heldigvis rigtig pænt, så snart vi kom inden for døren begyndte hun at lege med de andre børn. Da jeg tog afsted fik jeg lige et farvel kys og så lege hun vidre. Dagen havde bare gået super  Men jeg er godt nok lidt bekymret over, når hun skal begynde at sove til middag der over. Hun er nemlig rigtig strid til at sove andre steder end i hendes seng, så jeg tror godt nok at dagplejen kommer på arbejde 
tid med 3 uger, men det er fordi jeg er så heldig at være studerende. Men regner da også med, at hvis det kun tager en uge, jamen så er det bare fint. Så er jeg bare heldig at vi kan tage nogle korte dage, hvor vi kan hygge lidt. Men tak for svar. Har også overbevist mig selv om, at hun kommer ned til DP, når hun hat sovet, ellers tror jeg hun falder om. Mvh Kille
Jeg vil også snart have min prinsesse ud!! Et stort tillykke med den yndige Sarah.. Hun er godt nok fin  . Håber fødslen gik godt, og at I alle trives?
Stort tillykke med hende. Hun ser rigtig fin ud.
også herfra. Jeg synes også godt nok hun ligner en der er klar til børnehave - vildt, at sparkedragten kan snyde så meget - men ok 52 er da også en pæn størrelse  Vi vil ha' flere billeder; også i close-up (i hvert fald clos ), så vi kan se   
Tak for alle jeres flotte ord om min lille prinsesse. Hvor er det bare fantastisk at være mor  Her er lidt flere billeder     AmigoCjn: Vi har fulgtes meget godt ad... Kan se at jeg sammenlignet med dig ikke skal klage over mit fødselsforløb... Fik ved ankomst tilbudt lidt morfin, som jeg takkede nej til. Ved 21 tiden kom jeg i badekar og var der en times tid. Kl. 23 fik jeg presseveer, som desværre gik lidt i sig selv igen. Derefter fik jeg ilt og vedrop. Er bristet i mellemkødet og også syet lidt ved skamlæben. Men vist ikke unormalt meget. Synes dog at det gør møgondt her bagefter. Glæder mig til at det stopper igen. Er nødt til at bruse hver gang jeg skal på toilettet, fordi det svider. Lillepigen er dog det hele værd 
Hjertelig tillykke med lille-pigen, hvor er hun skøn, og sikke fin og sommerlig hun er i tøjet. Endnu en gang et STORT tillykke.
Nu har jeg bare smugkigget her   for nu har jeg ventet så mange dage, og jeg   nok at du havde lavet et indlæg her  Jeg GLÆDER mig altså meget til at se hende (og dig og Anders) i aften! Lige da jeg så det første af nærbillederne, tænkte jeg :"ej hvor hun ligner Anders"?? Ved ikke om det er rigtigt, det finder jeg ud af senere i dag... Men lige på ekstra forhånd :     
...hvor er hun bare alt for kær  Også et stort tillykke herfra!
og det ved jeg fordi jeg skal have pks... jeg skal møde klokken 8 om morgenen og vil så blive gjort klar til at blive kørt ned til operationen. jeg har født mine to andre børn ved akut kejsersnit,så det er en underlig fornemmelse at vide præcis hvornår det bliver  og ved den lejlighed skal jeg samtidig stereliseres da de har forbudt mig at få flere børn... det er sku en underlig tanke... men det sjove er at lillepigen bliver født på min mands onkels fødselsdag,han er desuden narkose overlæge,og vi håber han når at komme hjem fra ferie så han kan stikke mig...i så fald fejrer vi dobbelt fødselsdag på fødegangen 
ja, det bliver da noget af en fødselsdag i kan holde så. Jeg har også lige fået af vide, jeg skal have med kejsersnit. Er ret spændt, da det er vores første. Dog er vi hurtigere end dig, for jeg skal under kniven d 21/8   . Men tillykke og held og lykke med det hele. Hjertelig hilsen katarina
d. 23.8 - det er jo MIN fødselsdag (sammen med så mange andre *G*) Held og lykke med det - jeg skal nok skænke jer en lille tanke på dagen *S* Mvh. Lotte_L
Jeg skal også have pks. Det bliver den 19. oktober, og det var jeg vidst i 2 måneder nu. Jeg kan kun give jer ret i, at det er en syret fornemmelse at vide, hvornår man bliver mor igen   . Held og lykke til jer som skal "i ilden" før mig...hehe.
bedste dag på hele året. Det er nemlig også min fødselsdag  Glæder os til at se billeder. Pøj pøj med det.
er det i skal have pks??? vender den forkert eller??? Måske et dumt spørgsmål.. smil.. jeg er selv sat til d. 31.8 og havde en rigtig grim fødsel sidst så er desværre lidt nervøs, men hva, det kan vel ikke gå galt to gange.. smil. Men held og lykke med jeres og håber at blive klogere på pks.. grin.. Lea!
ja jeg skal jo have pks fordi jeg to gange tidligere er endt i akut kejsersnit,så nu må jeg ikke selv føde...og oven i det hele har lægen forbudt mig at få flere børn,så jeg skal derfor stereliseres samtidig. heldigvis skal jeg kun have en rygmarvsbedøvelse,så jeg er med under hele forløbet. det spændende er så nu om min mands onkel er kommet hjem fra ferie og det mon blir ham der lægger stikket...det håber vi på.
Jeg er nu i uge 32, og i løbet af de seneste par uger, synes jeg, at livet i min mave er blevet mere moderat. Jeg mærker stadig liv hver dag, men hvor jeg før mærkede det tilnærmelsesvis hver eller hveranden time, er det nu kun 2 måske 3 gange om dagen. Jeg har haft en helt surveræn graviditet - jeg har ikke haft kvalme, ikke været besværet, cykler stadig alle steder og passer stadig min hest. Så derfor kan småting måske virke større for mig... (jeg håber i hvert fald det er småting  ) Jeg tænker, at aktiviteten måske er gået ned, fordi barnet er blevet større = ikke kan bevæge sig så meget rundt? Eller bør jeg kontakt min jordmoder?
Jeg er selv i 34 uge og syntes at man mærker mere rullende bevægelser og enkelte puf i maven frem for de spark der tidligere kom i maven. Men vil sige at vis du er i tvivl så skal du selvfølgelig kontakte jordmoderen... held og lykke med det hele..
Ja, det er rigtigt - det mærkes meget anderledes. Før kunne der komme de vildeste ping-pong karate spark, altid mere end 10 ad gangen, hvor der nu, som du siger, er flere rullende bevægelser og puf (nogle gange af flere sekunders varighed). Jacob, min mand, sagde til mig i går aftes, at jeg ikke havde sagt længe, at nu kunne han mærke, så det satte jo tankerne i gang...
jeg er i uge 33 og mærker kun liv på bestemte tidspunkter. Og det er lige som Annette beskriver det.. Hvis jeg prikker på maven, sparker hun igen.. Ellers er hun mest livlig når jeg ligger ned ved senge/sove tid.. så må ligge mig en halv time før der blir ro til at sove..  Men jeg tror det er meget normalt, for da jeg var i uge 20- 30 kunne jeg mærke hende hele tiden.. alså spark og bevægelse.. held og lykke til jer
Samt efter spisetid burde der også være mere liv... Pladsen er trang nu, så karatesparkene må vige for rul  Jeg mærkede mest liv punktvis om natten, efter måltider og når jeg kom hjem fra arbejde og slappede af...
Det er helt normalt, der er som kubling siger ikke så meget plads mere...
Tusind tak for jeres beroligende ord. I løbet af weekenden har jeg mærket meget mere liv, end jeg syntes, jeg gjorde torsdag-fredag, så jeg er mere rolig nu... Tja, nu føler jeg mig endda helt fjollet   . Men, men... Det er nok bare starten på et liv med mange flere bekymringer, end man er vant til     .
ja, nu spørg jeg altså... Er man mere kvinde hvis man føder selv og altså ikke får KS? Det er nemlig min fornemmelse da folk altid siger jeg fik KS fordi... -også kommer der nærmest en undskyldning om hvorfor de ikke fødte selv hvilket jeg ikke synes nogen bør undskylde da det er op til den enkelte at vælge hvad der er bedst for netop hende... i 70'erne var KS jo lidt "tabu" da alt dengang skulle være "ihhh og ohhh" så naturligt, men er det stadig sådan?
Det kommer vel an på grunden til kejsersnit - for jeg tror virkelig det er hårdt for de folk der får et ikke planlagt kejsersnit. Men dem der bare sætter sig op til lægen og siger jeg VIL have et kejsersnit, for det gør ondt at føde. Altså uden nogen som helst anden grund, dem har jeg altså ikke meget til overs for - og de snyder sig selv for en kæmpe oplevelse. Jeg kan sagtens forstå folk der har haft en grim oplevelse ved en tidligere fødsel og lign. men 1. gangsfødende, der ikke vil gøre forsøget - ja, dem ser jeg måske lidt ned på. (håber ikke jeg får for mange huk nu)
Kort og godt, er der en der ligger inde med dette nummer? Skejby. Fødegang 2 Det nummer jeg har ringer bare der ud af - er det korrekt?
Fundet 
     
stakkels tigerdyr!!! 
Næh vel er man da ej hverken mere eller mindre kvinde om man føder naturligt, ammer sit barn eller adopterer for den sags skyld. Men der er nok en hel del fordomme, og jeg tror stadig de fleste forbinder et kejsersnit med noget problematisk og mindre "rigtigt" fordi det trods alt er en operation og dermed mindre naturligt. Jeg håber da også jeg selv kommer til at føde på den gammeldags måde, for hellere få smerterne overstået under fødslen end være besværet af et sår og smerter bagefter. Desværre er det jo ikke noget man altid vælger selv, og skulle der opstå komplikationer vil jeg da være glad for at kejsersnit er en mulighed som redder mange børns og mødres helbred og endda liv. Fordomme vil der altid være og de bunder oftest i uvidenhed, men de kan såre meget alligevel. Jeg håber hvis jeg får et KS, at jeg vil være stærk nok til at bære over med fordomme og vide at min kvindelighed eller moderlighed hverken sidder i brysterne eller i evnen til at føde børn, men meget dybere.
...det synes jeg ikke. Hovedsagen er jo, at barnet kommer sundt og raskt til verden. Man har vidst demonstreret sin kvindelighed tydeligt nok gennem de forudgående 9 måneder!  Når det så er sagt, så kan der jo være mange grunde til KS. Helbredsmæssig risiko for mor og/eller barn er oftest grunden, og så er der ikke så meget at gøre. Men så er der enkelte, der vælger en "en "behagelig fødsel" hvor tidspunktet er planlagt", som Tjinca udtrykker det. Tjah...det er jo et spørgsmål om smag og nehag. Jeg har haft 3 dejlige fødsler og jeg tror da jeg var gået helt i baglås, hvis de ville til at stikke knive i maven på mig!  Tanken om et kejsersnit er så skræmmende for mig, at havde det været eneste mulighed, så ville jeg nok seriøst have overvejet ikke at få børn. Så hvorfor nogen vælger det frivilligt forstår jeg jo slet ikke.  Men er man mindre kvinde fordi man vælger det? Nej.  I øvrigt mener jeg, at kvindelighed er defineret af ens selvopfattelse. Så Kjole-Ole kan sikkert være meget mere kvindelig end kvinder, der har født o.s.v.!  Camilla
Nej! Man skal føde som selv ønsker det, så barnet får en god start på livet. om det er KS, epidural eller naturligt er lige gyldigt. Jeg valgte Vikinge fødslen og det var så fedt at være det igennem. Jeg brækkede halebenet og flækkede fra numsehullet til klitoris og det gjorde sindsyg ondt og jeg blev syet i 2 timer efter. Men hele fødslen og det at se hende, det var så ubeskriveligt skønt og vildt, jeg var hele føllelses registert igennem 100 gange. Min næste fødsel skal også være vikinge fødsel (hvis det altså igen er en normal graviditet uden komplikationer) uden KS og uden epidural og uden nogen former for smerterstillende. For det er så fedt at være så bevidst og glæde sig så meget og opleve det, Jeg sider her og tudbrøler bare ved, at tænke på fødslen og alle de føllelser man går igennem     ... Men man er ikke mindre kvinde fordi man får KS eller epidural, men der kan være mange følgevirkninger ved KS og epidural og dem skal man tage til efterretning og ikke bare tro at det er nemme løsninger, for det er det bestemt ikke.
Ja sikkert, men den gang var hygiejnestandart og antibiotika også fremmedord  Jeg er i den heldig/uheldige situation, at der er ekstra forkus på min (1.) graviditet. I 7 år har jeg gået og troet mig DØMT til kejsersnit, pga. en traffikulykke og efterfølgende bækkenfiksering. Men en kyndig læge konkluderede, at mit bækken er rummeligt nok til at det ikke skulle betyde noget, at det ikke er fleksibelt. Dog er min baby lidt stor nu og bliver den større kan det være at den gamle dom træder i kraft igen  En fødsel er en fødsel, men et kejsersnit er en operation. Jeg ville til en hver tid vælge almindelig fødsel, men ikke se noget dårligt i dem der har en grund til at vælge kejsersnit.(Ikke bare hysteriske 1. gangs) Mine overvejelser går 100% på barnets tarv. jeg skal nok klare en operation mere, dem har jeg efterhånden været en del af igennem, men ikke om jeg ønsker for mit barn, at det skal komme dopet til verden.
Min fødsel endte også i akut kejsersnit, jeg kender udemærket følelsen af at være blevet snydt for noget; jeg var så tæt på, hans hjertelyd dykkede, og jeg havde haft presseveer i 2 timer, så de valgte at tage ham med kejsersnit. Næste gang håber jeg jeg kan føde naturligt, det var en stor oplevelse, jeg vil bare også have det bedste med! Mindre kvinde, nej bestemt ikke, og har heller aldrig følt jeg har behøvet at undskylde at det endte i kejsersnit. Jeg vil dog aldrig vælge kejsersnit igen, medmindre de mener det er tvingende nødvendigt, ligesom jeg aldrig ville vælge epidural blokade eller andet, både fordi der kan være komplikationer herved, men også fordi jeg tror man snyder sig for at opdage noget "ur-kvinde-agtigt" ved sig selv. Men igen, hvem ved om jeg ligger og piver efter en epidural næste gang  Nanna
man da ikke det. Jeg har ganske vist født vaginalt alle 4 gange, men 4. gang var lige ved at ende i kejsersnit. Der tænkte jeg, øv så kan jeg ikke komme hjem om 4 timer. Det var da det eneste jeg lige tænkte på. Man er jo ikke en dårliger mor hvis man ikke kan amme vel? Har ammet mine fra 8- 12 uger. Det gjorde så meget nas, og mine indadvendte vorter gjorde det jo ikke nemt for de små pus. Sådan var det bare, det tænker jeg altså ikke over, og hvis folk kommer med bemærkninger om at det var hurtigt jeg gav op, ja så prøver jeg på en pæn måde at fortælle hvor meget ondt det gjorde.
jeg ser sådan på det ; jeg undgår rygning, panodiler,hårfarve, phalater, og spiritus under min graviditet for mit fosters skyld - og det gør jeg IKKE for at lægge mig til at føde og så blive dopet på den ene eller anden måde...og på den måde påvirke mit foster som jeg har passet på i 9 måneder. jeg syntes det er   for de kvinder der har rigtig mange ,og for dem, uoverskuelige smerte , og det gør ondt at føde - sådan er det, men nogen har sikkert mere ondt end andre. jeg mener at både kejsersnit og diverse bedøvelser bør gives på indikation og efter lægelig/jordemoders vurdering. men undskylde det - ville jeg aldrig , kejsersnit er da en uvurdelig ting der redder mange børn om året. men at få kejsersnit for at undgå smerter, det er vist end skrøne. Til mine 3 fødsler har jeg haft Sk... ondt men har 2 sek. efter fødslen været i fuldt vigør, og faktisk temmelig frisk selv efter 18 timers forestilling , dem jeg kender der har fået planlagt kejsersnit har måske nok haft en kortere seance, men har i dage/uger været mærket af operationen. Det er vel at vælge mellem pest og kolera... men jeg ville give min højre arm for at undgå efterveer !!!
men jeg forstår så absolut ikke dem der vælger KS uden grund bare fordi det ikke må gøre for ondt! Har man sagt A må man også sige B! Jeg fik selv akut KS i uge 37 pga svangerskabsforgiftning, jeg føler jeg er gået glip af en masse. Jeg ved ikke hvordan en ve føles og jeg havde set frem til at få prinsessen op på maveskindet... men jeg føler mig nu ikke som mindre kvinde pga mit KS eller at jeg bliver set ned på...
SidseH: ja, ja, det er jeg godtklar over !!! Men derfor syntes jeg alligevel at det er dybt uretfærdigt at man bagefter skal have så ski.. ondt
nu har jeg fået begge mine unger uden nogen brugf af medicin.. eller jo.. fik lattergas ved terkel, men det var mere for at berolige mig, som var pisse hysteriskt, fordi det gik så hurtigt, og over det lige var 4½ uge for tidligt.. kvinder der selv vælger Kejsersnit og edipural sys jeg ærligt talt går glip af noget.. en fødsel skal da gøre ondt.. det er min mening.. at proppe sig med smertelindring er lavt, medmindre der er en go grund selvf.. min moster er bange for at det gør ondt, så hun har tre børn på kejsersnit.. det er jeg abselut ikke tilhænger af..
Syntes ikke man er mindre kvinde - men alligevel kan jeg ikke forstå dem der vælger en planlagt ks uden at der er en fysisk grund til det. Forstår heller heller ikke de kvinder, der ikke har lyst til at amme deres børn (bemærk at jeg skriver LYST) Jeg ser ikke direkte ned på de kvinder, men forstår dem bare ikke - og det er nok fordi, jeg aldrig er blevet overbevist af deres begrundelser. Når det er sagt, så skal jeg nok ikke sidde og gøre mig for hellig, da Gud har skabt min krop for at føde børn - det siger min jordemoder i hvert fald  Har veer i kort tid, presser børnene ud hurtigt og nemt og uden sved på panden - og har ikke fået noget som helst smertestillende til nogen af fødslerne, da jeg ikke syntes det for alvor gjorde ondt på noget tidspunkt. Min fødsler har indtil nu været meget tæt på behagelige - og jeg håber, at den 3. fødsel som gerne skulle være hjemme, blvier lige så nem.
jeg lå med stærke presseveer i 3 stive timer og fuld vedrop og ungen ville bare ikke ud så heldbredsmæssigt måtte de lave KS på mig og jeg føler mig ikke mindre kvinde af den grund absolut ikke jeg har gået mine 8 mnd (ungen kom ca en mdn for tidligt) og taget min tørn så jeg er fuldt ud ligeså meget kvinde som dem som har presset ungen ud selv. Det skal dog siges jeg gerne ville ha født ham selv for oplevelsens skyld for jeg så kun jospeh et kort sekundt efter han var kommet ud for de kørte han asap. på børneafd. så den med at få ham op på brystet ville jeg gerne ha haft med.. Næste gang blir det planlagt KS da jeg havde en grusom hård fødsel/veer og des lige og besvimede mange gang og lægerne tør ikke lade mig føde selv. Nej jeg er 100% ligeså meget kvinde som f.eks min veninde som fødte selv hvordan faen blir man også 95% kvinde??? LOL
Man er født som kvinde!!! Om man føder vaginalt, via KS - eller slet ikke - så er man kvinde alligevel!!! Børn har intet at gøre med - om man får børn - eller ej. Jeg har al respekt for, at at kvinder enten vælger - eller skal have kejsersnit af hensyn til mor eller barn. At nogle kvinder så enten ikke kan - eller må føde vaginalt - eller vælger kejsersnit ... vælger ikke at få børn ... De er stadig kvinder!  Kvindelighed handler ikke om børn! Kvindelighed er en følelse og en udstråling! - ikke en "priotering om, - hvor mange børn - man har fået - og hvordan man har fået dem"! Venlig hilsen Nina
Jeg kan fuldt ud erklære mig enig med det NinaL skriver  Linda.
Har lige snakket med dem  De var vist bare lidt langsomme. Men ja: vandet er gået!  Dog ingen veer... endnu. Så jeg skulle bare smutte i seng og få sovet og så ringe igen imorgen kl. 8:30 med mindre der var sket noget i løbet af natten. (og det har der bare at have!)
Hvor spændende       ...vente vente vente
Held og lykke med at få veer!! Ellers er det bare med at vaske gulv og trapper og gøre ved. *g* Glæder mig til at høre nærmere...  Hilsen Jette
sender dig en masse vestøv og held og lykke! Du skal nok klare den fin og husk endelig at sig ja til rygmagsbedøvelsen hvis det gør for ondt.. Den er nemlig guld værd! 
det er godt nok spændende det her.. kom nu ud lille bebs.. vi glæder os til at se dig.. skynd dig så vi kan se billeder.. hehe..
uha vente tiden er spændende   jeg krydser hvad der er at krydse. kram rikke
Held og lykke... håber du får en god fødsel 
UHH hvor er det spændende...Jeg sender gode vibrationer   . Hvor er jeg spændt på billeder af guldklumpen...lad os nu ik vente alt for længe med en up-date 
Ja det må da være godt igang nu... Spændende hvornår vi bliver opdateret  Sender ihvertfald positive tanker herfra...
ihh.. et er goddt nok spændende.. kan slet ikke vente med at finde ud af noget.. håber snart vi ved noget mere. knus stine
AmigoCjn - er der allerede gået 9 måneder?  Håber alt vel "overstået" pt., og du snart skriver et langt indlæg med billeder af den lille spunk! Mvh. Lotte_L
Hold da op en aktivitet i udøver når man vender ryggen til et øjeblik!!    Jamen gæt hvem der fik veer ved midnatstid natten til onsdag. Nemlig... Lille PIGEN er født onsdag kl. 12:23 Vægt: 3450g Str. 52cm Veerne bed til ved 2tiden natten til onsdag - kl. 6:30 var vi til tjek på Skejby da de bed godt til og var rimeligt regelmæssige. Var 6cm åben så blev indlagt. Selve fødslen med presseveer tog 1½ time - det var ok - men AV FOR H*** Under udvidningsfasen fik jeg et "blackout" hvor jeg hyperventilerede, mine arme blev stive og følelsesløse, de kunne ikke komme i kontakt med mig og lillepigen kom i vanskeligheder. Men man er jo på Skejby så inden for 1min var der yderligere 6 læger mv. på stuen. Fik iltmaske, diverse indsprøjtninger osv. Aner ikke selv hvad der foregik, men ifølge Michael var det slemt og han var meget nervøs- han vidste ikke om han fik 1, 2 eller ingen med hjem...  Men de klarede det og vi kom begge to igennem det hele uden men. Jeg er blevet syet en smule og er ØM fra hårstrå til storetå - men lykkelig!    Smertestillende: intet! Men for DÆLEN hvor ville jeg gerne have haft noget. Fik gasmaske men den kunne jeg slet ikke trække været igennem, følte jeg blev kvalt. Epiduralen blev foreslået for sent. De prøvede en pudendus-bedøvelse, men den virkede ikke. Sååå man må vel sige det var godt klaret, men AV for S*** sådan går det ikke evt. næste gang! Billeder følger  Den lille har sovet rigtig fint, kun vågen 3-4x og ikke længe af gangen om natten. TAK for lykønskniger og "medfølgen" 
Som alle andre stolte mødre vil jeg da også lige hvis Kian frem. Nu er han jo blevet 5 uger og der er godt nok sket meget. Han er vokset sig til at være 58 lang og vejer 5 kg nu. Han vejede altså kun 3550 da han blev født så jeg tror jeg har fløde. Men sådan er det vel. Her er han 3 uger   Og igen som 5 uger   Kan ikke lige få dem til at blive større, så jeg håber at det kan ses.
Hvor er han sød.. Her er dine billeder i større.    
Mig ikke som mindre kvinde efter 2 kejsersnit, men jeg har da haft den her lyst til at føde selv, og mærke barnet på en helt anden måde. Tobias blev født normalt, og følte mig ikke som mere kvinde af den grund- Patrik blev taget ved ks 7 uger før tid da de var bange for han ikke ville overleve veer, Amalie valgte jeg selv ks til, da jeg var bange for arret skulle springe op  Og jeg er ligeså meget kvinde som jeg altid har været   og altid kommer at være. Og som NinaL siger Kvindelighed er en følelse og en udstråling! - ikke en "priotering om, - hvor mange børn - man har fået - og hvordan man har fået dem"!
Ja nu har jeg født ved kejsersnit og jeg har født normalt. Og jeg er blevet mor begge gange, børnene var perfekte begge gange!!! Så hvad forskel gør det om barnet er kommet ud på den ene eller anden måde?? Når først det er ude og det ligger i dine arme er forskellen jo alligevel den samme.
Kæmpe kæmpe KÆMPE stort tillykke. Det var dog pokkerrs som i kan alle sammen med de der små kære bebser  Godt der ikke skete hverken dig eller den lille prinsesse noget da du fik blackout...det lyder væmmeligt  Glæder mig til herlige billeder af den lille. Store lykkeønskninger fra Stine 33+5 
ihhh hvor har vi ventet spændt.. dejligt at høre i har det godt allesammen.. specielt efter det blackout.. stakkels michael.. det må ikke have været sjovt.. du har vel ikke rigtig observeret det.. men også stakkels dig.. puha ja det må have gjort avs.. men tro mig du glemmer smerten.. eller det gjorde jeg hvertfald hurtigt.. og er klar til at gøre det hele en gang til... måske ikke lige nu, men når jeg bliver gravid igen.. vi glæder os til at se billeder.. mvh Stine
Et KÆMPE tillykke til dig, godt arbejde du har gjort, nu sidder jeg bare og venter på at se en masse gode billeder af den nydelige prinsesse  Men syns sandelig godt du kan lave en helt egen tråd om det   Det fortjener både du og bettenus.  Stor tillykke knus fra Pia
Ja, jeg er jo ikke mor endnu, så derfor lidt spørgsmål  Er det fuldstændig urealistisk og egoistisk at tro at man kan opretholde ridningen så nogenlunde under og efter graviditeten? Jeg er velvidende om at ikke alle kan ride under graviditeten og et stykke tid efter, men det er jo trods alt kun ca. 9 måneder det handler om   . Det er de første år jeg er bekymret for.. Hvordan er det "gået" hos jer? Mvh Kath
Jeg fødte for knap 7 uger siden. Under graviditeten har jeg slet ikke redet, men det var fordi jeg fik en diskosprolaps, så jeg var først færdig med behandlingen i marts, og da syntes jeg ikke det var forsvarligt, at begynde igen med 3 måneder tilbage til termin. Hvis ikke det var pga. ryggen havde jeg redet indtil 14 dage før fødslen - da sagde min krop stop til at tage den lange tur (1 time med de offentlige hver vej). Jeg underviste ridemærker, mugede ud og håndterede heste fra jorden indtil 10 dage før fødslen. Jeg var så oppe at ride igen i lørdags, og det er min plan, at jeg skal til at ride en gang om ugen nu   jeg glææææææææder mig! Jeg har så min mor, som tager med og er barnepige imens, da jeg jo skal stå til rådighed, hvis Isabella bliver sulten - kæresten gider ikke tage med, og desuden arbejder han gerne på det tidspunkt. Heldigvis havde jeg ikke så ondt efter rideturen, hvor jeg red alle 3 gangarter - i alt ca. 45 minutter på hesteryg, så det gav mig virkelig blod på tanden for at komme igang igen. Jeg har så haft (og fortsætter med at have) parter/søde piger til at ride mens jeg ikke har kunnet selv. Det er rart, at vide, at hesten bliver passet og redet, når jeg ikke selv kan.
Jeg tror det kommer meget an på hvordan du har hest, og hvor stor hjælp du har derhjemme. Min indstilling er helt klart at hvis barnets far ikke er indstllet på at have bebs nogle timer mens du rider. Evt. er der jo mulighed for at få en til at hjælpe med pasningen af hesten. Jeg tror dog ikke man skal regne med at have overskud til at ride hver dag. Hvis du er heldig at få et barn der er flink til at sove nogle timer i træk, kan barnet jo også sove i barnevognen ved siden af ridebanen.
Jeg har min hest opstaldet i fuldpension, så det eneste jeg skal bekymre mig om er ridningen  Min kæreste er indstillet på at "være far" mens jeg er hos hesten og svigerpanikken osv. vil også gerne hjælpe. Tanken for mig om at gøre det "halvt" er bare forfærdelig, men mon ikke jeg kommer på bedre tanker når (engang) der kommer en lille?! Jeg har også tænkt tanken om at finde en der kan ride hesten de dage jeg ikke selv kan MEN gode hestepassere/ryttere er der længe imellem. De fleste har jo selv hest. Mette: Det er flot at du rider allerede!! Sådan 
Jeg glemte lige at skrive, at Isabella ikke kan være hjemme mens jeg rider, da turen med de offentlige tur retur og med tid hos hesten mindst tager 4-5 timer (og hun bliver ammet 100%)! Så er jeg glad for at min mor kan gå en tur med barnevognen, mens jeg rider, og på et tidspunkt er det meningen at vi skal i skoven sammen - mig til hest og hende med barnevognen - hun er på deltid, arbejder i en vuggestue (elsker at tage sig af Isabella), og har tidligt fri 2-3 dage om ugen, så det passer rigtig godt. Lige så snart Isabella ikke længere er afhængig af mig i fht. maden, håber jeg da også at få tid og mulighed for at hun bliver hjemme med sin far og jeg får redet 2-3 gange om ugen igen. Det er også meningen, at jeg vil starte stævner fra næste år, men nu må vi se.
De 4-5 timer er incl transporten   Men hun går da gerne ture på 1½ time plus det løse - plus hygger før og efter. Min mor elsker at være mormor - hun kommer en gang om ugen og hjælper til, hvor det eneste jeg skal gøre er at fodre og så ellers få klaret alt det jeg ikke når til hverdag, eller vi tager ud og får købt ind - lidt lettere med bil og sådan. Min mor nyder tiden, hvor hun kan få lov til at skifte ble, hygge, nusse og alt det - og vi nyder at have lidt fri. Min mor vil gerne fortsætte med at have sådan en dag, også når Isabella bliver større, og det er jo skønt at have en ugentlig dag, hvor vi kan være os og nyde hinanden, selvom det selvfølgelig også er dejligt at være forældre... Jeg kan sagtens sætte mig ind i, at det er fedt at kunne være mormor og være så tæt knyttet til sit barnebarn - det er ikke alle forundt (heller ikke min svigermor! hun er ikke så god til småbørn virker det til). I morgen skal jeg til globryllup, og imens det foregår, tager min mor også en lang tur med Isabella  Det virker også som om Isabella nyder det - min mor kan ihvertfald sagtens berolige hende, hvis hun bliver ked af det - det er bare super skønt! På den måde er det let at have sine interesser intakte, hvilket er super lækkert!
Her går det fint med at ride selvom Katrine 11 mdr er der. P.t. er jeg stadig på barsel så jeg rider mens hun sover til middag og/eller når hun er gået i seng- vi har en babyalarm med god lang rækkevidde so kan nå ud på ridebanen. 1.sep starter jeg arbejde. Og jeg har jo fået nyt arbjede så der skal jeg møde kl 9. Så planen er at aflevere Katrine halv syv i dagpleje som jeg ellers ville have gjort hvis jeg havde beholdt det gamle arbejde. Så suse hjem og ride inden jeg tager på arbjede og så hente Katrine lige efter arbejde ved halv tre tiden og bruge resten af dagen på hende. -Randi
Hej alle sammen Så er der ikke længe til er 34plus3 idag smiler.. Alt er indkøbt og mangler kun det sidste små nips smiler.. Vi har snakket en del om vi skal have indkøbt en vugge eller ej, men hvad er jeres erfaringer med en vugge. Vi har to etager i huset(huset er 100m2) så man kan nemt høre og komme rundt i huset... Håber at I vil hjælpe lidt..
Vi gør det samme som gsims... Har ingen erfaringer med vugge. Fordelen ved lift er at du ikke vænner barnet til at blive vugget i søvn... hvilket er svært at gøre hvis man overnatter ude af og til 
Vi har også gjort som de to andre. Og Anna ville desuden hurtigt være vokset ud af vuggen. Da hun var omkring 8 uger, kunne hun ikke være i liften mere.
Mathias har sovet i liften indtil han var knap 2 mdr. så kom han over at sove i sin tremmeseng. Vi har også en hængevugge nede i stuen, som vi bruger ind i mellem, og det fungerer fint. Den er ret stor, så han har stadig glæde af den. (model Oda fra Babysam)
Til Amalie, hun er aldrig blevet vugget i søvn, så det problem støder jeg da ikke ind i..hihi Men de er altså ikke ret store de vugger der, Amalie er en lille pige og kan være i den endnu, men hun kravler ud af hvis man ikke lige vågner samtidig med hende, godt hun lander i vores seng, så der ikke sker noget. Hun er 7½ mdr nu men tror almindelig str. børn vokser ud af den ret hurtigt. Det ser møg sødt ud med den lille vugge, men så gør de vidst heller ikke mere, køb du en tremmeseng, og brug liften som de andre har gjort.:) Min søster som jeg har arvet vuggen af, havde mange problemer med hendes datter var blevet vant til at blive vugget i søvn, og pludselig fik hun en anden seng som ikke kunne vugge.
(overskrift) Elsker at I altid er så søde til at svare... tak for hjælpen alle sammen, tror at vi vil spare vores penge og bruge dem på noget andet luksus til lille blob smiler..
Jeg har en vugge til Silje, men den kan altså ikke vugge... Det er egentlig bare en lille seng - det er en vugge som er gået i arv i familien, oprindelig min morfars barnevogn, og derefter har alle hans børn, børnebørn og nu oldebørn lagt i den. Jeg vil ærligt indrømme at havde vi ikke haft den, så have Silje sovet i liften, for vil altså ikke betale for en seng som hun kun kan sove i i 3-4 mdr. Vi ønsker os tremmeseng i dåbsgave, og regner med at efter hun er døbt, så er det vidst ved at være slut med vuggen.
Vi vil rigtig gerne påbegynde at "arbejde lidt for sagen", da det er på tide at vi får børn. Sagen er bare den, at jeg slet ikke kan overskue en fødsel. Tanken om, at jeg skal vride mig i smerte i timevis får mig til at klappe benene sammen. Jeg kan slet ikke se "over den hurdle" der hedder smerte og fødsel og glæde mig over et barn i maven   . I kan sagtens sige "det går over" eller "væn dig til det" - det kan jeg bare ikke. Jeg KAN ikke. Jeg bliver helt kogt i hovedet bare ved tanken og tårerne presser på   . Jeg tør slet ikke tænke på, hvordan de 9 måneder skal gå hvis jeg skal gå og fokusere på smerterne   . Jeg kan lidt bedre forholde mig til kejsersnit i mit hoved. En dato, planlagt - lidt ligesom et skema. Men jeg ved jo ikke om jeg kan få kejsersnit - jeg skal jo ligesom "sidde i suppedasen" og have to streger på testen, før jeg kan spørge om jeg må få snittet. Og så klapper benene altså sammen igen. Uvisheden er nok. I tænker nok "kylling" og "så må hun lære det" eller "hun er sgu skabt til at føde, hvad teer hun sig over"...men det er nu engang sådan jeg har det. Inden I dømmer mig for hårdt, så skal I vide, at jeg har nogle uheldige oplevelser med et familiemedlem som lille. Jeg tror det måske har en indflydelse... Sagen er den: kan jeg mon få kejsersnit hvis jeg ber om det, når jeg nu er ræd bare ved tanken..? Også selvom jeg fysisk er sund og rask?
jeg venter jo en efternøler ( af karat endda - 3 søstre på 12,15 og 17 år...) til februar. de vil alle 3 gerne med til fødslen og ligeså vil min barnløse svigerinde ( som desværre nok aldrig selv får børn - srlvom vi staig håber) farmand er selvfølgelig selvskreven. jeg vil gerne høre jeres erfaringer med at have andre med til jeres fødsler. til 2 af mine andre børns fødsler har jeg haft min (voksne) nevø med til at tage billeder, og ham var jeg totalt ligeglad med om han var der eller ej.
Det er jo op til dig hvem - og hvor mange du vil have med. Jeg havde selv kun min kæreste med, og det bliver det også hvis vi skal have en mere - personligt vil jeg ikke bryde mig om at andre har set mig i den situation - og vil også være alene med min mand med den bette bagefter. Tror måske godt det kan være svært for dine store børn at se dig med smerter. Men jeg har ingen erfaringer med det.
Tja.. Jeg må hellere starte fra en ende: Min kæreste og jeg snakker lidt om børn, og i den forbindelse har jeg en del ting der skal være styr på først. Jeg er 25, skal opereres for en diskusprolaps i ryggen om 3 uger. Jeg har fået bevilliget flexjob fra kommunen, men har dog ingen job nu, da jeg er på ledighedsydelse (sygemeldt). Når jeg nu er blevet opereret og det viser sig at gå fint, så havde vi tænkt os at prøve.. Hvis det så lykkedes, hvordan bliver min økonomi så når jeg skal på barsel? Der er jo 2 muligheder: - Enten at jeg stadig er syg, og stadig ikke kan arbejde. - Eller at jeg kan tage et flexjob på 20 timer i ugen. Hvad skal man regne med i "barsel"?? Er det dagpenge når man også er flexjobber?? Nogen der kender til det?? Hilsen mig med de blafrende æggestokke   
når du er på flexjob fra kommunen får du også barsel fra kommunen fra 12. uge i graviditeten.. jeg fik hmm.. 6700 det er så lige for folk under 25 år..
Var til jm i dag, og den bette har ikke vendt sig endnu. Da jeg er 37+4 og 1. ganger skal jeg i morgen møde inde på Esbjerg centralsygehus hvor de først vil scanne mig, og derefte forsøge at vende den bette  Der er 50% chance for at det lykkes, men er der nogle af jer der har prøvet dette? Måske ender det med at jeg selv kan vælge fødselsdatoen 
Nej har ikke prøvet det, men snakkede med en på fødegangen der have fået foretaget kejsersnit efter en forsøg på udvendig vending. Den udvendige vending (forsøget) havde vist været ret ubehagelig og medført en del smerter...   Desværre ikke så positivt for dig 
Jeg blev sendt til scanning af min læge, da Luker ikke havde vendt sig. Min læge stillede også en vending i udsigt - jeg forestillede mig at det måtte være absolut ubehageligt. Men da jeg kom til scanning, havde Luker heldigvis selv vendt sig. Ikke noget jeg selv opdagede. Jeg kan ikke huske hvornår i forløbet det var, men tror at det var tidligere i forløbet end dit.
fik vendt hendes manuelt. Hun var omkring 36 uger henne tror jeg. Hun synes at det gjorde lidt ondt, men ellers var det vist ikke så ubehageligt. Det gav en del plukveer senere på dagen. Men måske der også er forskel på hvor nemme de er at vende. Nogen gange lykkedes det jo ikke. pøj pøj med det.
Jeg er godt nok "kun" i 35. uge, men min prinsesse har heller ikke vendt sig endnu. Jeg har mere eller mindre besluttet mig for at takke nej til et evt vendingsforsøg og i stedet sige ja tak til et kejsersnit. Til dels fordi det all kun lykkes i 50% af tilfældende, til dels fordi det ikke skulle være videre behageligt, men mest af alt fordi det skulle være rimelig stressende for baby. Nu kan min jo sagtens nå at vende sig endnu, og det håber jeg da også hun gør - det var mere for at gøre dig opmærksom på, at du jo altså har et valg: Du SKAL ikke gennemgå et vendingsforsøg for alt i verden  . Held og lykke..
De prøvede at vende da jeg ventede Ida. Lad mig sige det sådan at jeg persoligt ikke skal have vendt flere, hvis det skulle være sådan. Jeg følte det meget ubehageligt. De prøvede men uden held at vende hende om fredagen og jeg blev indlagt med veer lørdag og fik kejsersnit søndag morgen. Jeg siger det bestemt ikke for at gøre dig nervøs, men ønsker bare at der var nogen der havde fortalt mig om det inden jeg selv prøvede det.. Har efterfølgende hørt at der var andre der ikke synes at det var slemt.. vi er jo så forskellige.. rikke
Ja så er jeg kommet hjem igen, og det lykkes ikke   og jeg må indrømme at det ikke var særlig rart. Hun er dog ikke mærket af det, da observationsstrimlen fra før forsøget og efter er ens... Nu er det så lidt wierd at vi ved hvornår vi skal være forældre, såfremt der ikke sker noget inden 
Jeg har osse fået lavet "udvendig vending" med et af mine børn. Det var ikke smertefuldt eller specielt ubehageligt...til gengæld var det ganske resultatløst: så snart jeg rejste mig fra briksen så vendte skarnsungen sig igen! Hun lå vedblivende på tværs i starten af fødslen, men vendte sig "af sig selv" da jeg var 4-6 cm åben og blev født normalt og uden komplikationer.
hvad så nu.. så er det pks eller?? lige lidt nysgerrig håber er okay.. hilsen stine
Vi forlod hospitalet med en dato i hånden, så hvis ikke der er sket noget inden, så er det den dag hun kommer ved hjælp af PKS. Vi har besluttet os for at holde datoen hemmelig for alle, det bliver lidt af en test for kæresten 
stokkeseng i soveværelset, og sådan en fletvugge i stuen, og jeg ville ikke undvære nogen af dem. Filippa elsker at hænge og gynge i hendes vugge, og det giver mig frihed til nogen praktiske gøremål - vasketøj m.v. Havde vi ikke fået sengen foræret som gave, så var der bare kommet en ekstra krog op i soveværelset, så vi kunne tage vuggen med rundt i huset. Den vuggende bevægelse er i øvrigt rigtig god for børnenes udvikling af kropsbevidsthed, balance og motorik - det er bevidst ved tests...
Du er ikk ene om at have det sådan, dengang jeg blev gravid, blev jeg lige pludselig rædselsslagen for at skulle føde selv. Men det endte så med akut kejsersnit, og jeg vil sige at jeg ville ønske jeg selv havde født hende, for sikke med smerter man har bagefter og et stykke tid efter pga af operationssåret.. hvor man kan sige at har man født selv så er det ligesom ovre.. Du skal tænke på at du ikk må løfte noget i 6 uger bagefter udover dit barn, du må ikk engang støvsuge.. Så jeg vil sige hvis jeg var dig ville jeg vælge at føde normalt. Jeg har desværre fået afvide at hvis jeg ska have flere børn så bliver det planlagt kejsersnit, fordi jeg har mistet en og var også ved at miste min datter, og det får mig til at overveje kraftigt om jeg nogensinde skal have flere børn... Men men men ellers prøv at høre din læge han kan jo svare på om der er mulighed for det hvis du skulle gå hen og blive gravid.. Lonni
Jeg vil mene, at det er noget du kan snakke med din jordemoder om, når du er blevet gravid (ved godt at du så sidder i saksen   ). Jeg tror, at de dels er meget dygtige til at snakke med dig, og berolige dig. Og desuden er det jo muligt med forskellige slags smertestillende under fødslen. Fx. kan du måske få lovning på en epiduralblokade rimelig tidligt i forløbet, så du ikke ligger i smerter i lang tid. Håber ikke, at din frygt får dig til at udskyde el. helt droppe babyplaner, for det er fantastisk at have sådan en lille én. Og som de fleste siger, så er smerten meget hutigt glemt, når man får den lille op   .
Måske er det fordi du ikke er helt klar? Ved ikke hvor gammel du er eller om du/I har ønsket det længe, men synes hvis man brændende ønsker sig et barn så kan man måske godt "glemme" fødslen lidt. Der er ingen der siger du skal ligge og vride dig i smerte, det gør ondt JA men det er en underlig slags smerte som man glemmer 5 minutter efter. Du kan altid bede om en epiduralblokade, den tager smerterne. Et kejsersnit kan IKKE anbefales. Du skal ikke bilde dig selv ind at det er bedre at få skåret mave+livmoder op og derefter få det syet sammen i 3 lag. DET er smerte. Selvfølgelig er man bedøvet imens det sker, men bagefter gør det da vildt ondt. Jeg har prøvet begge dele og vil 100 gange hellere føde selv, selvom jeg havde en MEGET hård fødsel. Der er mange trælse ting efter et ks, du må/kan ikke løfte, det gør vildt ondt, du får et grim ar og en masse arvæv osv. Men tænk over om du overhovedet er klar til at blive gravid.. Pøj Pøj
Christel: Du rammer en nerve...jeg har rundet de 30 og har udskudt babyplaner lige så længe jeg kan huske og jeg kan finde på at udskyde det indtil jeg er for gammel - det giver mig nemlig undskyldningen "jeg har ikke fået børn, fordi jeg er for gammel"...fordi jeg er så bange! Og det der med, at smerten hurtig er glemt kan jeg jo ikke rigtig forholde mig til, da jeg jo ikke har prøvet det og absolut ikke har lyst til at prøve det.   . Og i øvrigt mht. de smertestillende...fint nok at de kan love mig det tidligt i forløbet, men min hjerne fortæller mig, at de snyder mig. Når jeg først ligger der med benene oppe, så giver de det ikke til mig alligevel...ved godt det lyder helt absurt, men min frygt er altså meget stor, som I nok kan se.  Lonni: Jeg hev faktisk fat i min læge i sidste uge - men han grinede bare af mig og sagde: "bare rolig, baby skal nok komme ud".. Jeg kan selvfølgelig godt se humoren i det - men det var måske bare ikke lige det rette at sige til mig   .
Jeg har ingen mening om, hvorvidt du skal have et kejsersnit - Det må du skisme selv om..   ( men dejligt at folk kommer med råd / erfaringer ). Men ALLE kan få et kejsersnit. Det har div fødselslæger jo udtalt masser af gange. De kan ikke nægte det. De vil højst sandsynlig prøve at tale dig fra det, tilbyde dig kurser ( alt afhængig af hospital ), at du kan få fødeplan med lovning om div smertestillende etc etc. Men du kan godt få kejsersnit ja - Hvis du ønsker det. Held og lykke med projektet.
til at trække vejret og så tage en ting af gangen. Ja, det er hårdt, at føde, men kroppen er altså skabt til det og ved hvad den skal gøre. Som tidligere nævnt, så er det altså heller ikke lykken at få KS. Det gør utoligt ondt bag efter og du må ikke løfte noget i det første lang tid. Hvis du føder, skal du slet ikke tænke på det. Der er kan også opstå komplikationer efter KS. Infektion, såret kan sprænge op igen. Din krop kan reagere kraftigt på evt narkose. Jeg tror de fleste kvinder, har været bange for at føde. Jeg ville heller ikke. Men jeg blev så utroligt overrasket over, at det ikke var værre. At det faktisk gik så nemt. Jeg havde heller ikke ondt bagefter. Det har du med KS. I mange uger. Idag findes der så mange muligheder for smertelindring. Hvis du blev gravid, så ville der være mulighed for med JM at aftale hvordan fødslen kan forløbe. Selvfølgelig ville man i nogle tilfælde kunne tilbyde dig KS, men du skal altså tænke på at KS er en stor operation med mulighed for komplikationen for både dig og barnet, så det er ikke bare noget man vælger, hvis der ikke er tungvejende medicinske/fysiske belæg for det. Mvh Kille.
Katja: Du rammer også en nerve. Jeg ved ikke om jeg er klar...hvordan føles det? Jeg føler at jeg gerne vil! Hvis jeg kunne hente en baby i butikken nede på hjørnet, så stod jeg der imorgen kl. 9! Babyen er jeg helt klar til - fødslen nej. Så jeg ved faktisk ikke om man kan kalde mig klar?  Mht smerterne ved kejsersnit: Jeg kan stadigvæk bedre forholde mig til noget skemalagt/planlagt med efterfølgende doping - end at gå og vente og pludselig vride mig i 48 timer, for at flække på langs og tværs for at presse 4kg baby ud   ..GYYYS Anja: Tak for dit svar 
Kille: Min fornuft kan sagtens følge dig! - Men min skræk overdøver fornuften. Jeg kan jo ikke engang se en fødsel i tv uden at have mareridt i flere dage efter...   . Det er ok at kalde mig hysterisk - men jeg er begyndt at tro, at jeg har en "fobi" eller noget - hvis man altså kan have det for fødsler?. 
Man er vel klar når man bare MÅ HAVE en baby og man ser det som den eneste rigtige ting for en. Hvem siger du skal vride dig i 48 timer og flække på langs og tværs for at presse en 4 kg baby ud? Måske der ligge noget dybere bag dom du er nødt til at få bearbejdet inden du kan slippe din angst. Du nævner selv noget med din barndom, hvad med noget psykologhjælp til at komme videre? Det er træls for dig du har den angst, håber du kan finde en vej til at komme af med den... Hvad med hypnose?
Kajta: Det der med at vride mig i 48 timer mv er kun et sølle produkt af min indgroede skræk/fantasi.  Ej, eller ja, jeg har lidt med i bagagen fra min barndom - måske det har haft en indflydelse...måske ikke. Jeg ved det ikke. Mht psykolog-hjælpen, så skriger psykologen da af grin, hvis jeg tropper op og siger, at han skal hjælpe mig til at få et barn   . Ej, jeg er total i vildrede. Jeg har ingen rigtig at støtte mig op af. Det er lidt svært...manden ser helt skræmt på mig bare jeg nævner ordet "børn". Så jeg tør slet ikke læne mig op ad ham mht. min skræk for fødslen - der står jeg helt alene føler jeg. Jeg vil overveje hypnose, men jeg har ærlig talt ikke rigtig fidus til det når det kommer til stykket...
Synes ikk din læge kan være bekendt at svare dig sådan, det gøre jo ikk lige frem skrækken mindre...der er ikk flere læger der hvor du har læge, så du måske kan snakke med en af de andre om det? Lonni
Lonnie: Min læge sagde det nu med et glimt i øjet   . Og der er desværre ingen andre læger der hvor jeg har min læge. Han er den gammeldags type - har først lige fået computeren ind ad døren sidste år   . Men frisk - det er han.
man er bange... jeg var det selv... jeg har alligevel født begge mine selv... jeg har ikke lagt i 48 timer og vredet mig, flækket osv... men frygtede det dog... ved oliver havde jeg dog veer fra søndag aften, til natten til onsdag, men det var først tirsdag de blev for alvor slemme... (de andre dage var det jo ingenting kan jeg sige her bagefter)... jeg fik en epiduralblokade og det hjalp helt vildt... jeg mærkede faktisk intet... overhovedet, hverken presseveer eller lignende... jeg flækkede så lidt at 3 små sting var nok... hvor 2 af dem sad i en hudafskrabning...idet han kom ud glemte jeg alle smerter som jeg havde haft... virkelig alle... og jeg var klar til at føde igen med det samme... ved daniella.. startede veerne stille og roligt kl. 5 om morgenen, kl. 15 valgte jeg at GÅ ned på sygehuset, for at se om ikke det satte skub i tingene... og jojo, ingen smertestillende eller noget, daniella blev født kl. 18.50 og denne gang ingen sting... man kommer et par timer efter fødslen op og gå, og har faktisk ikke rigtigt nogle problemmer, jo man er lidt øm men det er jo ingenting... min svigerinde, endte i akut kejsersnit, og hun var sengeliggende i næsten en uge efter, hun sagde at hun havde ekstremt ondt efter KS, og døjede med det i lang tid derefter... hun er så gravid igen nu, og håber at hun for lov til at føde normalt denne gang, hvis alt går efter planen... hun må dog ikke gå over tid, da det var det der var meget tæt på at ende i et dødfødt barn sidst... Jeg har aldrig prøvet et KS, men skulle jeg blive gravid igen, vil jeg til enhver tid fortrække at føde selv igen... jeg ved ikke hvad jeg skal råde dig til, kan kun fortælle mine egne erfaringer, og håber det kan hjælpe dig lidt... jeg mener at man altid kan be om at få et kejsersnit, og de må vist ikke nægte dig det længere (måtte de engang), så hvis det er det du vil, jamen så må du jo bare gå igang med projekt baby... er du itvivl så prøv at ring ned og snak med et jordmodercenter, de kan jo forklare det en del bedre.
langt ud, men jeg tænker lidt, om du også har svært ved at slippe kontrollen. Fx ved KS er det hele planlagt. Ja, selv smerterne er planlagt. Du har medicin du kan tage. Ved fødslen. Jamen, der er man nød til at give slip på kontrollen. Og lade kroppen styre. Det kan man ikke kontrolere. Det kan man tildels med et KS. Det er bare nogle tanker jeg har gjordt mig ved at læse dine indlæg. Mvh Kille
Stellajackobsen: Tak for din beretning  Kille: Du har ret! Tanken om ikke at have en form for kontrol bryder jeg mig slet ikke om. Tanken om, at jeg ikke selv kan styre hvad der foregår bryder jeg mig ikke om. Jeg har i mange år været nødt til at "skema-lægge" mit liv i forhold til min uddannelse, så det der med at give slip...   . Jeg prøvede det dog lidt sidste år, da jeg langt om længe fik mig taget sammen til at få fjernet mandler - puha, siger jeg bare.   . Jeg var total rundvirret i flere dage efter - det vil jeg helst ikke opleve igen.  Åh, altså. Mon ikke der er nogen derude som har det ligesom mig? Hvad gør de?
man bliver altså ikke efterflg dopet når man har fået kejsersnit -du få et minimum af smertestillende pga det går i mælken... så det kan sagten give MANGE smerter.. men altså, hvis du ikke kan klare dagen uden den er skemalagt.. man kan jo ikke skemalægge et lille barns opførsel  jeg vil nu råde dig til at tage det som set kommer .der er jo ikke garanti for at du bliver gravid ved første forsøg.. måske du ændrer dig i løbet af din graviditet -hvem ved ... ellers kan du altid få kejsersnit..
Her bliver det kun kæresten der kommer med. Kan slet ikke forestille mig, at andre skulle se mig i den situation! Det er for mig den mest private oplevelse, så ingen andre er velkomne... Desuden vil jeg gerne have den første tid (læs: timer) alene med blypper og far inden det vælter ind med gæster, der skal hilse på den lille ny. Som min kæreste sagde: Vi må vel lige få lov at nyde det vi har ventet på i 9 mdr. alene, inden folk kommer og lurer! Hans mor ville helst, om vi ringede så snart den lille havde fået hovedet ud   , men der er vi heldigvis enige om at sige fra!
nu har jeg jo født 3 gange før og ved ( måske) nogenlunde hvordan jeg reagere så jeg har på den måde ingen betænkeligheder ved at have mine piger med som sådan. Jeg er ikke nogen hurtigføder, men jeg ligger heller ikke og skriger, men ømmer mig og bander lidt   . Jeg syntes mine piger er så store at de godt kan tage del i den allerførste, meget smukke del det er at sige goddag til vores 4. barn og deres lillesøster/bror. For mig ville det være naturligt at inddrage dem i det , de er jo selv en del af vores lille familie. M.h.t min svigerinde, så er jeg sikker på at det ikke ville genere mig det fjerneste at hun var der, og jeg ville så gerne unde hende at opleve en fødsel. m.h.t at have fred til at nyder bebsi, så har jeg de to sidste gange født ambulant og været hjemme igen efter h.h.v 3 og 5 timer, for mig er det at kome hurtigt hjem i mit eget hjem det bedste og giver mig ro - til trods for gæster... er der slet ingen der har haft store søskende med til deres fødsler ???
mor og kæreste med til den første, og min nye kæreste med til nummer to, jeg syntes med jordmødre, lægestuderende, jordmødrestud., læger, narkose læger med mere at der er nok i rummet. Ikke om jeg ville have mine børn med, det behøves ikke se hvordan jeg er når jeg skal presse et barn ud, men jeg ved hvordan jeg reagere og det er ikke pæne ting jeg siger til folk, ej syntes jeg ikke de skal udsættes for det. Men mine fødsler har heller ikke været nemme. Jeg har selv en søster der er 17 år ynger end mig, og jeg havde i en alder at 17 ikke lyst til at komme med til min søsteres fødsel, ikke jeg blev spurt heldigvis. Jannie
Jannie: der har godt nok også været mange med til dine fødsler ( altså fagpersoner). til mine 3 fødsler ( ja jeg ved godt det var i stenalderen   ) i svendborg , har der kun været jodemoderen og en sygehjælper, der blev kaldt lige til sidst. til den første fødsel, hvor min datter ( født knap 4 uger inden termin) ikke rigtig ville igang, blev der først kaldt læge og narkoselæge efter hun var født. men jeg kan da godt se at med 5 mennesker udover os selv vil der blive meget trangt på fødestuen hvis pigerne og svigerinden også er der !!! vil forøvrigt lige pointere at pigerne selv har udtrykt ønske om at være med og at jeg aldrig ville tvinge dem - desuden ville vi nok sørge for en mulighed forat de kunne trække sig fra det hvornår de ville under fødselsforløbet !!
min mor, min kæreste, en jordmor, en jordmoderstud,sygeplejerske. så kom der en læge og en hel FLOK læge stud der skulle se hvordan jeg blev syet , fordi jeg flækkede ned i ringmusklen Til nummer to, var der min kæreste , og en jordmor, og en lægestud, og så kom der en sygehjælper og til sidst en læge fordi kalle bare ikke ville ud. der var jeg så så udmattet jeg ikke kan huske om der var flere da jeg skulle syes. jeg syntes der var nok derinde ... især ved tøsen, da jeg skulle syes ikke særlig fedt for en der er meget blufærdig, at skulle ligge som en slags fremvisning af en besværlig syning ... suk hvis dine unger har udtrykt ønske om at komme med kan jeg godt se at det måske var en ide. Jannie
til olivers fødsel... min kæreste og min mor.. jordmoder og vist nok også en sygehjælper.. måske flere (opfangede ikke så meget i alle mine smerter).. til daniella var vi kun min kæreste, jordmoder og en sygehjælper...
gøre hvad du føler er rigtigt - har du det fint med at dine børn og andre er der, så er det jo løsningen. Selv overvejer jeg også hvad der skal ske til min 3. fødsel til januar/februar. Jeg skal føde hjemme og vi kan ikke finde ud af om pigerne skal være i huset, med fx. mormor til at tage sig af dem - eller om de skal hentes og komme hjem efter fødslen.
Prøv da, hvis i føler for det.. Pigerne kan jo altid gå ud på gangen, hvid du / de har behov for det.. Jeg kunne slet ikke forestille mig det personligt, men sådan er vi jo så forskellige.. Har født alene ( dog med jordemoder og sosu ass. til sidst ) 
Jeg tror jeg til nød kunne finde på at tage min mor med og så selvfølgelig barnets farmand... Ellers INGEN andre... Selvfølgelig er det en stor oplevelse, men intense smerter og blod samt mit underliv vil jeg ikke dele med hvemsomhelst. Pas på du ikke skræmmer dine børn fra børnebørnene    Jeg tror også det er vigtigt at der ikke er for meget uro lige efter en fødsel... det er der baby langsomt vågner og finder babs samt suger indtryk af mor og far til sig   .
Jeg var, i en alder af 12 år, med til min lillesøsters fødsel og det var bare enormt spændende!! Jeg fik lov at se det hele "close up". Bagefter viste jordmoderen mig moderkagen og "livets træ". Hun kaldte den "babybo" og første sal. Derudover var min mormor med. Kun fordi min dejlige momse var med kunne jeg få lov at komme med og det er jeg glad for. Lillesøsters fader var desværre allerede, på det tidspunkt ude af billedet. Håber du kunne bruge det til noget 
Hejza... Her bliver det selvfølgelig farmand der skal med og så har vi valgt at tage MIN far med til fødselen...skulle ha været min mor, men hun er desværre ikke iblandt os mere, så vi har valgt at spørger den kommende Morfar og det ville han meget gerne...INGEN andre er velkommen før vi har fået lov at være os selv lidt... Mvh Final-Touch
Min kæreste var med. Jeg fik tvillinger og da det lidt ufrivilligt endte i kejsersnit (efter 4 dages forgæves forsøg på igangsætning), var der på OP-stuen ca. 20 andre fag.personer.
det er sjovt så forskelligt vi kan have det - jeg kunne   ikke forestille mig at have hverken min mor eller far med til mine fødsler men overvejer som sagt mine store tøser... jeg havde min nevø med til at tage billeder ( han er proff.fototgraf) til de to af mine fødsler, men ham ænsede jeg overhovedet ikke , jeg tror man for min skyld kunne holde en lille fest på fødestuen - bare man lader mig være  men vi er jo så forskellige som mennesker og selvfølgelig også når vi føder. Jeg er til hverdag lidt af en krampe men jeg er så sød og samarbejdsvillig når jeg føder !!! Jeg ømmer mig og bander lidt, puster og ligger ellers bare og vil allerhelst "passe mig selv" min mand massere og nusser og det er så det jeg har brug for. Andre tramper rundt, skriger og andre igen gør det anderledes...
Jeg havde kun Frejas far med. Svigermor ville gerne have været med, men det havde jeg ikke lyst til. Nu hvor jeg ved hvordan jeg havde det under fødslen kunne hun nu sagtens have været med - jeg havde såmænd slet ikke ænset hende *S* Ud over farmand var der jordmoder, et par sygeplejersker, en læge, en lægestuderende og så vist 1 eller 2 mere. Havde fået Pethidin som eneste smertelindring (ikke at det hjalp overhovedet), og derfor skal de være i beredskab, da nogle børn stopper med at trække vejret efter fødslen (fik jeg i hvert fald at vide). Linda.
tænk sig at skulle have både familie og det halve personale på sygehuset til at stå og glo på den nederste afdeling...det må da være ubehageligt..
det forstår jeg godt.. det er rart at få en overraskelse.. selvom det er PKS.. men så glæder vi os til at se billeder af gulklumpen herinde.. held og lykkke med det.. må jeg hellere sige.P
hvor lang kan ens barselsorlov blive ??? jeg har ret til at gå fra 8 uger inden og er ansat som pædagog under bupls overenskomst. jeg er interesseret i at få så lang en orlov som muligt og den må gerne koste mig penge  min mand skal kun have de 2X2 uger da han er selvstændig , så jeg skal ikke dele noget med ham. mvh trilsens mor ( venter efternøler til februar)
Du kan regne ud hvor lang barsel du har ret til med dagpenge. og hvor meget derudover uden dagpenge på denne side  Mvh pernille Og stort tillykke..
tak skal du have pernille... så vidt jeg kan regne ud kan jeg få : 8 uger inden fødslen 14 uger efter fødslen med løn 46 uger på nedsat dagpenge ( 2055 kr pr uge) ialt 60 uger + de 8 uger inden fødslen.
Jeg tager også ALT det jeg kan tage og så satser jeg på at nøjes med at arbejde halv tid derefter.. Min mor og far skiftedes til at gå hjemme da jeg var barn og jeg elskede at der altid var en at snakke med. Så det ville jeg også gerne kunne give vores børn.. Så kan det godt være at man ikke tjener til guld og grønne skove, men tiden med børnene når de er små er det vigtigste for mig. Er glad for at du kunne bruge siden. Det er rart at man ved hvor lang tid man har mulighed for at gå hjemme.. Mvh Pernille
jeg er også pædagog, fast ansat. Jeg har 8 uger før termin, og 24 uger efter fødsel med løn.. ellers hedder det dagpenge..
jeg forstår det sådan her !!! og det er ikke sikkert det er rigtigt... 4 eller 8 uger før fødslen alt efter hvad arbejde du har og hviklen overenskomst du har (for pædagoger er det 8 uger før) men de skal   trækkes fra de uger man har krav på bagefter... jeg kan så forstå at min overenskomst giver ret til 24 ugers orlov med fuld løn ( andre giver kun 14 og atter andre igen kun ret til dagpenge) derudover har jeg så ret til 22 uger ( som   kan forlænges med 8-14 uger) på dagpenge, HVIS man forlænger med 8-14 uger bliver dagpengeportionen så at sige delt ud over alle ugerne... Altså den portion penge der skal dække de 32 uger ( for mit vedkommende 22 uger) bliver ikke størrer men strækkes ud over hele perioden ( som jo så vil være 22+14 uger for mit vedkommende) min barsel vil så se sådan ud: 8 uger med fuld løn inden beregnet fødsel 24 uger med fuld løn fra barnet er født ( ikke terminsdagen men den reelle fødsels dag 22 uger på dagpenge 14 uger ekstra ( som sagt i de sidste 36 uger deles dagpengesummen fra de 22 uger ud på alle 36 uger...) i alt 60 uger + 8 uger inden.
Ja ryger du selvom du er gravid og/eller har børn? Jeg undrer mig lidt over hvad der får kvinder til at ryge under graviditeten, er de ude på at skade barnet eller hvad? Min kæreste og jeg diskuterede det og vi er begge MEGET imod det og forstår simpelthen ikke hvordan nogen kan finde på det, og selvom barnet er født fortsætter de med at ryge i nærheden af barnet  Jeg synes virkelig det er ulækkert.
Frida fik sin 5 mdr. vaccine d. 16. juli og der hvor hun blev stukket er hun stadig hævet. Første gang var der ikke noget. Burde det ikke være faldet nu? Hun fik også sådan nogle små røde knopper (meget små) og de er der også stadig. Tror ikke en myg kan lave dem så små. De ser dog heldigvis ikke ud til at de irriterer hende.
Hævelsen kan godt være uger om at falde - kan huske at Mikkelines lår var blåt og med en bule i rigtig lang tid. Knopperne kan være en raktion på vaccinen - lige som de kan få feber, så kan de få lidt udslæt. Enkelte får symptomer der minder om sygdommene de vaccnieres på.
Mine har haft sådan en hævelse/bule på stedet (låret), 1/2 år efter da de blev vaccinerede som spæde. /minski
Puha ja tiden den går jo rigtig stærkt og tænkte at nu skulle jeg da lige opdatere jer herinde med en masses billeder. Rasmus bliver 10 måneder her den 17 august.. gu inden vi får set os om så skal vi holde 1års fødselsdag. han starter i dagpleje på mandag, det bliver nu spændende. nå men her kommer så alle billederne.   dette billed er taget den 6-7-07 dagen after fik han 3-dags feber og havde over 40 i feber hele tiden. var lige ved at blive indlagt, fordi han ikke indtog væske overhovedt. vi prøvede alt. men det er jo ikke at se her..   ja og her der sidder han jo så den 10-6-07 3 dage efter og er ved at blive rask.. slapper af med far i denne ulidelige varme der var. træls at være syg når der er 30grader i Danmark. utroligt man lige skal blive syg når det er det eneste sommer vi havde indtil videre.   det er så dejligt at få lov at spise selv. taget den 28-7-07   ja ja hygge og liv og glade dage i barnevognen.   det er sjovt at splitte sit legetæppe ad:P   så sjovt.. ha ha   så er vi hos gamle olde.. det er hygge og hun er bare så skæg.. og giver mig altid gaver...   et lille flip jeg får engang imellem.. har vist lige lært at rynke næse.. og grine samtidig.. hehe..   meget koncentreret.. det er svært at holde balancen i kravle stilling.. må blive bedre til det her så jeg kan komme rundt.   ja ja.. nu er balancen der og nu kan jeg rokke i kravle stillingen også.. så skal jeg bare lære at komme frem så jeg kan pille..   og et mere.. de er taget i dag.. det er godt nok svært at fange nogen gange.. for når mor har kamera skal der kigges. hehe.. men mon ikke snart han er over stok og sten.. nå men det var det for denne gang.. puha der var mange.. håber i overlever den storm af billeder.. man er jo en stolt mor.. så skal han da vises frem.. lad mig endelig se jeres også.. det er så dejligt med billeder af de små prinser og prinsesser..
hvor er han kær. Sikke en charmetrold. Syntes også tiden går meget stærkt. Min er allerede 5 uger, snart 6..
  Min Malthe er samme alder, her er lidt af ham.. Og hans søster Ea.. Her får han lige et kys..   Han kan også skabe sig fjollet når jeg tager billeder  Det ser vildt sødt ud når din dreng rynker sådan på næsen!
ja nu står jeg jo og skal have mit 3 kejsersnit den 23 august...og selvom jeg ikke har prøvet at føde selv,ved jeg at jeg aldrig ville vælge et kejsersnit hvis det var frivilligt...det gør bare ondt ad pommern til i mange uger.man kan ikke hoste,skide,nyse eller grine i mange dage...hvor fedt er det ??? og prøv så at vende dig i sengen...det kan man heller ikke. nej kunne jeg vælge selv fra starten havde jeg valgt en naturlig fødsel...
Er det ikke muligt for dig at tage kontakt til dit jordmor-center eller fødeafd. på nærmeste hospital (som du formentlig skal føde på engang  ) og spørge om du kan få lov til at tale med dem, om hvordan forløbet evt. kunne være. Måske ender det med, at du faktisk hellere vil føde, med en epidural eller 2  , istedet for kejsersnit. Hvis du sammen med en jordmor, kan planlægge forløbet ned til mindste detalje, måske det vil være nok for dit "kontrol-gen", til at du kan være rolig og hygge dig under en kommende graviditet. Jeg kender en som er gravid med sin første baby, og hun sagde direkte til sin læge, at hvis ikke hun kunne få et planlagt KS, så kunne han godt bestille tid til en abort. Om hun ville være gået så langt ved jeg ikke, men hun er panisk angst for at føde, pga. tidligere sygdomsforløb - ikke i forbindelse med noget graviditet eller noget - så derfor var det vigtigt for hende at vide, at tingene kunne gå som hun gerne ville - intet problem der, og hun skal så "føde" til december en gang. Jeg selv vil helst føde naturligt (har ikke prøvet andet). Det er hårdt, ufatteligt hårdt, og smerterne kan ikke beskrives - skræmme skræmme   men kun fordi jeg ikke kan sammenligne dem med noget. Jeg har aldrig haft brækket noget, aldrig følt en så intens smerte over kortere tid, som bare forsvandt efter nogle timer. Det er underligt og ubeskriveligt. Min kæreste har spurgt om hvordan det gør ondt, men jeg kan ikke beskrive det for ham. Jeg venter nu barn nr. 3 indenfor relativt kort tid, og barn nr. 4 ligger sikkert ikke langt ude i fremtiden. Det gør ondt, men det går over  Tag en snak med nogle fagfolk - ikke din læge - og tag evt. og få læst lidt bøger om emnet fødsel. Hvis du kan få skrevet i din journal at du skal bedøves så snart det bliver seriøst med smerter, kan det være at en del af din smerte-angst forsvinder, for så er der jo kontrol med forløbet.
udfra tråden forstå at du ikke beder om en overtalelse til almindelig fødsel. Jeg har fået akut kejsersnit, efter 15 timer med veer og pks for ca. 8 uger siden, sidstnævnte fordi jeg frygtede ikke at opleve min søns fødsel og for at samme ikke skulle ske anden gang. Ks er absolut ikke smertefrit, i mit tilfælde blev jeg indlagt 3 gange efterfølgende med infektion i livmoderen, men nu hvor alt er ok, er det hele glemt. Hvis du ikke vil føde, så få pks. Forbered dig på at man vil overtale dig til alm. fødsel og de presser hårdt. Du skal bare være sikker i din sag og forlange. Selvfølgelig skal du ikke gå i den dejlige ventetid og have det elendigt ved tanken om fødsel. Jeg tror også man føler forskelligt ved spørgsmålet om man er parat til familieforøgelse, man har jo ikke mulighed for at vide det før det er prøvet. Bare kom igang med at få lavet det barn og ta´ikke bekymringerne på forskud, det får du ikke noget ud af  Held og lykke herfra
Nu har jeg læst denne tråd 2 gange, og tænkt - nej, du holder din mund! Men siden du skriver her, så må du jo være intereseret i folks meninger - og min er åbenbart ikke helt som de andres... Men kan ikke lige finde ud af hvad det er du vil med denne tråd? Vil du have at vide at du kan blive smækket i nakose fra du bliver gravid af og til barnet flytter hjemmefra?  For smerte, det starter den dag du bliver gravid, og så trapper det op til den dag du dør   - ja, det er sagt lidt i sjov, men også med lidt alvor, for der er virkelig folk der har fysiske smerter under graviditeten, og man kan altså ikke dope sig, for du risikere at skade dit barn for livstid - og så er der alle bekymringeren, er det nu sundt barn, kan jeg finde ud af at være mor, hvad nu hvis, og selvfølgelig fødslen, for det er noget fremmed man skal prøve, lige som når man skal ud at flyve første gang, man aner ikke hvad man går ind til - håber bare at det ender ud i at man har et sundt barn i armene. Og derefter, så begynder det først! De psykiske smerter, bekymringer om man nu gør det godt nok, om det lille pus bliver mobbet i skolen, om det ryger i problemer som ung osv osv.  Nej du kan ikke kontrolere det - alt kontrol forsvinder, fra du bliver gravid af til du har født (på den ene eller anden måde) så er det kroppen der styre, og derefter, så er det barnet... Man kan forsøge at planlægge og lave skemaer osv, men planerne har det med at blive ændret, for så sover den lille ikke lige som man havde planlagt.  Jeg ved dette er sagt meget hårdt, men jeg synes bare du bliver ved med at sige ting der råber, NEJ - jeg vil ikke! Find en anden løsning til mig! Men du er kvinde!   - vær stolt af det!   - og man føler sig virkelig som kvinde når man har født! Og at blive mor, det er det hele værd!  Det kan godt være at du tror en psykolog vil grine af dig, men der findes faktisk psykologer der har specialiseret sig i fødselsangst, og man kan også få nogle "guider" (kan ikke lige huske hvad de hedder) som man får nogle lektioner hos, og som er sammen med en til fødslen. Tror nogle samtaler kunne hjælpe dig meget - og med din alder synes jeg ikke du skal vente for længe hvis du virkelig gerne vil have børn. Måske du i virkeligheden skulle overveje adoption? - bare en tanke. Håber ikke jeg lyder alt for skrap og bisset i mit indlæg   , men kunne altså ikke holde min mund   . (indsætter lige nogle smilyer, så ser det ikke så skrapt ud.) Hilsen Maria - som fødte uden nogen som helst form for smertestillende, det var forfærdentligt imens det stod på, men glemt i det sekund englen   landede på min mave.   - og jeg gør det gerne igen.
Nu er det jo sådan at man kan få divrse smertestillende, jeg har selv fået epo blokade og den virkede fortrinligt, alle smerter gik væk efter den var lagt og sådan var det med begge mine børn..Selvfølgelig er det ikke smerte frit hele vejen igennem...og ja det gør sku ondt at føde. Sådan som du beskriver det mener jeg bestemt du har en skræk i livet, jeg vil råde dig til snakke med din læge som sikkert kan hjælpe dig.. Man kan godt kræve man vil have foretaget et kejser snit men hvis der ikke er fare for dig eller barn ser de helst man føder vaginalt. Knuz
Maria G: Jeg forstår dig godt! Jeg ville selv tænke "så tag dig dog sammen, kvinde!", hvis jeg sad og læste sådan et indlæg. Det undrer mig egentlig lidt, at der ikke er flere der har været så direkte endnu?? Det havde jeg nu engang forventet. Du skriver langt om de sorger/glæder man kommer igennem, når man får børn. Jeg vil sige, at jeg godt kan forholde mig til de sorger og glæder der kommer når barnet er kommet. Disse ting frygter jeg ikke, men håber at også jeg får lov til at opleve dem - hvis jeg får børn. Det er fødslen og de smerter der er forbundet med det jeg frygter. Jeg er på ingen måde en kylling og normalt er jeg psykisk stærk nok. Men her kokser det altså for mig. Det jeg ville med tråden var at få nogle råd og dem er der heldigvis kommet nogle stykker af. Jeg må jo erkende, at jeg skal have hjælp! - Ellers klapper jeg benene sammen og får aldrig nogensinde børn. MariaG, du skriver noget om "guider". Kan du beskrive det nærmere? Hvor finder jeg sådanne "guider" henne?
tak fordi du forstår mit indlæg som jeg mener det - og altså ikke så skrapt som det ser ud  Lige nu kan jeg ikke komme præsic i tanke om hvad de "guider" hedder, det er meget brugt i usa og flere andre lande, men meget nyt herhjemme, mener de hedder Duhla - eller sådan noget, skal undersøge det nærmere og vende tilbage - medmindre der er andre der kommer mig i forkøbet?
Jeg fatter så slet ikke dit indlæg.. Hvad skulle det hjælpe at adoptere??? Så er der da stadig angsten / frygten / smerten resten af livet.. Men hey.. Så længe i begge er glade - Skal jeg nok blande mig udenom..
puha, jeg kan slet ikke forestille mig at tage yderligere familie med end kæresten, og da han er en vatnisse(blød i knæene og sortnen for øjnene) så snart han ser noget der kunne ligne blod, så ender jeg jo nok med at klare skærene selv. -og det har jeg det helt fint med. jeg syntes det er flot at du vil give din svigerinde den oplevelse   -jeg ved jeg ikke ville have overskud i hovedet til at have flere med på kig end højest nødvendigt. (og læge/jordemoder er vel ret nødvendige   )
Smukke-ped: Jeg tænkte det samme. Det er da vel for pokker ok at sige at de ikke må være derinde...altså studerende og andre "unødvendige"?? Jeg bliver altså nok temmelig arrig oveni bøtten hvis det pludselig vælter ind med mennesker.
jeg syns jo heller ikke at mine store døtre er "hvem som helst"   ...
Nej jeg ryger ikke og har aldrig gjort det og begynder aldrig. Syntes det er ulækkert og kan overhovedet ikke se "det fede" ved at gå med et stykke lugtende papir i munden? Vores hjem er røgfrit, og det gælder også eventuelt rygende gæster.
IKKE !!! Det er utroligt at man kan få sig selv til at ryge. Det lille barn kan jo ikke vælge at lukke for moderens blod der kommer med det tjære og nikotin ! Der er så mange følgevirkninger af rygning under graviditet, jeg kan nævne ting op og ned af stolper. Jeg røg før jeg ventede vores første, da jeg fandt ud af at jeg var gravid (4+5) knækkede jeg smøgerne og har aldrig røget siden, nu 3½ år. Forstår heller ikke at jeg har røget   og gør det ikke mere. Har ikke lyst til at dø af kræft etc. Desuden har jeg også set masser af "lækre" rygerlunger på patologisk afdeling hvor de modtager væv til undersøgelse for kræft. Puha ! Beagle.
Hehe vi har haft denne diskusion et par gange efterhånden herinde, hvis der er noget som kan få folk op af stolene så er det rygning! (Endelig lidt underholdning   ) Jeg stoppede inden jeg blev gravid og synes det er SÅ KLAMT at ryge både mens man er gravid og senere i nærheden af sit barn. Synes det er for dårligt man ikke kan tilsidesætte sine egne behov i fht sit ufødte barn. Og ja det er svært at holde op, men hvad med det barn der ligger der og bare skal tage imod? 
og har aldrig nogen sinde gjort det - ikke engang prøvet et enkelt sug. Vores hjem er 200% røgfrit - og der har ALDRIG været røget en smøg herinde... jo det ved jeg, da vi selv byggede huset og de håndværkere der kom her, fik ordrer på at lade vær  Jeg skal ikke gøre mig hellig over for de gravide der ryger - det er jo ikke så nemt at stoppe for alle. Ligesom det ikke er nemt for mig, at lade chokoladen stå - selvom jeg godt kunne tabe mig 15 kg uden at det gjorde noget. Men når det er sagt, så er rygning noget @!#$ - som alle gravide skylder deres børn at holde op med... og i øvrigt undgå røg i nærheden af børnene i det omfang det er muligt. (Det er jo ikke muligt at spærre børnene inde og ikke tage dem med til fester af og til mv)
...er jeg holdt op med. Og jeg savner det stadig indimellem. Men jeg vil gøre alt, hvad er muligt, for at mit barn har de bedste forusætninger. Herunder hører i mine øjne at lade være med at forgifte det! Jeg ved ikke, hvad der får folk til at ryge under graviditet. Men jeg har en teori om, at det er mennesker uden særlig mange ressourcer i livet, der ikke magter at holde op. Hvis man ellers er et velfungerende og ressourcestærkt menneske, vælger man jo (forhådentlig) ikke at udsætte sit barn for sådan noget! 
Jeg har tidligere røget, men holdt for en del år siden og har aldrig efterfølgende taget så meget som et enkelt hiv. Min kæreste ryger, men det foregår KUN udenfor. Vores søn Sebastian havde asmatisk bronkitis og fik maske, da han var mindre, så han skal IKKE udsættes for røg!!!
Ja som overskriften antyder, røg jeg indtil jeg testede positiv (blve gravid ved et "uheld" - ellers var jeg stoppet før!!). Jeg havde indtil 5. januar i år røget i ca 12-13 år - så nu var det bestemt også på tide at stoppe. Selvom det er godt et halvt år siden, savner jeg det stadig, men det at holde op var slet ikke så slemt, som jeg havde regnet med  . Det er sikkert også nemmere, når man har et lille ufødt barn at tænke på. Hvis jeg nogensinde skulle blive så dum at begynde igen, kommer det 100 % til at foregå udenfor - min lille datter skal ikke udsættes for røg mere end allerhøjst nødvendigt. Vores hjem er ligeledes totalt røgfrit - gæster der ryger må gå udenfor (også selvom prinsessen endnu ikke er født). Jeg håber dog ikke, jeg bliver super fanatisk og ikke vil tage min datter med hen og besøge folk, der ryger f.eks.. eller med i byen hvor der bliver røget! Det kender jeg nemlig en del, der nægter - og ja det er deres valg, men jeg mener nu også man kan bliver lidt for hysterisk!
Og jeg har også røget mens jeg var gravid  Og ja, jeg ryger stadig, dog ikke nær mine børn, og udelukkende udenfor - vores hjem er røgfrit. Vi kan godt vælge fra at besøge folk som er storrygere, med mindre at de selv tilbyder at lufte godt ud, og at ryge udendørs når vi er der - så vil vi nemlig meget gerne komme. Jeg forstår heller ikke hvad der får kvinder til at blive ved med at ryge når de er klar over at de venter sig? Jeg fatter det ganske enkelt ikke    For mit eget vedkommende kan jeg dertil kun sige, at jeg personligt ikke var ude på at skade mit barn  Og jeg var/er ulækker - fuldstændig enig  Det er nemlig KLAMT - at jeg er så sindssygt afhængig! Meget skræmmende.
Ja, jeg ryger og har også gjort det mens jeg har været gravid og gør det stadig   og ja, jeg er gravid igen  Jeg har det som Cruella...Er sindsygt afhængig og kan SAGTENS se det forfærdelige i det  Jeg ryger også kun udendørs og ingen af vores gæster får lov at ryge i vores hus, hvad enten ungerne er her eller ej!! Og JA, jeg kender godt alle farerne ved det og behøver ikke at have dem remset op igen  Og JA, jeg synes det er ulækkert osv  Og JA, jeg ville ønske jeg kunne vågne op i morgen og sige at NU er det slut og så stoppe med det  Og NEJ, jeg ønsker heller ikke at skade mit barn  Og JA, rygning er noget @!#$!!!  Og nu vil jeg trække mig tilbage og vente på at de drøje hug preller ned over rygstykkerne...  Men jeg har i det mindste været ærlig omkring det 
Alle kan vist blive enige om, at det er helt forkert at ryge under en graviditet. Men jeg kan altså blive så træt af folks fordømmende adfærd! Hvad er der blevet af at passe sit eget? SKAL man partout udtrykke sin mening om alt? Som flere andre nævner, så ryger jeg også kun udendørs. Synes ikke min dreng skal have det så tæt på, selvom det jo også er kommet frem at det sidder i tøjet, og at selvom du ryger i kælderen så kan det spores oppe på kvisten osv. osv. Jeg tror det handler om at gøre det, der er en menneskeligt muligt! Efter jeg er startet på arbejde igen, ryger jeg kun 2 cigaretter dagligt (arbejder på sygehus) og jeg er skideglad for at det er blevet skåret så langt ned. Men ellers vil jeg sige, at det er jo ikke ligefrem fordi man har al tid i verden til at rende udenfor og ryge, når man er på barsel... Tror det blev til 4-5 smøger, hovedparten om aftenen når han sov. JA for hulan, det er skideulækkerttforkerttforkasteligt, kald det hvad du vil. Men jeg kunne altså næsten ikke være mere ligeglad med hvad andre gør - også selvom de ryger i graviditen eller med ungen på skødet. Det er ikke mit liv!
Nu har jeg lige rundet de 4 mdr. i min graviditet. Og kan slet ikke vente til den lille kommer til januar. Hvornår begyndte i at kigge på (og købe) tøj, udstyr og alt det andet. Har "truet" min kæreste med at vi skal ud og kigge på barnevogn og alt det søde babytøj, når vi har været til scanning i uge 20. Han mener det snildt kan vente til jeg går af til december.  Men så længe kan jeg bestemt ikke vente. Så hvornår begyndte i at kigge og købe diverse babyting??
Jeg begyndte med det samme.. Med alle de dejlige ting man skal have til den lille,går det vist ikke at gøre det 1 måned før..  Det også begræsede for længe man kan gå rundt med den mave på,men det måske det han håber på,så du ikke kan bruge lige så mange penge..   
Det er faktisk rart at have en del (det hele  ) parat inden den bettet kommer - også gerne inden man bliver besværet af maven. Barnevogn kan der være lang leveringstid på så den er god at begynde at se på i god tid. Vi begyndte så småt at købe tøj og få ting efter uge 20. Og nu - efter termin - har vi alt. Vi har været heldige at få meget; puslebord m. tilbehør seng m. tilbehør barnevogn m. tilbehør autostol m.v. Tøj har vi købt + diverse plejeartikler. Men som sagt vi begyndte omkring MD scanningen 
Jeg købte det første sæt tøj efter NF-scanningen omkring uge 13, så kunne jeg ikke vente længere. Kæresten gider ikke kigge baby-tøj, så det får jeg lov til og jeg elsker det! Jeg har købt (og fået) tøj lidt efter lidt og nu har jeg efterhånden en hel start-garderobe (og lidt til   ). Andet udstyr har vi ikke rigtig købt endnu, men vi har i sidste uge (uge 29) været ude at kigge barnevogn. Vi har dog ikke helt bestemt os endnu. Håber at få købt de store ting her i august, for nu begynder maven så småt at blive besværlig, og jeg gider ikke stå med alle indkøbene i sidste øjeblik. cilis (29+0)
tja.. jeg har ikke købt spor endnu. ikke fordi jeg ikke har haft lyst, men fordi jeg ikke vil gå ud og købe en masse før jeg har et sted at gøre af det (børneværelset skal først laves) så alt hvad jeg "har" er 7stk. gipsplader, nogle skruer, og en mand som snart skal til at tage sig sammen   . og så snakkede min veninde om at hun havde en eller anden ting som jeg ikke kan huske navnet på til baby at sove i, når man går rundt med den. fordi hendes søn er vokset fra den. er der nogle af jer andre med gode ideer til hvor man finder et billigt puslebord, og en seng som ikke er med tremmer?
Har hørt en nævne at man ikke må få barnevognen hjem, før bebsen er kommet hjem, da det ellers bringer ulykke? Er der andre overtroiske ting man lige må overholde??? Kan høre at jeg vist godt kan bruge min fridag næste torsdag på at kigge på tøj til den lille. Og måske endda købe det første. 
nu er der jo en fordel ved at vente med barne vognen, og det er at du kan få 2008 modellen istedet for 07 modellen (eller endda finde 07 modellen på tilbud  )
Vi kiggede på - og købte - barnevognen (en Brio Sport som vi er super glade for) 2 mdr før termin, og tøj mv begyndte vi først at købe fra ca. 1 mdr før termin. Jeg tror så også at jeg har været lidt - mere eller mindre ubevidst nervøs for at slå mig løs med shoppingen, til jeg var mere eller mindre sikker på at tingene nok skulle gå. Nok fordi jeg mistede nummer 1 i 20. uge, da vandet forsvandt og ikke blev gendannet  Jeg har så haft det fint nok til at shoppe og lave alt muligt indtil en uge før termin - havde mit sidste ridemærkehold til prøve 10 dage før fødslen - selvom jeg havde taget 15 kg på.
Godt så, så melder jeg mig også som ryger og ryger under alle 3 graviditeter, og som de andre er jeg også møg afhængig og ville ønske jeg vågnede i morgen og slet aldrig mere havde lyst  Jeg ryger IKKE inde går altid ud - er vi på besøg hos folk går de helt selv ud og ryger også selvom vi er der et par dage  Og jo jeg synes også det er ulækkert, og jeg kan godt blive ret så flov over at tænde en smøg  Når det så er sagt så vil jeg da også lige sige til andre at det er da DRØN ulækkert at store tykke mennesker kommer med deres små boller af unger og spiser på mcD, pizzaria eller grill - skulle de ikke hellere løbe sig en tur   eller gå til vægtvogternes hjemmeside. Øv får helt kvalme ved tanken - se det synes jeg er ligeså ulækkert som at ryge.
godt I som ryger går udenfor og ryger. Men hvad med tøjet ??? I er klar over I tager de stoffer der er i cigaretterne med ind igen med tøjet. Der er lavet forsøg med rotter, hvor man havde nogle personer som stod og røg udenfor i "ikke blæsevejr" og klippede tøjet i stykker. Noget af det blev der målt indholdet af stofferne, andre stykker blev lagt direkte ned til rotterne (drægtige rotter) og andre stykker ved siden af burene. Jeg behøver nok ikke at fortælle at der blev målt rimelige pæne værdier af stofferne fra cigaretterne i tøjet og rottemødrene fødte unger med div. sygdomme (ungerne blev aflivet kort efter fødslen og obduceret). Men det bedre unægteligt bedre at stå udenfor og ryge end at stå indenfor !!! Absolut !!! Hatten af for Jer som gør dette. Noget som virkelig gør mig gal i skralden er at se en bil med to søde unger bagi og forældrene foran med en smøg i flaben med lukkede ruder. Så er det ligefør jeg   !!! Beagle.
jeg har røget men stoppede under min uddannelse, fordi det pludselig gik op for mig, at jeg sandsynligvis ville dø af det, hvis jeg fortsatte. Jeg har en genetisk disponering med tre rygende bedsteforældre, hvoraf de to døde meget tidligt af kræft og en tredje har døjet en del med blodpropper mv... Så det var en brat opvågnen for mig - men effektiv nok  Jeg fatter heller nu ikke, at folk kan ryge med børn i nærheden. Det kan jeg også blive dybt forarget over  Ligesom jeg kan blive forarget over, at folk ryger en lige op i hovedet, når man er synligt gravid (ja, sq egentlig også selv om man ikke er gravid)  Men jeg tror faktisk godt, at jeg kan sætte mig ind i, at nogle ryger,   de er gravide. Og jeg er fuldt overbevist om, at jeg forstår mekanismen oppe i hjernen, der gør at nogle ikke kan finde ud af at holde op (lang teori, som jeg ikke skal kede jer med, men jeg har en gemal, der fx ikke kan finde ud af det - han siger fx "jeg prøver at holde op i morgen" og ikke "jeg holder op i morgen" = smuthul, der benyttes HVER gang). Jeg tror nemlig på, at dét er psykisk funderet, og at det er noget forbasket pladder, at nogle mennesker er mere afhængige end andre. Men det er selvfølgelig dejlig behageligt at tro på for dem, der ikke kan finde ud af at stoppe.  Men ja, jeg er møghamrende hellig  Vil ikke have folk ryger i mit hjem. Og ryger de udendørs, så bliver de sendt direkte til håndvasken for at vaske hænder, når de kommer ind (hænderne stinker nemlig også af askebæger) 
Jeg er ryger! Jeg ryger - som det passer mig - men ikke HVOR - det passer mig. Hvis jeg skulle være - som Beagle refererer til - så kunne jeg aldrig komme i et hjem - hvor der er børn - for det sidder jo i mit TØJ!!??? OK ... Det er så dét! ... *Vinker farvel til mine venner med børn* ... Men hellere bo i en storby - hvor stinkende busser og lastbiler - benzinos og varmeforsyning forurener? Ja ja ... *Tænder lige en smøg* - helt ude på landet - i børnefrit område - og kun mig selv i nærheden ... Venlig hilsen Nina (Skulle have været en plet på lagenet - men nu kan jeg blive en sky på himlen .. Min helt egen RØGSKY!!!) 
Kunne godt lide ironien i dit indlæg, især det sidste, din helt egen røgsky ! Godt der er humor i denne tråd  Knus, Beagle.
altså også.. pu ha... Jeg stoppede da jeg var gravid med Mads og holdte det også til for ca. en måneds tid siden. Så over et år var jeg stoppet. Men lysten har hele tiden været der. Jeg havde dog en "aftale" med mig selv om at jeg ikke ville ryge så længe jeg var gravid eller ammede. Og da jeg så var stoppet med at amme faldt det lige sammen med et MEGA skænderi derhjemme. Faktisk har vi aldrig været så tæt på at gå fra hinanden før og ja da stormen var redet af, tændte jeg mig en smøg. (Udenfor selvfølgelig) Og siden da har jeg mere eller mindre røget 1-2 stk. dagligt. Det sker udenfor og kun når Mads ikke er hjemme. Så jeg er altså også en af de "slemme piger..." - Men jeg synes efterhånden også det er ved at tage overhånd med hvor fanatiske folk er med rygning. Indrømmet det er usundt, men der skal være plads til alle. Bare man tager hensyn.
Nu er rygere jo rigtig gode til at sige, at der skal være plads til alle, uden at overveje, om de rent faktisk selv lever efter dét ved at holde på deres ret til fx at ryge indendørs, på arbejdspladsen osv. uanset om det så generer andre nok så meget. I øvrigt kan jeg altså ikke se, hvorfor det er hysteri at forbyde noget, der er skadeligt både i aktiv og passiv form?
Du prikker til en hvepserede! Pas nu på!  Jeg har ikke noget imod, at folk ryger udendørs (eller indendørs for den sags skyld, bare det ikke er i MIT hjem). Men jeg har dælme noget imod de rygere, der ikke tager hensyn. Den anden dag stod jeg og ventede på bussen i regnvejr. Inde i busskuret sad en dame og røg - så jeg kunne vælge imellem at stå ude og blive våd eller stå i tørvejr og blive forpestet   Man ryger sgu ikke i et busskur, når der står andre mennesker der også! Det gjorde jeg heller ikke selv, da jeg røg. (Og nu jeg er igang, er det altså også provokerende, at almindeligt fungerende mennesker ikke tilbyder deres plads til en højgravid, når der er begrænsede pladser. Det har jeg altid gjort - også til ældre mennesker. Ungdommen nu til dags... Tsk tsk!) (39+2 - og åbenbart ved at komme i den alder, hvor man brokker sig over ungdommen   )
Tak for jeres svar, dejligt at høre lidt forskellige svar. Jeg vidste ikke at dette emne havde været oppe før, det beklager jeg selvfølgelig  Men som nogle også skriver så sætter det sig jo i tøjet og håret osv. Jeg er en af dem som får en slem hovedpine hvis der er for meget røg og det ville jeg aldrig udsætte mine kommende børn for, derfor er jeg lidt i tvivl om hvordan andre kan få sig selv til det. Jeg tror ikke KUN at det handler om egoisme, for dem der vælger at leve sådan ved jo godt at det er forkert.
Jeg er kun festryger, det vil så sige jeg ryger måske to gange om året! Kender et par som blev gravid og kvinden tænkte på at stoppe, men kunne ikk tage sig sammen. Manden blev så sur på hende fordi hun ikke stoppede. Og vi andre tænkte bare at ja hvis nu manden stoppede med at ryge 40 smøger op i hovedet på hende, så kunne det være det var nemmere for hende! Men den dag idag er barnet 2 1/2 år og de sidder med hende på skødet mens de ryger! Syntes det er så synd og usundt at børn skal udsættes for det. De kan jo ikke selv sige fra i sådan en alder! Når det nu lykkedes mig at blive gravid, stopper jeg med at være festryger. Vil ikke tvinge min mand til at stoppe, men han skal tænke over hvor han ryger. Jeg er selv vokset op med to forældre som ryger og når vi har kørt bil har det været i en kæmpe røgsky, for de har røget fra start til slut i køreturen!
ikke og når der en gang kommer en kæreste og der kommer børn, bliver det er røgfrit hjem.. Jeg har intet imod rygning, det skal bare ikke foregå i mit hjem..
Muligt. At du synes det er lige så ulækkert som at ryge. Men din sammenligning halter godt nok på tre ud af fire ben al den stund rygning faktisk er sundhedsskadelig ikke bare for rygeren selv, men for de der befinder sig i rygerens nærhed. Du tager trods alt ikke SELV på ved at sidde ved siden af en fed person, eller bliver grim af at kigge på en mindre smuk person...eller DUM af at sidde i vindretningen fra én der tydeligvis ikke er for smart! Det er jo lige præcis dét der gør at rygning er svært sammenlignelig med andre ikke-så-æstetisk-tiltrækkende ting som fx overvægt: at rygning OSSE er skadelig for rygerens omgivelser!  
Jeg er ryger - JA! ... Jeg ryger - fordi - det er en last jeg har! Jeg drikker også snildt en liter vin (eller mere)- hvis jeg føler derfor! Jeg er pisse-bedøvende-ligeglad med andres mening om min opførsel! For at fortsætte i "jeg"-temaet ... Jeg ryger ikke på min arbejdsplads - dét er blevet forbudt. Jeg "pulser" ikke ind i hovedet på ikke-rygende "kompiser". Jeg ryger i mit eget hjem - JA!!! Men jeg ryger ike ved bordet - eller i stuen - hvis jeg har gæster (især børn), der ikke tåler det. Men jeg er fanden galme en person - der har lov til at være på planeten - selvom jeg ryger og drikker!!! Hvad - der direkte giver mig KVALME - er højhellige forældre - der lever i storbyen - blandt HØJ forurening .. KØRER deres børn til vuggestue/børnehave i bil - selvom der kun er få km ... Fyrer med affaldstræ i brændeovnen - og/eler har et skodfyr - der sender i tonsvis af co2 op i atmosfæren ... Jeg kan fortsætte med at fortælle - at alene eengangsbleer - er en krise for vores klimatiske problem her på jorden ... Og hvert nyt menneske forbruger en ganske enorm miljørisiko - bare ved at indånde atmosfæren .. Hurra for - at de flest nye børn fødes i udviklingslandene - for de bliver ikke så gamle .. *s* Nej - helt ærligt!!! GROW UP!!! En skide ryger kan da vist ikke vælte læsset af pinden . . vel? Men det ER sq så nemt at skyde skylden på andre ... SE bare på de fede!!!  SE bare på de grimme!!!  SE bare på dem - der ikke kan arbejde!!!  Og SE bare lige på alle de andre ...!!!  "Sjovt nok" - så har jeg konstateret - at dén, der har mest imod andre - er blandt gruppen af dem - som selv "skiller sig ud". Såsan er der jo så meget.  Og fortsat god aften til Jer også.  Venlig hilsen Nina
Snup lige en smøg, Nina. Du lyder til at kunne trænge til én. Du må gerne ryge den her hos mig, bare du lover at du ikke er gravid.  
Det er dumt at dømme andre for deres handlinger når man ikke har været i deres sko. Jeg tror ikke der er mange kvinder her i landet der ikke er opmærksomme på at det er skadeligt for deres foster hvis de ryger under graviditeten. Men af en eller anden spcifik grund vælger nogen kvinder at fortsætte med at ryge. Det er deres valg, og det er ikke noget andre skal dømme dem på. Jeg er eks ryger. Røg da jeg blev gravid. Stoppede, og mistede 4 uger senere. Røg derefter i et halvt år igen, og er nu på 6 uge røgfri (men ikke gravid). Jeg har besluttet at jeg ikke vil ryge mere. Og kun en ting kan rokke ved den beslutning. Og det er den dag jeg evt må konstatere at jeg aldrig får børn. Hvis den dag kommer, så er det til debat om jeg vil ryge igen. Men jeg røg i de første 6 uger af min sidste graviditet. Jeg ved ikke hvorfor, men beslutningen om at stoppe skulle lige modne. Så kan jeg og andre give mig skylden for at jeg mistede, for jeg røg jo... Sådan er det. Jeg kan desværre ikke lave om på det nu.
Tihi NinaL  Jeg bliver bare så øv agtig når vi gang på gang skal sables ned over at vi ryger, mon ikke største delen af os rygere tager hensyn til vores medmennesker ?? Jeg gør da ihvertfald. Og når det så er sagt, så synes jeg stadig fede mennesker med deres fede børn er ligeså uappetitlige (staves), men det slår selvfølgelig ikke os andre ihjel... Jackpot: Lad hver at gi dig selv skylden for det barn du mistede, der er større chance for at det var pga at det ikke var levedygtigt end at du røg. Og tillykke med rygestoppet, krydser for at du kan holde det... Hvem der bare havde lidt mere rygrad end en regnorm.
Det ved jeg godt, men der sider stadig den der lille bitte orm der kan blive ved med at gnave... Men det holder, det er der slet ingen tvivl om. For jeg er så ekstremt stædig. Og nu har jeg truffet den beslutning, så skal den ikke laves om.
Oliviaemilie,,, Det har jeg gjort, vi var til fest, sad en højgravid og pulsede løs,,, Hun så næsten ikke mærkelig ud i hovedet...  Men jeg kan vel ikke gøre det med alle gravide der ryger, synes folk selv burde have lidt pli...
Det er den måde du tænker på ud udtrykker dig der provokerer nogen rygere til at tænke, det er mit liv, det er mine lunger, og det er mit foster. Jeg skal nok selv bestemme om jeg ryger eller ej. Og havde jeg været den højgravide kvinde, så er jeg ret sikker på at du ikke havde været i tvivl om at du trådte langt ind over mine grænser, og at det skulle du ikke overveje at gøre en gang til. Og så er jeg ret sikker på at jeg gladeligt havde kæderøget resten af aftenen, bare for at genere dig, uanset at jeg helt sikkert ellers gjorde hvad jeg kunne for at begrænse min rygning.
Jackpot, oliviaemilie Måske i har ret til dels, ved ikke hvorfor det provokerer mig sådan at se det, det især efter jeg selv har fået børn... Ja jeg trådte da over en grænse, men hun røg ikke resten af aftenen   Børn er bare tvunget til at være i de forhold vi giver dem. Der er alt for mange der ikke behandler deres børn ordentligt, når jeg tænker på hvad jeg ikke ville gøre for mine piger..
Du er fuldstændig ret Krampe, endelig en der er enig med mig. Jeg fatter simpelthen ikke hvad der får dem til at tænde en smøg når de har et foster i maven, men ja nogle er jo bare egoistiske og tænker KUN på sig selv! Stakkels børn siger jeg bare. 
Jeg er helt sikker på at de piger der ryger mens de er gravide ikke kun tænker på sig selv. De har den sorteste samvittighed og bøvler oven i købet med andre menneskers syn på dem. At stoppe med at ryge kræver overskud. Hvis det var let at holde, så var der ikke nogen der røg under en graviditet. Det er meget svært at forklare, men afhængighed er afhængighed, og det vil sige at der skal rigtigt meget til for at bryde den afhængighed. Og foresten for kunne tillade sig at blande sig i andres laster skal man være temmelig fejlfri selv. Spise rigtigt. Ikke drikke alkohol avehovedet. Ikke bruge alm. makeup, cremer, hårprodukter men kun de få der er godkendte. Man skal ikke male, løfte tungt og sikkert en helt masse andet jeg ikke lige har styr på. Men hver især er alle de ting skadeligt for et foster. Så i alt den tid man forsøger at opnå en graviditet, samt de 8 mdre der er fra man ved man er gravid, til fødsel, plus tiden man ammer skal man altså have totalt fokus på alt hvad man foretager sig. Og det kræver personligt, psykisk og fysisk overskud. Og det er ikke alle gravide der lige ligger inde med det i de mængder der skal til.
gjorde for snart et år siden, men så stoppede jeg efter lægernes henvisning. Vi var i behandling for barnløshed og lægerne fortalte at hvis kvinden ryger mindskes chancen for at blive gravid med op til 20% (hvis det er manden sker der ikke det store -typisk   ) Og når der er noget man virkelig brænder for, så gav det en god motivationsfaktor til at stoppe. Det skal så lige siges at jeg er blevet gravid  Jeg vil ikke dømme andre, men der er vist ingen, rygere som ikke rygere, der er i tvivl om at det ikke er sundt. Og lige for at pudse glorien endnu engang, så er det vildt fedt ikke at være afhængig af stængerne mere 
Line, dejligt med opbakning... Jackpot, er du ryger? Bortset fra det så synes jeg jeg sætter tingene i de rigtige perspektiver... Jeg bare hudløs ærlig og pakker ikke tingene ind..
Stakkels stakkels mig...  Jeg vil på ingen måde retfærdiggøre rygning under graviditet / ved børn.. Meeenn ( Og vi har haft denne diskussion før ). Tænker nu ikke på mig som tidligere " stakkels stakkels barn ". - For ja, min mor røg. - Det gjorde "man" jo dengang. Og ja, godt at tiderne har skiftet og vi er blevet mere oplyste.. Men.. Mener nu stadig, at vi hver især skal slappe lidt af. ER så nemt at dømme andre. Så er der pludselig mange stakkels børn i DK. - For hvordan pokker, kan nogen så tillade sig, at blive skilt??? Ødelægge barnets verden fuldstændig. Bliv dog hos manden. Hvordan kan nogen tillade sig, at skælde upædagogisk ud?? - Nedbryder jo barnets selvtillid.. Hvordan kan nogen tillade sig, at få en efterfødselsreaktion?? -Tag jer dog sammen.. Hvordan kan nogen tillade sig at drikke?? - Barnet hader det.. Hvordan kan du være bekendt at være overvægtig?? - barnet er flovt.. Hvordan kan du have en karriere? - Barnet hader at blive hentet sidst.. Hvordan kan du tillade dig, at have gæld? - Pengene kunne være brugt på økologiske grøntsager.. ( For de hidsige  : Håber i kan se ironien ) Eeeej... ved jo godt, at det drejer sig om sundheden her. Men! Vi er mennesker.. Derfor er de færreste "perfekte". - Og til dem som er - Tillykke.. Flot.. Der foregår så mange ting rundt om i de danske hjem.. Hvis rygningen ( udendørs )er det største problem - ja.. Så mener jeg faktisk, at det går meget godt..  
Jeg tror snart, jeg bliver tosset! Tirsdag morgen kom der et skvulp vand, da jeg rejste mig, så vi var omkring fødegangen. Jeg fik at vide, at det kun var den ene af hinderne, der var sprunget, idet bebs stadig er fint pakket ind i intakt hinde. JM mærkede på og sagde, at jeg var usædvanlig blød og moden for at førstegangsfødende på dette tidspunkt - 1 cm livmoderhals tilbage og 1 cm åben. Siden fredag har jeg haft tiltagende plukveer, som de sidste to aftener er blevet næsten regelmæssige i 4-5 timer, for så pludselig at gå i sig selv igen   De er ellers "gode", varer 45-70 sekunder og kommer med 3-6 minutters mellemrum. Men de forsvinder altså igen - suk... I nat kom veerne (eller hvad det nu er) så igen, men denne gang mærkede det anderledes - gjorde mere ondt, men til gengæld var de meget uregelmæssige. Der kom 2-3 stykker efter hinanden, og så sov jeg et par timer, før det gentog sig. I dag er der selvfølgelig intet bortset fra de sædvanlige plukveer og jag ned i benene. Hvad skal jeg tro? Er der noget under opsejling, eller går der 3-4 uger endnu??  Jeg er 38+3 i dag og har termin 23. juli.
Min sundhedsplejerske anbefalede mig at få min jordemoder til at sende mig til akupunktør pga. kvalme. Er der nogen, der har prøvet det? Dur det til noget?  Ja, jeg har måske ikke sådan lige "råbt" det så højt   , men jeg venter mig igen. Terminen er sat til 2. februar, nf-scanningen er lige vel overstået   , og de fleste har fået det at vide. Og nu ved I det så også her på HN.
hej Rhaja. Tillykke med at du venter dig igen.. det er da dejligt.. Jeg led af meget kvalme med Rasmus. Jeg kastede op de første 4 mdr. og det var alt jeg kastede op. Jeg tabte mig 12kg. i starten af min graviditet. nå men jeg blev tilbudt akupunktur og det hjalp. det hjalp endda rigtig godt.. jeg kunne spise en masse mad. men så fik jeg behandlinger for ofte og så gav det bagslag til sidst og jeg fik endnu mere kvalme og opkast. så til sidst fik jeg stikpiller så jeg kunne indtage føde igen.. puha da.. glemmer jeg nok ikke.. men når jeg sidder og ser på hvad der kom ud af det, så er det jo utroligt at jeg vil gennemgå dette igen,.. men husk 2 graviditeter er ikke ens siger jeg til mig selv hele tiden.. hehe nå men tilbage til akupunktur. Jeg syntes helt klart du skal go for it... altså det værste der kan ske er jo det ikke hjælper.. men tænk hvis det hjælper.. og det havde virkelig god effekt her.. men man modtager behandlingen forskelligt.. ligesom vi er forskellige... håber alt går godt.. mvh Stine
... at det virkede for dig. Og hold da op, 12 kg, det er da ikke så lidt at tabe. Så skal jeg vist ikke klage ret meget. Men nøj nogle øjne Tobias sender mig, når jeg ikke når længere end køkkenvasken, før jeg siger mærkelige lyde   . Så kan han lade alt på bordet ligge og bare sidde og stirre   . Jeg havde det også skidt sidste gang jeg ventede mig, men denne gang er det altså værre, og når man så skal være der for en bette størrelse på samme tid. Det er bare ikke til. Nu må det godt blive næste fredag hurtigt, der har jeg nemlig en aftale hos jordemoderen.
jeg kender godt de første 3 måneder.. Jeg fik dog ikke akunpunktur, men min mor gav min zoneterapi og det tog toppen.. Jeg ville egentlig også ønske dig tillykke med graviditeten, og sige at det er en vild flot hjemmeside Tobias har.. Er i fotografer?? rigtig gode billeder og fed tekst.. hej hej igen
Åh, hvis bare det kun var de første 3 måneder. Det er faktisk blevet værre her efter at jeg er ovre de 3 måneder. Sådan var det også sidste gang. Håber meget at akupunktur hjælper, ellers kunne det være, at jeg skulle prøve zoneterapi. Tak for de pæne ord om Tobias' side. Det er min kæreste, der har en vældig hobby med at tage billeder. Men det er som kun på hobbyplan, selvom jeg har foreslået ham at skifte erhverv, hvis han bliver træt af de der computere   . Til orientering er han ved at opdatere siden nu. Det er jo lidt længe siden at det er sket sidst. Det kunne også være, at jeg skulle få kigget på min præsentation 
må lige høre hvordan måneds billederne er taget? sort lagen bag dig eller?? fortæl fortæl..
og hele graviditeten med oliver prøvede jeg på at stoppe men kunne ikke... jeg skar dog kraftigt ned, var nede på 6 om dagen fra 20 før... efter han blev født, røg jeg kun ude... da jeg blev gravid med daniella, kæmpede jeg en kamp igen, og 2/3 dele inde i graviditeten lykkes det, efter at jeg havde skåret ned til 6 stk igen, fik jeg laserbehandling i ørene, og jeg stoppede helt... præcis 1 år efter, fik vi store problemmer med en underbo, som var forelsket i mig, og gjorde alt hvad han kunne for at ødelægge mit og tonny's forhold, oveni det havde jeg en depression, og det gik mig så meget på nerverne at jeg en dag gik ned og købte en pakke smøger, og så startede jeg igen... og har nu røget siden... ryger dog kun ude... jeg vil gerne stoppe igen, og jeg ved jo at jeg kan leve uden dem, men lige nu er jeg syg (alvorligt stress), og kan mærke at hvis ikke jeg har smøgerne til at dulme mine nerver og temp. så går det galt, så det må vente til jeg er ovenpå igen... men så stopper jeg også...
ja jeg ryger stadig og gjorde det også med de to andre børn...  ved selvfølgelig godt det er usundt,men ryger heller ikke børnene ind i hovedet herhjemme. var i sidste uge i ønskebørn og handle diverse ting ind,mens min mor står i kø går jeg udenfor,en dame står og kigger på min højgravide mave og smiler...men da hun ser jeg tænder en smøg sender hun mig sku de ondeste øjne der findes...ja ja man lever vel i et frit land.
Ja jeg ryger røg ikke med mit første barn, stoppede den dag jeg fandt ud af jeg var gravid.. Ca et år efter begyndte jeg dog at ryge igen,. og anden gang jeg var gravid røg jeg under hele graviditeten, Idag er jeg ved at holde op, det fungere bar ik helt optimal hele tiden, fx røg jeg ikk fra i søndags og helt til torsdag flot flot sys jeg selv, men så torsdag var jeg lidt sur og så sk jeg bar ha en smøg. Har røget ganske lid siden torsdag. men det svært at stoppe når man har røget meget. 
...SÅ holde op! Nu skal I være søde ved de stakkels rygere! De kan jo ikke gøre for det! De kæmper jo en kamp med deres afhængighed hver eneste dag. Må se verden i øjnene hver morgen og på samme måde som narkomanerne straks tænke på "en smøg". De lider af stress fordi de ("Jeg slapper bare sådan af med en smøg") er afhængige af, at de altid SKAL have tid til en smøg, for ellers klarer de bare ikke dagen! Og så kommer I her og tramper på dem og forlanger hensyn overfor noget så uhåndgribeligt som ufødte børn? Det kan man da ikke forholde sig til som misbruger! Hvor er jeres empati? Jeres medfølelse for jeres stakkels rygradsløse medsøstre, der ikke har vilje nok til at virkelig gøre et forsøg og som gemmer deres svaghed bag en ("jeg gør sq som det passer mig") overlegen attitude mens de fortæller sig selv og alle andre, at verden alligevel er så svinet til, at deres forgiftning ikke gør hverken fra eller til ("Der er sq større svin end os rygere!"), og derfor kan alle andre jo bare lige styre sig og lade være med at køre i bil... Næh, klap I dem hellere på ryggen og fortæl dem, at de da endelig bare skal ryge løs. Vi betaler jo gerne skat så de kan få bortopereret stemmelæber og få kemo for ("det er ikke smøgernes skyld!") kræft. Vi har jo alle vores laster. Rygerne er bare uheldige ofre for gruppepres af den forkerte slags eller de havde en slem barndom eller en alt for god barndom, der har gjort, at de bare ikke kan sige nej. Så lad være med at hakke på dem. Donér hellere et iltapperat! Camilla
Jesus kristus! Der fik du da lige mig op af stolen... Er det nødvendigt med den tone? Mht. skattepenge, som går til operation af kræftramte rygere, så tror jeg ikke du skal føle dig så forsmået.. Det kan jo være at du belaster det offentliges budget med, tja, jeg rager lige i posen efter en underlig ting: At rende til læge med barnet/børnene konstant, fordi der bare MÅ være noget galt... Eller en stor fed dieselstinkende 4WD'er (gør jeg selv - OG jeg ryger!), eller også er du en Big Mamma der bare ikke KAN lade slikposen være og bare bliver større (er selv småfed - og ryger - og kører dieselhakker) og derfor belaster regionsbudgettet fordi der pludselig skal indkøbes ekstra large senge og rullestole osv. Bemærk venligst at ovennævnte blot er eksempler - jeg aner ikke om jeg rammer plet 
holdt definitivt den dag jeg blev gravid og har kke rørt en smøg siden har ej heller haft trangen. Manden min ryger uden for husets 4 vægge
Hvor er det dog et dejligt digt til din søn 
... jeg er selv ikke-ryger, har aldrig røget, synes det er ulækkert og kommer aldrig til det. Der er da absolut ingen tvivl om, at det ikke er sundt for barnet at ryge, men jeg er nu sikker på, at langt de fleste gravide ER klar over det og prøver at begrænse det. Jeg er sikker på at langt de fleste ville ønske at de bare kunne stoppe og minimerer den passive rygning. Jeg synes generelt der mangler menneskelig tolerance, hvis det var SÅ nemt, så fandtes der vel kun et fåtal rygere eller overvægtige for den sags skyld.
Anja 1420 Synes det er et prioteringsspørgsmål nogen af de ting du stiller op, b.la med hensyn til arbejde, vi vælger her i huset jeg møder lidt senere så børnene kan komme i dagpleje sent, manden møder tidligt og kan hente ungerne 15.30. At folk får en efterfødselsreaktion er man jo ikke selv herre over så det lidt forkert blande den ting sammen med dette og kom ikke og sig man ikke selv er herre over man ryger... Man er jo også selv herre over hvad man propper i munden. Uhm gæld, er det næsten ikke en nødvendighed får at få tag over hovedet??? Jeg kunne skam blive ved, med det du stiller op...
Men det er jo ikke bare det - det, der irriterer mig er, at det tilsyneladende er blevet fuldstændig okay at nedrakke andres valg. F*ck jeg gad godt have de tider tilbage, hvor hver passede sit og man ikke havde så helvedes travlt med hvad andre foretog sig. Folk melder hinanden til kommunen hvis børnene har plettet tøj eller blå mærker, til Skat hvis der holder en varevogn udenfor bopælen en søndag osv. osv.
Himmelfjer, du ved godt at cigaretter koster penge at købe ikke? Riiigtig mange penge - og de afgifter staten får ind på smøger dagligt kan de ikke UNDVÆRE i statsbudgettet. Og helt ærligt, så tror jeg nok de fleste rygere via afgifterne på smøger selv har betalt deres del af sygehusvæsnet - HAR DU? Tror ikke du har nogen anelse om hvor svært det er, at holde op med at ryge, så dit indlæg, tonen i det og indholdet vil jeg tilskrive uvidenhed fra din side.
det er da drøn-irriterende for dig... Og umuligt at sige noget om, hvornår det sker, desværre... Jeg er de sidste tre morgener vågnet ved at få en rigtig ond ve - det har jo åbenbart bare været en plukve, men en ve var det altså. Man er så sikker på, at nu sker der endelig noget - og så sker der bare ikke en flyvende fis. Jeg håber for dig, at der snart sker mere. Selv om veer er trælse at have med kort mellemrum, så er det dog tegn på, at der snart sker noget 
Hej Lea Uha hvor det spændende!!! Håber så meget for dig at det for alvor går løs og husk at holde os opdateret  Krydser fingrer!!
Hold os endeligt opdateret. Jeg er jo så spændt på hvordan det går jer. Med mange lykønskninger, og et ordentligt pust ve-støv   fra Gitte og Tatan.
Synes du skal tag et smut på fødegangen og blive tjekket. Det du beskriver lyder lidt som min fødsel. Jeg havde en smule murren i maven som en gang imellem bed lidt og det kom regelmæssigt 2 min imellem andre gange 10 min imellem for så at forsvinde helt nogle timer og så komme igen. Jeg var til alm jordmor tjek og fortalte hende om det hun grinede og sagde det bare var plukveer for rigtige veer forsvandt IKKE igen og gjorde altså ondt. Hun ville dog gerne undersøge og guskelov for det for jeg var 8 cm!!! ÅBEN. Med kun lidt murren i maven. Jeg blev starks sendt på fødegangen og 2 timer senere var Nicholine født UDEN smerte!!! Så jeg synes da du skal tjekkes. Hvis ikke jeg var blevet undersøgt var det nok endt i en ufrivillig hjemmefødsel. Pøj pøj med det. '
er såmænd ikke sket mere. I går gik uden andet end de sædvanlige plukveer. I nat havde jeg igen nogle stykker, der gjorde ondt, og her til morgen er det tilbage ved den sædvanlige menstruationsagtige murren i maven og lænden... Jeanne, det var da vildt! Sådan en smertefri fødsel vil jeg gerne bestille   Men jeg kan næsten ikke tro, at mine "veer" giver noget, for når de har været der siden tirsdag, burde jeg jo have født nu, hvis de var "ægte". Jeg må jo prøve at væbne mig med tålmodighed. Hver nat tapløber mælken fra babserne, så hvis jeg havde været en hoppe, ville jeg være sikker på, at det var lige op over 
Det er ligesom mig da jeg skulle have Malthe, havde veer 7 gange over 3 uger som blev ved med at gå i sig selv inden han kom. Men da han kom så gik det også stærkt! Selvom jeg kun havde det som dig så var jeg 9 cm da jeg kom på fg. Jeg fik veer kl 4.00 og var på fg kl 6.00 da de havde lovet mig at sætte det igang så jeg kunne få det overstået, men jeg var 9 cm åben og 1 time efter fik jeg presseveer. Synes du skal blive tjekket, også for at se om du skal skynde dig NÅR det for alvor går igang... Pøj pøj
Jeg prøvede også, nogle dage før jeg fødte, at få noget jeg troede var begyndende veer: regelmæssige, gjorde en bitte smule ondt, og varede ved i mange timer. Det gik i sig selv i løbet af natten - øv, hvor var jeg skuffet næste dag! Nogle dage senere havde jeg en rigtig aktiv dag, gik mange kilometer, gjorde rent og mange mange andre aktive ting, og vupti, om aftenen fik jeg igen samme begyndende veer, og så gik vandet faktisk (heldigvis på toiletet, for det var bare grønt og ulækkert). Held og lykke, ud skal den nok komme  Nanna.
...er i hvert fald ingen baby endnu - og nu har jeg valgt at ignorere alt, der kan tolkes som tegn på snarlig fødsel! Så bliver jeg ikke skuffet, når der ikke sker en dyt alligevel  Natten til lørdag var vi en tur omkring fødegangen. Jeg ringede derind, fordi jeg havde konstante plukkeveer, som gjorde ret ondt. Jdm syntes så, at jeg lige skulle komme forbi til et tjek. Hun konstaterede, at baby er absolut klar til afgang - han står meget dybt. Jeg havde stadig 1 cm livmoderhals og var "rigeligt 1 finger" åben. CTG viste fin puls hos baby, samt at jeg havde sammentrækninger hvert 3.-5. minut. Da syntes jeg nu allerede, at de var begyndt at gå i sig selv igen... Vi blev sendt hjem for at afvente "tiltagende veer eller vandafgang" - så der står vi så nu. Her til morgen gik slimproppen - ad! Ellers er det status quo, jeg har rigtig mange plukveer, men de bliver ikke til mere. Så nu prøver jeg at overbevise mig selv om, at der går mindst 14 dage, før junior vil ud (det virker ikke!   ). Hvordan går det med dig? Kunne læse, at Rumle stadig er hvor hun skal være   Men er du ikke ved at blive skør af at ligge ned?!
Ih altså, jeg glæder mig så meget til at du føder, det bliver bare SÅ spændende!! Nå, men der lader da til at bebs har gjort sig klar til at komme ud...indenfor de næste 14 dage   Håber for dig at det bliver før, det må være uuholdeligt at vente og vente på noget så dejligt  Så skal vi ikke bare aftale at dit vand går om...hmmm...skal vi sige 3 timer, er du klar der?  Jo jeg er ved at være helt rundtosset af at ligge ned...har lige brugt 50 min. på at løse en svær sudoku...hvad er man dog ikke villig til, for at få tiden til at gå  Der bliver troligt klippet på målbåndet hver dag og det er en lige stor befrielse hver morgen at se målbåndet blive 1 cm. kortere, så er der 1 dag mindre tilbage og hun er blevet i min mave en dag længere.
...Jeg havde ikke set dit geniale forslag til en aftale - kan vi ikke lave den samme i dag?  Du bliver jo su-doku-mester i løbet af de næste uger! Der er tre uger endnu, inden du må komme op igen, ikke? Hvad gør du egentlig med bad og toiletbesøg? Foregår det bare så hurtigt som muligt, eller?
Jo, vi kan sagtens udskyde aftalen lidt...hvornår passer det dig?  Det foregår så hurtigt som muligt. Jeg får heldigvis ikke plukveer mens jeg står op. Det er selve bevægelsen NÅR jeg stiller mig op/sætter mig op eller vender mig, der får plukveerne til at komme. Nu er der 19 dage til jeg SKAL op og igang, så må det briste eller bære. Jeg brugte 1 time og 10 min. på en sudoku på nettet igår. Den ville ikke godkende den og jeg kunne ikke finde fejlen, så jeg måtte slette den og starte forfra, så det er projektet i dag   
Jeg har også røget under begge mine graviditeter... Ikke meget - men gjorde det. Så kunne jeg se, når vi var ude, at der sad en "masse jer" agtige personer og tænkte, som i skriver! Mens de med deres egen gravide mave, førte et glas rødvin op til læberne - for et glas i ny og næ, skader jo ikke, VEL??? JO DET GØR - det fører så bare så meget mere med sig. Så hvis du spørger mig, er det et helt privat beslutning, som man ikke skal stå til ansvar for resten af verden for. Personligt er min holdning, at jeg hellere vil have et barn med astama, end med diverse hjerneskader, som der bliver flere og flere af (utilpassede asociale børn, som har en mild diagnose). jeg holder den helt for mig selv - og kunne aldrig drømme om, at lave en tråd, fordi jeg har set en gravid, drikke en gammel dansk, for vi har alle vore små fejl og ingen er perfekte. Der er lige så mange måder, at leve livet på, som der er mennesker - og vi har kun det ene og bestemmer heldigvis selv, hvad vi vil med det. SDå puds glorien - du gør sikkert noget, jeg finder dybt forargeligt, men som er det rigtige for dig og dit liv. BLIV PÅ JERES EGEN STOL
himmelfjer. gud fri mig vel 
Tænk, jeg synes dit indlæg er sjovt og ironisk - men dét har jeg nok helt misforstået, når jeg nu læser bla Cilles, Karinas og Annettes svar?
inden jeg blev gravid. jeg stoppede dagen efter jeg fandt ud af at jeg var 100%gravid. Jeg har altid haft den holdning at mine smøger røg ud til højre hvis jeg blev gravid en dag. Syntes der er alt for mange risici ved at ryge under graviditet, en ting er hvad jeg udsætter min egen krop for, men at udsætte mit kommende barn for div. sygdomme, og misdannelser, det ville fandme da være for dumt!  Jeg havde regnet med at jeg ville æde mig halvt ihjel i søde sager uden smøgerne...men heldigvis nej! Tog ikke på af at stoppe rygningen. Jeg kommer aldrig til at ryge igen. Er blevet en rigtig ANTI ryger nu. Hilsner fra Margit 29+4
Jeg trak altså også på smilebåndet over Himmelfjers indlæg. At man kan hidse sig op over dét må bunde i et eller andet... Måske at man føler sig ramt?  Jeg har selv været ryger, og det er muligt, at jeg var fuldstændig atypisk, men jeg kan godt genkende det, Camilla siger, hos mig selv... Men som nævnt, var jeg nok bare en helt speciel ryger-type - ikke som nogen af jer, der skriver her. Ens eget valg... Tsk tsk... At man kan påstå, at rygning udelukkende er ens eget valg og kun til gene for én selv, det må da simpelthen bunde i, at man aldrig selv har været ikke-ryger og aldrig, mod ens egen vilje, er blevet røget ind i fjæset af en ryger, der så oven i købet selv mener helt alvorligt, at han/hun tager hensyn.
Mere pli - hvordan? Skal jeg udvise pli over for dig og lade være med at ryge når mit barn er i nærheden, eller hvordan hænger det sammen?! Det er min egen sag. Jeg synes du er barnlig.
jeg mener absolut, man skal tage hensyn, som ryger. Jeg ryger heller ikke i mit eget hus - og heller ikke andre steder, hvor det kan være til gene - og slet ikke hvor der er børn tilstede, med mindre det er under åben himmel!!!
Selvfølgelig skal man tage hensyn til andre mennesker, og som der debatteres i dette tilfælde; børn! Det er ikke så meget den del af det, jeg er træt af, det er mere det at hele koblet af frådende antirygere mener det som deres uforbeholdne ret at angribe rygere. Hvorfor helvede ikke bare lade dem være? Hvad er det der gør, at man synes man har ret til at kommentere på alt hvad andre mennesker gør? SUK!
Jeber... Nej pli overfor dit foster eller barn i hjemmet, ikke overfor mig jeg da ligeglad... Lyder som om du føler dig truffet, du måske en af dem... Barnlig, det ved jeg da ikke, men jeg er også kun 30... 
Jeg kunne aldrig drømme om at ryge som gravid - men jeg begyndte at ryge igen da min søn var 3 mdr. Jeg ryger udendørs - men jeg skifter ikke tøj osv. bare fordi jeg har været ude at ryge! Så nææh, jeg føler mig ikke ramt. Min pointe er, at folk har for travlt med hvad andre folk laver, og at du dybest set kan være fuldstændig ligeglad med, at gravide eller småbørnsforældre ryger. Det er nemlig ikke dit liv, dit barn eller din virkelighed. Så længe du ikke selv ryger - kan du så ikke bare være glad for det og klappe dig selv et par gange på skulderen? Så kan rygerne nemlig få lov at gøre som DE vil... Uden din indblanding.
Tja, hvis man er totalt ligeglad med de stakkels børn, som udsættes for røgen fra deres totalt egoistiske forældre, så kan man da bare blande sig uden om. Hvad filan er det dog for en udtalelse at komme med? Mener du det virkelig helt alvorligt, at det er rygernes egen sag; at de under graviditet udsætter barnets hjerte for en stor belastning i og med at det lille hjerte slår dobbelt så hurtigt, mens der ryges, og at det er rygerforældrenes eget ansvar, at deres børn får følgesygdomme af den røg, de udsætter deres børn for??? Hvis man kan være LIGEGLAD med dét, så mangler man da fuldstændig indfølingsevne og interesse i andre mennesker. Uanset om man så er ikke-ryger eller ryger. Ja, jeg er altså lidt chokeret over, at man kan udtale sig på den måde... men hvad ved jeg. Jeg er jo blevet ikke-ryger og kan vel på ingen måde sætte mig ind i noget som helst.
Du kan jo ikke redde hele verden, vel? Og hvad ville du EGENTLIG gøre ved det, hvis du så en gravid ryge? Ville du prikke hende på skulderen, give hende en bredside og råbe og skrige? Ville du ringe til hendes jordemoder og sladre? Har du ikke andre ting der optager dig i dit EGET liv? Forstå mig ret, du har ret til at have din holdning. Det er fint nok, men jeg synes ikke du har ret til at blande dig i andre menneskers valg. Hvad giver dig egentlig retten til det? Vil du redde hele verden, gøre alle mennesker opmærksomme på valg de foretager, som ikke passer til dig og dine holdninger? Det kan man da ikke! Så skal du jo også gå ned på bænken på torvet og prikke alkoholikeren på skulderen og fortælle ham hvor uforsvarlig han er, at drikke sig halvt ihjel. At det koster det offentlige millioner at behandle mennesker som ham, at hans evt. børn lider og muligvis vil lide hele deres voksenliv pga. hans druk - og måske ender de som ham, fordrukne, smadrer hovedet på en kantsten på vej hjem fra værtshuset en tidlig morgen... JEG ville aldrig udsætte mit ufødte barn for røg. Men at andre vælger at gøre det - det hverken kan eller vil jeg blande mig i.
slet ikke typen, der råber og skriger, og jeg er heller ikke så naiv, at jeg tror, at jeg kan redde hele verden. Det synes jeg nu heller ikke, at jeg forsøger - egentlig har jeg mange andre selvcentrerede projekter i gang, som bliver prioriteret noget højere. Jeg er bare lidt rystet over, at du seriøst kan mene, at det er helt ok, at folk sætter deres børns helbred over styr for at tilgodese deres egen last, og at du seriøst kan mene, at der er forældrenes eget ansvar - at det er noget, man nærmest skal bakke op omkring. Børnene har vel for sulen ikke valgt røgen, har de?
I min omgangskreds er der en pige, som er nygravid. Det er anden gang hun er gravid, og første gang aborterede hun i 12. uge. Hun røg som en skorsten og faktisk så ryger hun stadigvæk i denne sin anden graviditet. Jeg blev helt forundret da jeg hørte det, forstod ikke hvordan hun turde ryge videre i anden graviditet, men ved du hvad? Jeg behøver slet ikke fortælle hende det, og dermed stikke min store tud i hendes private anliggender, for hun ved det udmærket godt. At hun endnu en gang har stor risiko for at miste, at hun disponerer barnet for fremtidige kredsløbssygdomme, sygdomme i luftvejene, you name it. Det ved hun godt. Hun har meldt sig til rygeafvænning og signalerer egentlig at hun meget gerne vil skippe røgen - men det er meget svært for hende. Og så vil jeg altså ikke blande mig. Hvad skulle det hjælpe? Mht. at du er rystet over at jeg "synes det er helt okay at folk sætter deres børns helbred over styr..." - det mener jeg jo heller ikke. Hvor ser du det? Jeg mener det er dødforkert! Men jeg vil ikke blande mig. Jeg vil ikke sende spydige bemærkninger afsted, jeg vil ikke prikke nogen på skulderen. Overhovedet ikke. De må selv om, hvordan de forvalter deres og deres børns liv. Det er ikke noget jeg skal behøver at bræge op om til dem.
...åh, hvor er det fedt, når man rammer! Cat>> Tillykke, du har som den eneste fanget, at det SELVFØLGELIG er DYBT ironisk!  Nå...Jeber...selvom du forsøger, så rammer du mig ikke.   Men jeg har da helt sikkert også laster. Hvem ved...måske piller jeg næse eller spiser for meget chokolade? Eller er til dårlige franske film?  Forsmået i forhold til det danske sundhedssystem?! Er det en joke? Hvem tør benytte sig af det? Det dør man sq da af!  Oliviamille>> Hvorfor vil du vide om jeg er ryger? Eller har røget? Er det vigtigt i forhold til debatten? Og jeg betaler skam også min skat med glæde! Og betalte gerne lidt mere for at få et bedre sygehusvæsen og bedre pasningstilbud til børn, unge og ældre. Jeg vil skam gerne dele.  Cille>> Jamen det er jeg da sikker på, han gør, når du nu beder om det!  Generelt: er jeg bare træt af rygeres dårlige undskyldninger. For det er kun dårlige undskyldninger. Når det så er sagt, så må jeg da også hellere lige få indskudt, at jeg synes det er helt op til folk selv om de ryger. Jeg undres - lige som så mange andre - over at man vælger at lade sine (ufødte) børn lide under sine laster. Men det samme gælder alkoholiserede forældre, ekstremt overvægtige forældre eller forældre, der bare generelt er ligeglade. Jeg er ikke specielt generet af røg. Jeg synes det er helt fint, at der må ryges på caféer og barer og dansesteder. Jeg synes, der køres for meget hetz på rygerne. Men jeg synes rygerne skulle holde op med at komme med latterlige undskyldninger for deres misbrug. ERKEND dog, at I er lorteafhængige og at I ikke formår at komme ud af jeres misbrug selv!  Udover det: Ryg alt hvad I vil. Jeres liv, jeres beslutning, jeres penge. Så længe der vises et minimalt hensyn, så klandrer jeg ingen. Og dømmer ikke. Og hensyn...tjah, det gælder jo i alle sammenhænge...ikke kun, når der snakkes rygning. Og var folk lidt bedre til ikke kun at tænke "migmigmig" og så vise lidt hensyn, så var verden nok et bedre sted.  Smoke 'em if ya got 'em! Camilla
Ja, så kan jeg godt forstå du tæller dage ned  Hvornår det passer mig? NU!! 
hvordan går det så med maven? Nu har vi jo ikke hørt noget i to dage. Har fulgt lidt med på sidelinien og det er da ret spændende hvornår småerne har tænkt sig at komme ud 
...her skam endnu. Jeg har haft plukveer med 5-30 minutters mellemrum i over et døgn nu, så jeg er efterhånden godt træt af det   Nu må den baby gerne komme ud! Suk...
Om du ikke ender med en super hurtig og nem fødsel.  For alle de plukveer er jo med til at gøre dig mør og åben, så den bette bare "smutter" ud. Jeg sender lige et ordentligt pust af god gammeldavs vestøv  Mange hilsner fra Gitte og din gamle ven Tatan.
...håber jeg. Det ville ikke være så frustrerende med alle de plukveer, hvis jeg vidste, at de gjorde fødslen lettere. Så er de nemlig velkomne!  Tak for vestøv, jeg har åbenbart hårdt brug for det, når jeg nu kun kan finde ud af at lave plukveer   Hils Tatan fra mig. Plukveerne gik for øvrigt i sig selv igen, da jeg gik i seng i går, så nu har jeg sovet hele natten (bortset fra de obligatoriske tisseture) - skønt! 
Uha det minder mig om min første fødsel, da jeg var i uge 38 var der også slimhinder der gik, var overbevist om at det var vandet og havde også småveer hele natten, men næste dag jeg skulle møde på fødegangen for at få sat fødslen sat i gang, var det ikke vandet der var gået, så vi måtte gå skuffet hjem igen.. Jeg havde derefter så mange plukveer, de sidste 6 nætter inden jeg fødte kunne jeg ikke ligge i min seng da jeg havde så mange plukveer.. Jeg var til jdm da jeg så var 39 uger henne altså 8 dage efter jeg troede vandet var gået, jeg var så mega træt at da jdm spurte hvordan det gik, satte jeg til at hyle var bare så træt.. Så hun mente jeg dagen efter skulle møde på fødegangen om en snak om igangsættelse.. Men i løbet af natten fik jeg rigtige veer, men det var jeg faktisk ikke klar over inden jeg begyndte at tage mig selv i at kikke på uret og tænke om 5 min for jeg ondt igen, så tænkte ok måske er jeg i fødsel og det var jeg, fødte senere på dagen en dreng... Men rigtig mange gange held og lykke og en masse veestøv afsted til dig...
Dejligt med søvn, men frustrerende at dine plukveerne ikke vil gå over i almindelige veer  Sender lige nogert vestøv 
...det er lidt underligt, for det er jo lige omvendt af din situation. Det ville være smart, hvis jeg kunne få dine plukveer også, så må det da blive til rigtige veer hos mig, og dig og Rumle kunne nyde de sidste måneder i fred uden bekymringer 
...terminsdagen, og baby ligger stadig og feder den i maven. Det ender sikkert med igangsættelse om 14 dage - det ville sgu være ironisk! Nå, men jeg har det nu fint, har vænnet mig til plukveerne og er holdt med at forvente, at noget er under opsejling, når de tager til indimellem. Og nu går der jo max 14 dage, før vi får lov at møde junior. Det hjælper lidt på utålmodigheden, synes jeg. Vestøv modtages stadig meget gerne! Stine, håber alt er ok i SU-doku-land  (40+0)
nu kan den baby godt komme synes jeg også. I går gik jeg forbi to meget små tvillinger i et supermarked. De lå der på indkøbsvognen og sov så sødt. De var virkelig små, tror ikke de vejede ret meget over 3 kilo hver. Nøj det gav sug i maven og måtte nærmest stampe lidt i gulvet for at understrege over for kæresten at "sådan nogle vil jeg ossse ha´!" han kunne nu heller ikke helt stå for dem 
Hej Lea. Hmm, havde ellers lige håbet på at der var gang i noget, men åbenbart ikke  Her bliver der så sendt en ordenlig omgang vestøv *puuust* og afsted det fløj  Det går fint i sudokuland   ... nu har jeg ligget i 4 uger og 1 dag. Der er kun 14 dage til jeg, uanset hvad, skal op og gå lidt rundt og det glæder jeg mig til. Stine 32+1
Nå så du har været logget på idag din bisse... hvad laver du her når du skal føde!!  Nogen forandringer?
Det hjalp  Tirsdag morgen kl 5 var "plukveerne" igen regelmæssige. De bed godt, og jeg gik i bad for at holde dem ud - denne gang hjalp det ikke at tage to Panodiler og lægge mig igen. Kl 7 vågnede min kæreste, og jeg sagde, at jeg troede jeg havde veer. Jeg kunne stadig holde dem ud, men prustede noget når de kom. Kl 8 sad jeg på knæ i stuen og bed i lædersofaen (det påstår kæresten i hvert fald). Da ville jeg gerne afsted på fødegangen, var absolut ikke i tvivl længere - det var veer! Kl. 8.35 ankommer vi til fødegangen med hjælp fra en portør med en kørestol - veerne kom så ofte og var så kraftige, at jeg ikke rigtige kunne andet end at klamre mig til kæresten og jamre. Jeg var i en hel anden verden. Der blev i al hast gjort en fødestue klar. Jeg bliver undersøgt og er 8 cm åben. Hindeblæren er spændt og står og trykker, så jeg føler jeg skal tisse, men det kan jeg ikke. Veerne er rigtig slemme. Jeg kravler rundt på gulvet på fødestuen, og kæresten forsøger forgæves at få mig op - han prøver vist at bevare min værdighed - det punkt var jeg forlængst forbi   Så går vandet, og jeg får med det samme pressetrang. Jdm får lokket mig op på briksen - jeg er helt væk og brøler højt   . Jeg er 10 cm åben og får lov at presse. Meget voldsom og mærkelig oplevelse, synes jeg. Jeg brøler og presser og presser og brøler. Min kærestes hånd var ret øm bagefter. Jdm kommer indimellem med overraskede udbrud, hun synes vist det går stærkt. Hun beder mig om at mærke mellem mine ben, jeg kan mærke hovedet. Jeg brøler videre, og så er hovedet født. Jdm siger til mig, at nu skal han ud - ikke gispe, bare pres til! Så det gør jeg, og så kommer Tim til verden   Han havde navlesnoren stramt om halsen, det var derfor jdm pludselig fik travlt med at få ham ud. Han har ikke taget skade, og begynder hurtigt at grynte, da han kommer op på min mave. Tim er født kl 9.33 efter 4,5 timer med veer og 18 minutters presseveer. Så jer der gættede på en hurtig fødsel fik ret! Han vejede 4110 gram og var 51 cm lang. Han er så dejlig og nem og vidunderlig og bestemt ventetiden værd! Undskyld hvis det er rodet, jeg orker ikke at læse det igennem igen.
Hej Hn  Sidder lige og tænker lidt.. Er der mon andre HN ér der har et barn med denne diagnose. ??? Har selv en søn på 7½ med diagnosen A.D.H.D. Diagnosen blev sat da han var 3 år, hvor han så os blev medicin behandlet. ( får stadig daglig medicin selvølgeli) Har været medlem at ADHD foreningen men synes ikk jeg fik noget ud af det, synes nogle kørte det helt op. Sys da bestemt heller ikk det er sjovt, men som jeg ser det er det mit ( lille ) barn og uanset hvad ændre diagnosen sig ikke, så derfor må man jo accetpere situatioen som den er og få det bedste ud af det. Søger ikke medlidenhed. ( bare for at slå det fast )  Men måske et par HN ér, der selv er i samme situation med et barn med ADHD. hvor man kunne udveksle lidt erfaringer. Søger ind i mellem nogle nye indput, el andre gode gerneralle råd i forbindelse med dette .. ' Mvh Cille.
Ja, som overskriften lyder, så er vores datter på godt to år, stok halt på højre ben. Hun løber, går og hopper ligeså meget som hun plejer, men hun er virkelig MEGET halt. Hun har ikke ondt hvis man spørger hende, og hvis man beder hende pege på et sted der gør "av", peger hun ligeså vel på næsen, som hånden som foden = hun har ikke ondt. Naturligvis kunne jeg gå til læge med hende, men jeg tvivler ærligtalt på udfaldet. -Vores læge har jeg efterhånden INGEN fidus til (Normalt ville jeg skynde mig at skifte, men da vi alligevel skal flytte til en ny kommune til septemper, kan det dårligt betale sig, med mindre det virkelig bliver nødvendigt), og hvad skulle en læge for øvrigt stille op, når nu barnet ikke har ondt? så kære alle I andre mødre, hvad kan denne halthed skyldes? -Hvis ikke for andet, så vil jeg gerne have jeres bud/erfaringer, så jeg har lidt i baggagen, til jeg skal opsøge vores læge. Malin var forøvrigt syg for et par uger siden, med lidt feber. Efter et par dage var hun ovenpå igen, men så i foregårs (mandag) kastede hun op 4 gange og en enkelt gang igen i går, men ellers frisk nok. Jeg ved ikke om det kan have noget med noget at gøre, men jeg tror det ikke. Normalt er hun ALDRIG syg. (7.9.13).
mærker som kan være skyld i det? det er ikke normalt at en pige på den alder uden grund begynder at halte så jeg ville ikke tøve med lægen, tag evt. vagtlægen her om aftenen hvis du ikke er tilfreds med din egen læge... min søster begyndte pludselig at halte var og i en alder af 5-6 år, og hun sagde at hun havde ondt i låret, der var intet at se før røngen, hvor det viste sig at hun havde en knude ved lårknoglen, som heldigvis var godartet. Jeg synes du skulle få hende undersøgt hurtigst muligt, for det er ikke normalt at halte uden grund... (ved selvfølge ikke om der er noget at se).
...ingen hævelser eller blå mærker. -Var der da bare det   . Det er klart, hun skal naturligvis ikke blive ved med at halte, så skal hun naturligvis til læge. -men fin oplysning med din søsters barn... så kan jeg da sige det til lægen.
Vores søn på 2 år og 3 måneder er godt i gang med at lære sproget. Han sætter små sætninger sammen og munden står ikke stille på ham ret lang tid ad gangen. Han kender mange ord nu og han er glad for at kommunikere Han bliver rasende hvis vi ikke forstår ham og det er vigtigt for ham at vi svarer ham og viser ham at vi har hørt ham. De seneste dage har han dog udviklet en meget uheldig tendens. Han er begyndt at stamme! - Kun når han skal sige helt særlige sætninger: Mors bil, mors telefon, mors seng. Ting han siger tit fordi han elsker biler, elsker at stjæle og lege med min mobil, og elsker at putte i vores seng om morgenen. Men lige præcis de tre sætninger der starter med Mors... der stammer han helt vildt. Ellers gør han ikke Det begyndte i foregårs og i dag er det helt tosset. Er det en del af hans taleudvikling - eller er han ved at udvikle en regulær talefejl. Hvad gør vi? - Har I erfaringer indenfor området? Hjælp søges til en bekymret mor Eva
smil min datter gjorde det en overgang nok i et års tid ...og pg at hun har arvet min gen fejl var man meget opmærksom på det og da hun kom i børnehave skulle hun ha talepædagog problemet var bare at min lille princesse nægtet at tale med hende måske har hun fået nok af lægeverden og lige det punkt gad hun ikke deltage heldigvis har hun det fint med børnefyssen der kommer til hende...talepædagogen har så talt med fys som sille gerne snakker med og sammen har de kommet frem til sille ikke har noget problem på det område de sagde så også at det ikke var unaturligt at børn en overgang stammede ofte fordi de bliver for ivrige med at fortælle sille stammer overhoved ikke mere så tror udmidlbart ikke du skal være så bekymret
Tror heller ikke du skal være bekymret- endnu i hvert fald. Du siger selv det er når han fortæller om ting han er glad for, det kan være han er for ivrig og derfor kommer til at stamme. Når man ikke er ældre kender man mange ord, men kan ikke sige dem alle, derfor kan de falde lidt oveni hinanden. "Mors" ender også på S, og måske er det svært, når man er ivrig, at sige et ord efter et andet der ender på netop S. Han burde vokse fra det, men giv jer tid til at lytte og han ikke føler han skal skynde sig mere end nødvendigt. Gentag evt sætningerne så han hører hvordan det skal lyde. :-)
Min nevø gjorde det samme en overgang i den alder - og han stammer bestemt ikke nu. Så det går helt sikkert i sig selv igen, når han har lært ordene bedre, så det falder ham mere naturligt at sige dem.
at der som regel kommer en periode, hvor de stammer meget. Så umiddelbart tror jeg også, du skal tage det helt roligt, og så selvfølgelig vende det med DP/BH, hvis det fortsætter gennem længere tid.
Jeg sidder her og tankerne køre rundt i hovedet på mig, Jeg skal igang med behandling for barnløshed her i august månede og jeg er spændt og glæder mig for vildt. Eller vi satser på august, jeg skal lige have smidt 5 kg mere. Men det er de 5 kg som har været allersværest og smide. Syntes bare ikke det kommer nogen vegne nu! Syntes alle omkring mig er gravide, min svigerinde hendes søster, min veninde og en kollega´s kone venter sig. Syntes ellers jeg havde fået alle tanker omkring alt det her barnløshed lidt på afstand, men det er noget svært nu hvor man bare føler alle er gravide! Så jeg håber og krydser fingre for at det "bare" hjælper med de hormoner jeg skal prøve først inden vi skal helt igang. Vores læge kalder det et halvt forsøg, fordi jeg skal på de hormoner (Pergotime) og så skal de se om hvordan mine æg reagere på de hormoner og vi skal så "arbejde" på sagen hjemme først! Ved egentlig ikke hvad jeg ville med det her indlæg, skulle nok bare lige ud med det! Hilsen Stine
Så fyldte mit fantastiske barn 1 år idag. Tænk at der er gået 1 år. Det er så vildt at tænke tilbage på den dag Frederik kom til verdenen.  Jeg har ikke fået lagt billeder ind fra fødselsdagen idag, men jeg kan fortælle at den raketbil vi købte til ham var lykken. Han sidder så fint og trykker på alle knapper mens han prøver at skubbe sig rundt på den. Knus Fra en stolt og lykkelig mor.
med knægten. Kender godt følelsen af at man mindes, næsten minut for minut  Man får sådan et saligt smil på læberne, og et drømmende udtryk i øjne, hvergang man falder hen i tankerne, alt imens man sidder og kigger stolt på det lille mirakel som sidder foran en. Endnu engang tilykke med ham. Glade hilsner fra Gitte
...Overså lige dit svar i første omgang...men for god ordens skyld...grunden til, at jeg KENDER alle de lamme undskyldninger er jo netop, at jeg brugte dem selv.   Jeg røg i omkring 14-15 år. 20-30 smøger om dagen. Og så stoppede jeg. Tænkte "nu er det fandme nok!", smed smøgerne i skreldespanden og stoppede med at ryge. Og det er ved at være 5-6 år siden nu. Så det dér med at jeg ikke aner hvad jeg snakker om...næh,du, den undskyldning kan jeg ikke bruge. Men jeg VED hvordan det er...og det er bare et uomtvisteligt faktum, at man ser det først på den anden side. HVIS du stoppede med at ryge, så ville du også kunne se det. Men et misbrug ser altid anderledes ud når man selv står midt i det og skal retfærdiggøre det.  Camilla
Tja... Jeg er slet ikke med. Mig har du godt nok tabt i svinget, for jeg kan slet ikke gennemskue det. Ironisk, ja. Men den halvperfide tone kan du altså ikke skjule. Hvorhenne er der "dårlige" undskyldninger i denne tråd? De fleste, som jeg har set det, erkender jo blankt at de er afhængige. Det er jo ikke usandt, at der findes mange andre sundhedsskadelige forhold i livet?
gsims, hvor er jeg enig, og Jeber din veninde hun må da i virkeligheden ikke ønske sig et barn siden hun ryger i denne nye graviditet.. Det sku da for dumt, måske skulle hun æde nogle p-piller istedet. Er det ok sætte ens børns helbred på spil, det sku da for dumt at sige hvad har du gang i? Gør man det burde man overveje ikke at få nogen...
citat: Jeber din veninde hun må da i virkeligheden ikke ønske sig et barn siden hun ryger i denne nye graviditet.. Det sku da for dumt, måske skulle hun æde nogle p-piller istedet. hvad er det for noget at sige... nu ville jeg egentligt ikke blande mig i debatten, men bliver da forarget over den udtalelse... Jeg har selv røget gennem graviditeten med oliver, og 2/3 dele gennem graviditeten med daniella... Jeg ønskede at stoppe... men kunne ikke før jeg prøvede laser i øret. For 6 år siden var jeg gravid første gang, jeg stoppede på stedet med at ryge, desværre endte den graviditet i en SA. nok en af grundene til at jeg havde svært ved at stoppe de andre gange... var at jeg tænkte på at første gang.. tja der gik det galt... I mine øjne er det bestemt ikke ok at sætte ens børns helbred i fare, men ved også som ryger at det er ufatteligt svært at stoppe. Jeg har 2 børn uden astma, bronkitis osv. selvom jeg har røget (og er begyndt igen, ryger dog kun ude, men skifter ikke tøj hvergang), jeg kender flere ikke rygere med børn, som har disse sygdomme alligevel. mine børn er heller ikke født mindre end andre, de er begge født til termin, og har begge lagt på gennemsnits vægt og størrelse...
Stellajakobsen, Måske forarget, ja men hvad tænker hun på,,, hun miser et barn og fortsætter hvor hun slap med nummer 2. Jeg synes hun skulle ha et spark bagi... Jeg siger ikke alle børn bliver født små og for tidligt ved rygning, men tænk hvad babyen må finde sig i??? De kan ikke selv sige fra, det os voksne der må gøre det for dem...
Læs lige mit indlæg en gang til! Jeg spørger gsims hvorhenne hun ser, at jeg synes det er okay at sætte børn helbred over styr! Og så skriver jeg lige bagefter, at det mener jeg ikke er okay... Sæt tempoet ned, så kan du bedre danne dig et overblik. Mht. den omtalte pige, som ikke er en veninde, men blot en jeg har kendskab til, så er hun jo afhængig ligesom alle de andre rygere der forgæves forsøger at stoppe. Hun ønsker sig et barn - jo. Du lyder enormt skråsikker og "klog" når du skriver - sådan læser jeg det i hvert fald.
Først og fremmest til dig Himmelfjer:  Du skriver: >>>"...åh, hvor er det fedt, når man rammer!"<<< Hvorfor???  Hvorfor er det så fedt!? Jeg læste dit indlæg ovenover - og jeg genkendte godt en ironisk tone - og lod det ligge - for herregud da ...  Jeg følte mig ikke ramt - men havde dog en fornemmelse af - at der lå noget mere bag ... Og dét gør det jo. *s* Men ... Du nævner selv, at vi jo alle har vores laster ...? OK ... Du har sikkert en last - eller to - der skader omgivelserne? Du behøver ikke at angive den her - for jeg er slet ikke ude på at trampe på dig.  Jeg er såmænd mere ude på at få frem i lyset - at vi ikke allesammen er kridhvide engle - der kun gør godt i vores verden -- og i hele universet.  Vi er jordens undergang! Og dét er vi sq - hvad enten vi ryger eller ej.  NÅ ... Dét var så alt for i aften ... Sov godt! Venlig hilsen Nina
Som trådstarter følger jeg selvfølgelig stadig denne tråd, havde dog ikke regnet med at det ville gå så vidt  Undrer mig dog stadig over at nogen forsvarer at de ryger under graviditeten. Jeg holder stadig fast i at man er egoistisk, hvis man vil barnet det bedste som jeg håber de fleste vil, så dropper man de smøger!!! 
Der sker meget når man er uden net et par dage. Min film knækker der hvor vi som individer sætter os til dommere over det gode og det dårlige liv. Når vi mener at vi må dømme andre mennesker for de valg de tager gennem livet. Det er ikke fair at dømme andre mennesker ud fra egne holdninger og idéer. De har sikkert ikke samme, og det er derfor de gør som de gør. Nej det er ikke godt at ryge mens man er gravid. Men dig der dømmer rygeren ved ikke hvorfor de gør det. Og selv hvis du taler med dem om det, så er det ikke sikkert du til bunds forstår hvorfor. Der er mange ting her i levet jeg ikke forstår om andre mennesker. Det giver mig ikke fet til at fordømme dem. Det giver mig ret til at vælge til og fra om jeg ønsker at omgåes dem, og hvis jeg ikke gør, må jeg jo gå. Eller smide dem ud hvis de er i mit hjem. Vi er ikke enige, og bliver det aldrig, men der skal efter min mening være plads til os alle. Også rygeren, alkoholikeren, narkomanen, sportsfanatikkeren, de for tynde mennesker, og de for tykke mennesker. Ingen er mere værd end andre. Alle har ret til at være her.
Helt enig!
Jeg er sindsygt træt af at høre på ikkerygere.. De er f... så hellige..Det må være enormt hårdt at skulle gå og have fordomme og synes, at rygere er klamme.. Jeg kan måske godt se ideen i, at rygning ikke er sundt for foster og barn, men lad for f... folk selv bestemme uden at dømme.. Kender flere, der i blandt min mor, som har røget under graviditeten og gæt lige, de har født sunde, raske, almindelige børn.. Jeg har selv røget før, under og efter graviditeten og har den dejligste pige på 22 måneder.. Kender et par stykker som har haft kræft og aldrig har taget et hiv af en smøg.. Måske de fleste af jer lige skulle klappe hesten, og se på jer selv, måske der var noget i kunne lave om, i stedet for at køre hetz på os rygere.
I mine små tykke hænder  Jackpot og Okia i får en sånt  Hilsner Lisab
Man skal jo heller ikke bakke gravide rygere op ligefrem, men man behøver da ikke hakke på dem uafbrudt, de/vi ved jo godt det ikke er sundt, men det rager dælme da ikke andre end os selv, i skal da betemt ikke bestemme hver jeg skal udsætte mine børn for. Ligesom jeg heller ikke blander mig i hvad du laver, så skal vi også til at hakke på dem der har babyer i kbh for jeg tror det er næsten ligeså usundt at ligge ude og sove der som at ryge en smøg et andet sted.
Nu er du jo ikke hersker over hvad "man" kan - men kun over hvad du selv kan. Det er ret simpelt.
Jeg har tidligere udtrykt en vis forståelse for rygende gravide, fordi jeg selv har været ryger og derfor godt ved, hvordan hjernen "taler til én". Men jeg synes faktisk efterhånden, det er decideret ubehageligt at læse i denne tråd: "I skal da bestemt ikke bestemme hvad jeg skal udsætte mine børn for". Er det virkelig det eneste, dette går ud på? Og at der fødes sunde børn af rygere og syge børn af ikke-rygere - skulle det være et argument for uhæmmet at pulse videre? Vorherrebevares! Og Jeber: jeg er glad for, at jeg ikke forstår dig korrekt   - du svarede bare "ja" på mine spørgsmål, og så gik jeg nok ud fra, at det gjaldt dem alle... Akja, hvis man ikke kan tåle at høre både rygeres og ikke-rygeres holdning til at ryge som gravid og forælder, så skal man jo ikke klikke på tråden - det er ret tydeligt, hvad den indeholder. Og min forargelse over de seneste indlæg bør nok være rigeligt til, at jeg ikke kigger herind længere... Så kan rygerne også uforstyrret fortsætte med at heppe på, at det er OK at ryge børnene lige ind i deres små uskyldige hoveder.  Christ...
tillykke med prinsen, har tjekket tråden her dagligt  Glæder mig til billeder!
Jubii tillykke tillykke tillykke tillykke  Hvor er jeg bare glad på dine vejne. Dejligt at det gik så "nemt" og du var så god til at få brølet ham ud     Måtte lige grine lidt af ordet "brøle". Fedt i denne sammenhæng  Håber vi får billeder på et tidspunkt når du er klar. Endnu engang kæmpe knus og tillykke!!
Stort tillykke med lillefyren. Og hvor dejligt for dig at det gik så nemt og godt. Du ved hvor jeg er hvis du skulle få brug for min visdom   . Lige nu sender jeg en dejlig svag brise af varme og ro til den lille ny familie. Skønt med en ny lille verdensborger  Knus og kram fra en glad Gitte
Og hjerteligt tillykke med store Tim  Billeder - billeder - billeder 
...tillykkerne  Jeg skal nok vende tilbage med billeder. Céleste, jordemoderen kunne jo først se, at han havde navlestrengen om halsen, da hovedet kom ud - og så var det lige sent nok til kejsersnit 
...fra mig. Dejligt din ventetid er ovre. Sikken en stormfødsel, men det lyder som om du er skabt til at føde. Nanna.
Kæmpe stort TILLYKKE med den veloverståede (og lynhurtige fødsel)... En   misundelse herfra, hvor det - fra de første spæde veer kom - tog 28 timer at få Lillemanden ud    Ser frem til billeder. Endnu engang 
Stort tillykke! Det er nemlig rart i den sidste ende at man har haft mange snydeveer, da det alligevel giver noget så selve fødslen går lidt hurtigere  Spændt på billederne!
Tillykke med jeres søn! Sikke en lynfødsel, sådan en vil jeg også godt have. cilis (28+6)
...billeder. De er fra i dag.     Se venligst bort fra den fedtede pandekrølle 
han er bare for dejlig.. hvor er han dog sød.. ihh sidder helt og tænker tilbage på at rasmus var så lille.. det går bare så stærkt.. men han er bare dejlig rigtig hjertelig tillykke med ham.. skøn dreng.. hilsen stine
han er jo en virkelig skøn unge   , er det muligt at reservere ham allerede ? Jeg har en meget glad og aktiv pige fra d.23.januar.07. som skal afsættes om sådan cirka 20 år   . Og helt ærligt, så er han da ikke til at stå for med den der Elvis-krølle, også selvom at den er fedtet  Mange lykønskninger fra Gitte
Vi synes jo, han er verdens lækreste unge  Gitte, det lyder ikke som nogen dårlig plan - sådan en svigermor kunne jeg godt ønske for ham   Men jeg ved ikke helt, måske vil de unge mennesker til den tid også selv gerne have noget at skulle have sagt? Men jeg skal gøre mit bedste for at indoktrinere ham! 
... jeg har endnu ikke fået barn. Men jeg kender da en dreng med ADHD. Han reagerer anderledes end andre børn, men er ellers en sød og rar dreng. Hans forældre bruger så heller diagnosen som undskyldning for noget - kun som forklaring.
men min lillebror har det, han er idag næsten 25, så kan da snakke en del med om det. Min bror kom i familiepleje da han var 5 år, min mor kunne ikke styre ham, hun var alenemor da han blev født, og et par år frem, hun havde 2 små børn, jeg er kun 17 mdr. ældre end min bror, og hun havde det ikke nemt, vi levede i skjul for min biologiske far, og da min bror ikke var den nemmeste dreng måtte hun tilsidst tage et valgt, og hun kom i familiepleje på en gård, og det var noget han havde godt af, for her fik han virkelig brugt en masse af den overskydende energi, plus at hans plejefar kunne styre ham. Han boede der i omkring 10 år, før han fik lov at komme hjem igen, dog var han hjemme hver anden weekend og hver ferie, det var selvfølge hårdt for min mor at give så meget afkald på ham, men det var der brug for, hun kæmpede med læger og kommunen for at finde ud af hvad der var "galt" med ham, og han var omkring de 10 år inden hun fik det endelige svar. Min bror er ekstremt "klog" han fik 11-13 tal i næsten alt i skolen, han svare på alt i spillet trivial prosiut (staves?), har en kæmpe viden om alt, men på den anden side, han har ingen uddannelse, for gider ikke gå i skole, han er en ballademager, han har været i det kriminelle miljø, kan ikke holde et arbejde ret længe da det hurtigt keder ham. Den dag idag, har han fundet sig en kæreste, og lever rimligt fredligt, kan dog stadig ikke holde et arbejde ret længe, men som vi siger... han har bare ikke fundet sit kald endnu, det kommer nok... han er da faldet lidt mere til ro. Det var sån lidt om min bror.
Jeg arbejder til dagligt med unge mennesker hvor der er mange der har denne diagnose... de er fra 12- 16 år, så der sker meget der.. Kendetegnet for mange af dem, er at selvom de er 16 år, er de i udviklingen af hjernen oftest 3-4 år bagefter.. så man skal tænke meget over hvilke signaler man sender, og hvor ens forventninger skal være ved disse unge.. De får ritalin 4 gange dagligt, og det har en synlig effekt. Hvis vi glemmer medicinen, kører de helt op, og øjenen i hovedet kører rundt, og oftest virker de afstumpet i deres handlinger.. Men ellers er der ikke noget at mærke.. dejlige børn, men noget af en mundfuld...;)
tak for jeres svar. Stella, spændende at læse om din bror, håber arbejdes delen lykkes for ham  solvej Ja nu har vi levet med det i snart 5 år, han får osse ritalin 4 gange dagli, og uuuhh en enkel dag vi bar gik herhjemme jeg glemte medicinen, så ændrede han lige 180 grader, har aldrig glemt medicin siden den dag. du skriver hjernen ofte er 3 -4 år bagefter ? var godt klar over den var bagefter men ikk at det var 3 -4 år. Men et godt indput tak.
Jeg har ADHD i svær grad, og får Ritalin for det.. Fik diagnosen sidste år.. Selvom jeg altid har vist, at der var noget galt, så var det befriende endelig at finde ud af hvad. Det er et helvede med manglende sociale egenskaber, depressioner og manglende evne til at magte hverdagen. Og en forfærdelig rastløshed.. Min niece på 8 år har det også, og kan slet ikke styres, når hun ikke er på sin medicin. Hun går bogstaveligt talt i selvsving. Har ikke børn endnu, men håber ved gud, at det ikke er noget jeg arver videre..
Mazais´ oki, tak for dit svar.. nu er det mild grad min søn har det, men det kan til tider os være nok   hvis du forstår hva jeg mener.
Må jeg godt være nysgerrig og spørge til HVORDAN i fandt frem til sygdommen? Var/er din dreng meget opfarrende/temprementsfuld eller hvad lå til grunde for at få ham undersøgt?
hejsa JA det må du da, Der var mange grunde. temperaments fuld el opfarende vil jeg ikk sige han var, men Når han legede var det 5 min så magtede han ikke at lege med den samme ting, han var lidt flyvsk ( hvis du forstår ) ville helst lege med en masse ting samtidig og kunne jo så ikk helt overskue sin egen leg alligevel. Så som at sidde stille Tegne - ( generalt stille siddende lege. ) kunne han ikk da han ganske enkel havde krudt i røven,  ej heller med en voksen ved siden, magtede han stille siddende lege. Men mest af alt var det nu fordi JEG havde en fornemmelse at noget var anderledes. folk troede ikk helt på mig, Men jeg FIK langt om længe trumfet igennem at han skulle undersøges på en børneafdeling. og så kom diagnosen 6 mdr senere. heldigvis er det en mild form, kunne sikkert mere meget værre.  selve diagnosen her hedder. Impuls og koncentration vanskeligheder- idag går han i skole, og klarer sig fantastisk. & ligger på niveau som de andre i klassen, får hans daglige medicin og har en super hverdag der er til at overskue både for ham og mig. ( Hans far og jeg gik fra hinanden da han var 1 år )
Det med hjernen, er mere hæftet på det sociale.. De unge jeg arbejder med, kommer fra resource svage familier (mange af dem) og der arbejdes der ikke med sprog og sociale kompetencer.. Det kan vi mærke i opdragelse, hvor mange børn med ADHD har brug for meget struktur. Og hvis familierne ikke rigtig magter dette (læs social dårlig stillet/ arv) kommer det til udtryk i deres diagnose.. Vi har specielt en dreng, 13 år som er langt fremme mht til kærester osv, men det sociale, og sprog er han som en 8-9 årige. og det er børne psyk der har vurderet dette.. så du kan godt se hvilke problemer de døjer med, og hvordan vi som pædagoger skal se/ opfatte deres handlinger.. Jeg elsker mit arbejde, og selvom børnene kan være "for meget" nogle gange, føler jeg at vi gør fremskridt gang på gang.. Pøj pøj til jer
Vores datter, bliver 8 sidst i august, har også ADHD. Vi var igennem PPR, sundhedsplejeske,kommunen, egen læge og til sidst børnepsykolog. Et forløb som tog 3 til 4 år, inden diagnosen faldt. Efter ½ år hos børnepsykologen, fik hun sidste år i oktober stillet diagnosen: ADHD og har siden været på medicin. I skolen fungere hun udemærket, når bare hun får sin medicin. Hun er begyndt at få veninder med hjem og lege, hvilket de ellers ikke ville da hun var for "hurtig" for dem. De ville gerne lege med hende, men det løb hutigt af sporet, da hun i tankerne allerede var meget længere fremme i legen end veninderne. Hun har siden børnehaven haft støttepædagog på og har det stadig i skolen, hvilket fungere optimalt. Signe havde svært ved at fastholde koncentrationen mere end få min. af gangen, hun havde meget svært ved at sidde stille-måltiderne var nogle gange hæslig, vi prøvede på at lære hende at sidde stille og spise pænt, men endte ofte med at blive sure på hende, ikke mindst fordi hun ofte spiste med fingrene og gør det stadig. Hun får Motiron, 5 mg, 3 gange om dagen. I dag kan hun sidde og se tv, op til ca 2 timer i træk, eller lege med lego længe( ca 1 time) eller spille pc, ligeledes i et par timer. Hun får lov til det, da vi føler at hun har behov for at sidde stille og koble af fra ex. skolen eller simpelthen bare for at få ro på sig selv. At Signe har fået medicin samt stadig har støttepædagog på, gør at hun ikke skal gå i en special klasse, men kan følge sine klassekammerater. Hun er intelligent nok til det og har overhovedet ingen problemer med hverken læsning, regning eller stavning. Ligger over middel, målt i forhold til de andre i klassen. Mvh Helle
solevej : jep er med på hva du mener nu, her kører vi os med faste rammer og struktur, piktogrammer ind i mellem. Ja må være et spændende men hårdt job, ku jeg forstille mig  HDolleris må jeg spørge om hun går i en alm skole - klasse ??? Mathias får ritalin 4 x dagl. godt at der findes den slags medicin, meget sjælden vi mærker hans " handicap " når vi mærker det er det oftes om morgen indtil han har fået den 1 tabl.
Cille79: ja, Signe går i alm skole og skal i 2 klasse her efter ferien. Hun har støtte på ca. 20 timer om ugen og de er fordelt, så hun har dem på klassen dvs. støttepædagogen er i klassen og sidder ved siden af Signe, men fungerer også som en slags hjælpelærer, som resten af klassen også har glæde af. Når vi er nogle steder med Signe f.ex Legoland eller Bakken el. lign. er hun aldrig bange for at blive væk - desværre. Blev væk 2 gange i Legoland sidste år og 3 gange på Bakken året før. Ikke fordi vi ikke holder øje med hende, men hun er så lynende hurtig. Stod og ventede på, at den aktivitet hun var oppe i stoppede, men hun gik ud i modsatte side af hvor jeg stod og hvor vi i øvrigt havde aftalt at hun skulle komme hen, efter turen - og ja, så var hun væk. Fandt hende hurtigt igen,og med et stort smil på læben, fortalte hun begejstret om de ting hun havde prøvet, mens hun var væk. Hendes motto er i øvrig: Det er ikke mig der bliver væk fra jer, det er jer der bliver væk fra mig.. Mvh Helle
HDolleris Den medicin du nævner´, i bruger. har jeg aldrig hørt om før kn ritalinen. Mathias har gået i en special klasse her i børnehave klasse med 5 andre ADHD børn. men skal nu starte i en alm klasse dog med støtte som din pige osse får. Så det blir lidt spændende. Han skal så kun i 1 klasse nu han blir først 8 til foråret.
jeg har en lille bror på snart 21 med damp. og en med asberger på 16. ham med damp, har også altid været meget klog på matematiske punkter, ku hoved regning i en tidlig alder osv. men han har været ufateligt dårlig til dansk. og kom derfor i en speciel klasse på normal skole. min lille bror har MEGET svært ved at se konsekvenserne af hans handlinger, det startede med i de små som at spise en hel kage en anden havde bagt, uden den der havde bagt den fik et stykke. den dag idag har han en søn på 1 med sin 17 årige kærste...da han åbenbart syntes det var en god ide at blive far...uden nogen sinde have haft et job. han har svært ved at skille sine egne forestillinger om verden og virkeligheden fra hinanden har det dårligt med press. og skal helst ikke have for meget forandring i hverdagen. han er overdrevet social, på en måde der godt kan være meget anmasende. taler ud i et...altså en halv times snakken uden pause, som at trække vejret og såden. han er meget agressiv når han er sur, og kan blive voldlig men når alt dette negative er sagt, så skal det også siges at han er et fantastisk dejligt menneske og en rigtig kærlig og sød person
Cille79: Det er fordi hun kun skal have 5 mg af gangen, men Ritalin findes kun i 10 mg. Så vi blev enige med psykologen om at prøve Motiron, som har det samme aktive stof som Ritalin. Har også prøvet Ritalin, de skulle så brækkes over og sikke et arbejde for at knække så lille en pille. Har nu købt en "pilleknækker" på apoteket, men vi fortsætter med Motiron, da vi nu kender pillen. Har forøvrigt også haft bøvl med apoteket: så havde de ikke pillerne hjemme, så var de i restordre og vidste ikke om de overhovedet kom som 5 mg's mere. Så fik jeg ikke mit tilskud, fordi der på papiret stod en anden medicin, end den jeg havde fået. Er medlem af Sygeforsikringen Danmark, så vi får også der tilskud til hendes medicin. Er du også medlem af Danmark? Håber han kan fortsætte i hans alm. klasse. Det er jo ikke godt med alt for mange skift, de har brug for en meget skemalagt hverdag. Mvh Helle
det var ikke min søsters barn.. det var min søster.. hehe... men ja nævn endelig det, der gik langtid før lægerne endelig sendte hende i røngen... for de troede jo bare at hun skabte sig... der var jo intet at se.. håber i finder ud af hvorfor hun gør det... hvor langtid har hun gjort det?
min kærestes kusine haltede i over 1 uge, men løb og legede som normalt, men da hun blev ved tog de til læge - det viste sig at benet var brækket! Så afsted til læge med jer!
Jeg har så idag haft ringet til lægen, som først har en tid den 20/8... suk. Nå, men der er åbent konsultation i morgen tidlig mellem 8 og halv ni, så den tager vi til. Hun har haltet siden igår ved middags tid, men bortset fra hun halter, så springer hun rundt, hopper, klatre, og løber... men mere eller mindre på et ben. -Kan hun det hvis det er brækket, og kan det passe hun så slet ikke har ondt i det?
Børn på den alder kan man ikke regne med kan fortælle hvor de har ondt, de kan bare mærke at de har ondt, så når du spørg hvor hun har ondt kan du ikke 100% regne med at der hvor hun peger er der hvor hun har ondt... Men man syntes selvfølgelig at hun burde græde eller nægte at gå på benet hvis det var noget slemt... Men god bedring til hende...
Det lyder da vildt underligt, men mener der engang for længe siden var et lignede indlæg herinde om det... Kan selvfølgelig ikke huske hvad det endte med, men du kan da prøve om du kan finde det... Synes også du skal kontakte lægen imorgen, skriv endelig hvad de finder ud af!
Fandt lige et link om flåter, et bid kan give halthed og feber/opkast, prøv at kigge hende godt efter i hivedbunden, på overkroppen og ved ørerne...
Roar har lige haft brækket armen, efter fald fra et træ. Det var sådan et "typisk børnebrud", hvor der er brækket halvt igennem og så ud til siderne, og det gjorde AVS! da det skete. Sådan en knægt er jo ikke til at holde i ro, så da først skinnen var lagt på blev der både kastet med økse, skudt med bue og pil samt hugget brænde... hmmm?? Efter to uger med skinne, kom den af igen og så var det overstået. Hvordan gik det med Malin hos lægen?? Mvh. Lotte_L
Hej Anima Afsted til lægen med jer. Pres på for at få en tid omg. (græd gerne om nødvendigt!) Jeg tænkte straks på om det kunne være hendes hofte, der skrider   uha uha God bedring. VH Katja
Underligt barn, hende Malin   . Igår efter hun havde sovet sin middags-søvn, er hun ren-gående...ikke det mindste halt   . Nå, men jeg tjekker hende efter OVERALT, for evt. flåter, efter at have læst Katja(Castor)´s indlæg, da det passer meget godt med hendes symptomer. -Men ingen flåter bliver fundet. Hun er resten af dagen rengående, men som den nervøse og hyppokontiske mor jeg jo nok er, tager vi som planlagt til lægen i morges, til åben konsultation. Jeg beskriver hele forløbet for ham, og fremlægger mine spekulationer om brud, knuder, blodsygdomme, flået med mere, og han kigger på mig som var jeg fra en anden planet. Han beder Maln gå fra den ene ende til den anden ende af rummet, hvilket barnet jo gør uden mindste besvær. Lægen konkludere ret hurtigt at hun sikkert bare har haft vrikket om på foden, og derfor har været halt. Jeg spørger om det så ikke er atypisk, at barnet skulle være i stand til at løbe og hoppe omkring, hvis hun har haft vreddet om. -Jeg ved da selv hvor ondt det gør og vrikke om, og jeg løber dælme ingen steder, hvis jeg har vrikket om... næ nej, så har jeg da død og pine ondt, men det har malin jo slet ikke givet udtryk for, og hun plejer nok at kunne fortæle, hvis noget gør "av". Jooo, indrømmer lægen, hun burde nok havde haft lidt ondt så, men hovedsagen er jo, at hun ikke længere er halt. Nej lille doktormand, hovedsagen er at finde ud af, hvofor hun var halt! -Som I kan læse, blev jeg ikke meget klogere af et besøg hos lægen, og vi var langt fra enige. -Jeg mente hun skulle i røngen, for at kunne få bekræftet at alt er ok, og han mente alt nu var i sin fineste orden, for nu var hun jo ikke længere halt. Normalt er jeg langt fra pylret ang. Malin... jeg rende normalt ikke til lægen bare fordi hun siger "buu" eller "baa", men lige præsis det her finder jeg underligt, for hun var virkelig halt! -Ikke bare sådan lidt uren, men direkte halt. -Havde hun været en hest, var hun nok blevet skudt, sådan haltede hun   . Jeg har søgt lidt på nettet omkring halthed hos børn, og ud over alt det I selv har nævnt, så findes der en blodsygdom hos børn, som i første omgang kommer til udtryk ved at barnet halter sådan on/off. -Den kan ses på et røngen billede, ved det at en eller anden knogle bliver mindre grundet denne sygdom (Eller noget i den dur   ) Det nævnte jge også for den kære læge, som bare svarede at det var en sjælen sygdom, og at det højest sandsynligt ikke var den, da den var sjælden (Men nogen skal jo have den   ) Så sådan ligger landet. Barnet er rengående, men moderen er dybt nervøs, og vogter over hver skridt hun tager. Bliver der det mindste halthed igen, så køre jeg til vagtlægen, og forlader ikke hans værelse, før end jeg har fået en henvisning til røngen. -Højest sandsynligt er det ingenting, og årsagen til hendes halthed bliver nok aldrig opklaret. -men om jeg begriber at man ikke kan få sit barn røngenfotograferet, for måske at blive lidt klogere, når nu lægen ikke kan finde en årsag. Godt vi skal flytte og snart have ny læge   .
Hej Nu har jeg ikke læst alle indlæg, men jeg tænkte bare det lød som vores den ene dreng, han er vokset mellem 1-2 cm det sidste år, og det gør ondt, altså vokseværk...??? Hilsen Jette
oki altid noget at hun ikke halter mere, og håber da at hun ikke kommer til at halte igen uden "grund"... men hvis hun gør, så synes jeg det lyder som en god ide at tage lægevagten, og så nægte at forlade rummet...
Hvis haltheden kommer igen om kort tid skal hun måske undersøges for  calveperthes. Som de skriver er det mest drenge men min niece fik den da hun var 1½ år gammel. Opdaget så hurtig at hun bare skulle holdes i ro... Ja fortæl lige en tøs på 1½ år at hun ikke må hoppe, danse, løbe og lege... Men alternativ var jo i kørestol. I dag er hun snart 5 og helt over den allerede efter 2 år... Bare lidt til baghovedet hvis det pludselig kommer igen...
Jeg tror nu du blot skal slå helt koldt vand i blodet, og være glad for din læge ikke har udsat hende for en heftig gang røngtenstråler uden andet grundlag end godt et døgns halthed, som er gået over igen. Kommer det gentagne gange igen, klager hun vedvarende over smerter eller andre sammenfaldende vedvarende symptomer er der grund til at reagere. Det er alid "farligt" at søge på nettet efter specifikke symptomer, for pludselig kan man få en masse diagnoser til at passe på sit barn. Mvh. Nanna.
Det var da godt det er gået over og du ikke fandt diverse flåter. Vil give Nanna ret i at det er lidt farligt at søge om sygdommene på nettet, men det kan man jo ikke lade være med... Synes det er fint at vente og se om hun halter igen og så få hende røngtenfotograferet der 
... er det måske en god idé ikke at stille med fem forskellige mulige diagnoser selv. Nøjes med at fortælle symptomerne, og lad så lægen beslutte, hvad der videre skal ske. Det andet signalerer, at du mener, at han er inkompetent - hvilket du jo også gør i dette tilfælde. Desværre tror jeg bare, at det får lægen til at gå i den anden grøft: hysterisk-mor-grøften. En ond cirkel... - og lægen har jo immervæk nogle års uddannelse og erfaring bag sig, så mon ikke hans skøn er værd at lytte til alligevel? Jeg tænkte jo for eksempel også på, om hun bare har fundet ud af at det var lidt sjovt at bevæge sig på den måde, men nu har mistet interessen for det?
... læst at zoneterapi muligvis hjælper på barnløshed. I hvert fald ved kvinder, der lider af PCO, så hvis det er det, du har, så kunne det være, du skulle prøve det  Held og lykke
eller prøverne viste at jeg forhøjet mandlige hormoner! Har godt nok læst det også, men det et ikke noget vi har snakket om at prøv. Kunne være jeg skulle finde det frem på nettet og lælse om zoneterapi!
Hej Vil bare sige at du har gjort det rigtig flot med dit vægt tab. Super flot! Hvad har du gjort? Jeg vil nemlig også gerne tabe mig, men er skide umotiveret. (Skriv evt. en PB) Hilsen Jette
det er flot at du har tabt dig så meget...men ja de sidste kg er altid de værste,det er som om det sidder bedre fast... selv om jeg ikke er skruk eller nogenside har været det,kan jeg godt følge dig i at det må være svært når alle andre er gravide eller lige har fået en lille... der vrimler med maver og unger lige for tiden.. held og lykke med baby projektet..
Hej, Jeg har også PCO, har tabt mig meget ( dog taget på igen pga hormonbehandlingerne), men jeg kan fortælle dig at jeg er blevet gravid trods PCO og vægtøgning. Vi har også været på "halv" forsøg, hvor jeg også startede på Pergotime. Det reagerede jeg ikke som ventet på, så derfor fik jeg Puregon istedet. Første gang på Puregon + hjemmehygge, blev jeg gravid og er nu ca 4 uger henne. Jeg frygter stadig for at det er en graviditet udenfor livmoderen, at jeg taber det osv, men det vigtigste er at det kunne lade sig gøre! Jeg kender alt til frustrationerne omkring vægt, barnløshed, behandling osv. Men jeg håber at min lille historie kan give dig mod og blod på tanden, for det kan sgu lade sig gøre for os. Men den uvisse tidfaktor for hvornår det endelig sker er ikke til at holde ud, og slet ikke når man skal se på voksende maver allle steder. Vi har haft en del vennepar som også har fået børn, og hver gang vi havde været på besøg, fik jeg tudeture når vi kom hjem. Jeg kan sagtens glæde mig over andres lykke, men det er bare så hårdt at se hvad man evt selv skal undvære. Men du er kommet langt i dit vægttab, det er bare så flot! Jeg er sikker på at du får kæmpet de sidste kilo af. Mvh Stine
Hej... Mange tak for dit svar, og jeg vil krydse alt hvad jeg kan for jer, og stort tillykke! Jeg håber også bare på at det kan lykkedes med de hormonbehandlinger, har fulgt min kollega igennem hendes forsøg. Hun blev så gravid efter første kunstige befrugtning, og har nu fået en dejlig dreng! Jeg syntes også bare det er så uhyggeligt så mange par som skal have problemer med at blive gravid, og jeg har egentlig altid vidst at jeg ville få problemer. Ved ikke hvorfor, min mor skulle bare kigge på et på herreunderbukser så var hun gravid! Hilsen Stine
Jeg starter også bahandling for barnløshed nu. Faktisk skal vi til første samtaler og undersøgelser på Torsdag. Jeg er død nervøs og spændt på hvad de har at sige. Jeg er nemlig også overvægtig. Jeg er også gået i gang med at tabe mig, og har tabt 4 kg, men jeg tvivler på at det er nok til at det ikke bliver kommenteret. Jeg er så også lige stoppet med at ryge for 9 dage siden, og det gøre det jo ikke ligefrem lettere at tabe sig, men jeg kæmper stadig med begge dele.
Held og lykke til samtalenog med behndlingen! I mit hovedet kan de sidste 5 kg vel være lige meget, men lægerne er jo de kloge så må nok hellere lytte til dem.
Jeg krydser fingre for at alt kommer til at gå som det skal for dig. Jeg er selv kun 23 og vi forsøger slet slet ikke at få børne endnu, men hold op vi snakker meget om den dag vi skal i gang. Jeg kan kun følge dig i det med at der er store maver alle vegne. Min største frygt er at når vi engang skla til og i gang at vi så ikke kan. Jeg så hunderæd for at blive for gammel. Ved ikke hvorfor, men jeg frygter det så meget. Jeg forstår i hvert fald godt frustrationen. Jeg kan slet ikke overskue tanken selv. Mit største ønske i verden er at få sunde og raske børn engnag når tid er. Held og lykke med det hele og forresten, super flot med dit vægttab 
ja jeg skal så igang med den 2. reagensglas behandling her til august - klinikken holder sommerferie.!! hmm...  går i Skive, de er bare rigtig søde deroppe... Jeg har kun tabt 3 kg. indtil nu, og mangler 7 kg. for at have ideal vægt. det går langsomt, men stille fremaf... Men tro mig, jeg ved nøjagtig hva du går igennem. og det er skide utretfærdigt.
Mange tak for svarende! Miller: Held og lykke, dronninglund holder også ferielukket her i juli, men kæmper stadig med de sidste 3 kg! De sidder alt for godt fast!
Det er flot med dit vægttab - det er super godt gået! Jeg håber, at du snart kan stå med de to magiske streger og selv være den andre misunder.
Blev jeg gravis efter 1½ år, men tabte det så for to dage si9den 6 uger henne... ikke for at skræmme nogen. Men min kæreste og jeg skal også til lægen igen d. 27 og hører mere om hvad vi kan gøre så der ikke går 1½ år endnu. Dejligt når man har en super sød læge, som man føler man kan komme til... Held og lykke til alle jer andre.- jeg følger ivrigt med for evt at få nogle gode råd.
TineR: Mange tak, og ja jeg venter også spændt på at komme til at se to streger... Maisen: Det er jeg ked af at høre og held og lykke med næste omgang!
kommer til den der venter. Så træls at høre på, men jeg kan kun give sætningen ret. Efter 3 års prøven, 2 gange kunstigbefrugtning lykkedes det endelig for min mand og jeg. Jeg er nu 14+4 henne og det er super skønt. Min mening er ikke at skræmme dig, for 3 år kan godt lyde af temmelig lang tid, men at give dig håb for at det kan lykkedes.
Jeber: Nix det er jeg ikke, det har jeg vist heller aldrig sagt eller givet udtryk for  Jeg oprettede denne tråd for at se det lidt fra rygernes side, hvis det overhovedet er muligt, i det min kæreste og jeg begge er STOR modstander af det og slet ikke forstår hvordan man bevidst kan skade sit barn. Heldigvis tager mange af børnene jo ikke skade, men man løber da en stor risiko. Så til jer gravide rygere - 
Nu må du altså lige prøve at give klart udtryk for, hvad det egentlig er du vil - "se det hele lidt fra rygernes side"? Du har jo taget stilling til det, du kalder det ulækkert, du fatter det ikke - hvad skulle en gravid ryger så kunne sige, for at du fik større indsigt? Ja, jeg undrer mig bare... Sådan som jeg læser din tråd, så pudser du bare din glorie og kravler op på en piedestal og siger: "Ååååh hvor jeg synes gravide rygere er ulækre - og del så lige med mig, hvorfor i er så ulækre?" Gsims: Dejligt, at du forstår nu 
... Hvorfor bakker man gravide rygere op, bare fordi man ikke mener det er ens opgave at fortælle dem hvor klamme de er? Det forstår jeg altså ikke!
...Jamen tillykke med det.  Nina L>> det er fedt, fordi så kommer folk op af stolene.  Og jo, jeg har da laster...sikkert...Jeg kan nu ikke lige komme på hvordan de kunne skade andre end mig selv...jo, det er selvfølgelig synd for alle de underbetalte sydafrikanske negre, der går og plukker de druer, som jeg voldæder, hver gang jeg får chancen.  Næh...jeg synes såmænd bare, at hele den her Ryger/ikke ryger diskussion er tåbelig. Medmindre man siger "Rygning er ingen skade til og det må folk selvom" så hakker man på rygerne. Og ikkerygerne vil altid blive kaldt hellige og frelste. Så det er ikke andet end en gang mudderkast. RYG, for guds skyld, hvis det er så vigtigt for jer. Jeg er ret ligeglad.  Men jeg synes det er synd for børn og fostre, der udsættes for røg - OGSÅ i mindre mængder. Og det vil jeg så gud have lov til at synes. Og jeg vil denondedrønemig også have lov til at være knaldironisk - ikke mindst på egne vegne!  Lighten up, for craps sake!  Camilla
Himmelfjer: Jeg ryger! Jeg er ryger!! Jeg er "STÆDIG RYGER"!!! Jeg er blevet en pestilens! Hele omverdenen HADER mig! Hold da kæft - hvor jeg kan genere andre!  Jeg er USUND!!! Generer andre!!! Jeg lugter!!! Men med dét på plads - så har jeg aldrig røget - mens jeg har været gravid! Min mor røg lidt - da hun ventede mig - nok 1-2 cigaretter dagligt - og DET har gjort mig hjerneskadet - så jeg er jo undskyldt!!!  Nu har jeg aldrig selv været gravid - jo - men kun for en kort periode, hvor jeg heldigvis mistede fostret! (Det er en længere historie, som ikke kommer dig ved). *s* Jeg har således aldrig bevidst "skadet" nogle børn i min mave og jeg tager hensyn til mine omgivelser. Jeg "pulser" ikke løs i hovedet på uskyldige børn og jeg har en ikke-ryger-mand - der godt kan leve med mine rygervaner. Min rygning er min private sag - og så længe jeg tager hensyn og ikke "forulemper" andre med røgen - så finder jeg mig sq ikke i - at nogle "sidste dages hellige" - skal diktere mig - hvad jeg skal - eller ikke skal! Kors i hytten!!!
Og rundt omkring hænger der nogen rygekampagne-plakater, som stammer fra den periode, hvor rygerne skulle forberedes på at nu blev Næstved Sygehus snart røgfrit. Det blev gjort sådan, at man i dag faktisk slet ikke må ryge på matriklen, da patienterne ikke må konfronteres med rygende personale. Tilbage til plakaterne: På dem står der en meget klog tekst, og med den vil jeg afslutte min deltagelse i denne udmærkede tråd: "AT du ryger, er en privat sag. HVOR du ryger - er en social sag!" Hej, hej!
Jeg også ude, men hvis i er så vilde med at ryge hvorfor pipper rygere så om de hele tiden skal stoppe??? Ta jer sammen så lad være med at sige det hele tiden hvis i ikke mener det.. En graviditet er da et godt sted at starte.. Jeg må indrømme jeg glad for der er rygeforbud mange steder så slipper jeg for sidde og lugte til den ildelugtende røg...   Det da en dejlig lov... God dag., pas på jeres børn...
Faktisk er det forfærdeligt at man har så travlt med om andre ryger, piller næse, er tykke, eller bare er anderledes.. Hvis man vil det bedste for ens barn/børn ( hvad man jo vil som forældre ) skulle man hellere bekymre sig om den globale opvarmning. Man sætter børn i verden, men tænker ikke over hvordan man ødelægger den ( verden )når man tager bilen i stedet for cyklen osv. Kan det ikke være lige meget om man ryger, når der er hedebølger og oversvømmelser der tager livet af folk, som følge af global opvarmning. Måske noget filosofisk   men bare en tanke.
..Diktere?! Jeg dikterer sq ikke noget, hvis du læser, hvad jeg skriver. Tværtimod siger jeg jo, at hele denne ryger/ikke ryger "debat" har udviklet sig til en omgang mudderkast, hvor ikke-rygerne kalder rygerne for svin og rygerne kalder ikke-rygerne for hellige og frelste...det eneste de to gruper er enige om er ordet pestilens...som de bruger mod hinanden!  Og ja, din rygning er helt igennem DIN sag. Gud bevar mig vel hvis folk skulle bekymre sig om det. Der er da større problemer i verden!  Jeg tror, du fejl-læser mig i dén gad. ALT, hvad jeg har skrevet er skrevet med et glimt i øjet og et smil om læben og KUN for at skabe lidt røre...hvilket det også har gjort. Men du læser (som jeg forstår dig) det meget bogstaveligt (hvad det ikke er) og meget negativt (hvad det slet ikke er!).  Rygere ved sq da godt, at de er brand-afhængige og at det er et misbrug. Hvorfor ikke have lidt humor omkring det? Man kan da også blive så selvhøjtidelig og gå så meget i forsvar, at man er ved at brække nakken på sig selv...  Smil og ryg. Så vil jeg smile og lade være.  Camilla
Sikke en tråd. Jeg kan altså ikke se nogen stedet, at der er nogen som bakker rygerne op   Eller har jeg måske misset et par indlæg? tværtimod siger de fleste jo, at det er rygernes eget valg og man ikke kan bestemme over andre... og nej det kan man ikke. Jeg har selv røget og er stoppet i begge graviditeter efter nogle uger... Jeg røg så "kun" 6-10 dagligt, men det er jo lige fedt om det er 10 el 30 ikke? Trappede ud og blev helt røgfri, da min samvittighed simpelthen ikke kunne bærer det. Anden graviditet var det nemt, der fik jeg kvalme bare ved lugten af røg... så min rygende kæreste blev bandet langt væk og så ikke meget til kys de 9. mdr. Jeg bryder mig bestemt ikke om, at se gravide der ryger - men ved I hvad, det er deres liv og deres valg og sådan er det bare. gør det dem til dårligere mennesker? Det synes jeg bestemt ikke. Nogle har nemmere ved at stoppe end andre. Som OKIA skriver er der andre ting som vi hellere burde sætte vores lid til.. som global opvarmning. mon vores kommende børnebørn overlever i denne Verden?
Det er så nemt at sætte folk i bås, men skal vi så også gå til angreb mod dem som drikker the, kaffe og Cola i graviditen? Den gravid der tager et lille glas rødvin til maden en enkelt gang? Kan huske da jeg ventede Freya, så var vi inviteret til 23 års fødselsdag. Jeg kan godt lide en øl og havde købt et par stykker m. 0% alkohol - det var der sørme en der blev forarget over... Tror da overhovedet ikke hun har gjort sig den ulejlighed at kigge på flasken, for det er jo så nemt at dømme andre..
Jeg har lige fundet ud af at jeg er gravid igen, og det er jo bare det mest fantastiske! Jeg har termin 2 måneder før min datters 2 års fødselsdag. Og så var det at jeg gerne ville spørge jer med børn rimeligt tæt på hinanden, hvad I gør med køretøjer? Altså.. jeg regner med at Victoria stadig sover i sin barnevogn til den tid, skal jeg ud og have en ny til den lille? Hvordan kommer I rundt alene med 2 små børn? Er det noget med en tvillinge klapvogn? På forhånd tak for hjælpen. Anja
mellem ungerne. 23 måneder, sådan cirka (har termin med nummer to i morgen, en måned før min datter fylder 2). Min datter kan ikke være i barnevognen længere, og det har hun ikke kunnet de sidste to måneder (mindst). Hun sover til middag inde i sin seng (hos dagplejemoren sover hun på en madras), så det er ikke noget problem, for baby overtager så bare barnevognen.
Tillykke med spiren! Vi kommer til at få 15 mdr imellem Anna og Mini. Da vi bruger barnevognen rigtig meget, har vi købt en tvillingeklapvogn. For så kan jeg (el. Peder) selv køre op og handle med begge unger, og begge kan ligge, hvis Anna har behov for en lur. Men hvorvidt det lige er det, de er løsningen kan jeg af gode grunde ikke svare på endnu   . Mange af dem, jeg har snakket med ang. transport af de to små, har sagt at de ikke ville undvære noget til at transportere begge i på én gang. Og jeg så en pæn brugt klapvogn på dba.dk til omkring halv pris af, hvad de ellers koster brugt. Så vi slog til, og håber på, at det lige er den løsning, der er bedst for os.
Vi har 19 mdr imellem her, vi købte et søskendesæde som Ea har siddet på ovenpå barnevognen i starten. Nu sidder hun bare sammen med Malthe i barnevognen i hver sin ende, men hun vil jo hellere gå selv. Ea kom ind og sove i weekendseng hos sin dp mor, men løsningen med to barnevogne er jo også en mulighed. Men vent og se om den store stadig bruger den til den tid. Vi havde også overvejet en tvillingeklapvogn, men vores behov var ikke derefter...
imellem... jeg gjorde det at daniella fik barnevognen, og oliver tog hans gode klapvogn til at sove i... skulle vi nogen steder og vi var 2 var det jo nemt... en vogn hver... var jeg alene... så havde jeg søskendestol på eller ståbræt... jeg overvejede at købe en tvillingevogn, men gjorde det aldrig og er også glad for det idag, fordi under et år efter brugte oliver faktisk ikke vogn mere.. han vil heller gå... og når han så skulle sove, havde jeg en vogn til at stå fast hos DP... og herhjemme sov en af dem bare inde... og nu sover oliver praktisktalt ikke til middag mere så nu er der ingen problemmer mere..
Tusinde tak for jeres erfaringer. Jeg er lidt en kontrol freak, så jeg har det godt med at have styr på alt udstyr selvom babs knap har sat sig fast. Det er nok en meget god ide at vente med at storme ud og handle ind før jeg finder ud af hvad behovet er - måske er Victoria færdig med at sove i barnevogn!? Og det var da en super ide med et søskende sæde istedet for en tvillinge klapvogn. Tusinde tak. Anja
mellem vores piger. Vi købte en barnevogn mere, da Filippa stadig sov i sin vogn 3-4 timer dagligt. Man behøver jo ikke være lige så tosset som min mand (JO, det var ham der gjorde det) og købe endnu en dyr Emmaljunga - så vi havde to af de svenske racere. Den ene har vi så for nylig solgt og fået de fleste penge hjem igen - den nyeste har vi stadig, Mikkeline sover i den men til januar kommer Blob og overtager (Mikkeline starter da børnehave og skal ikke længere sove til middag)
vi købte en barnevogn mere da Daniella kom til verden Monique sov nemlig stadig i sin hver dag. Man slæber lidt mere når man skal rundt alene med 2 små børn, ellersbliver man hjemme.. 
mellem mine de mindste, jeg var også bekymret over hvordan jeg skulle komme frem og tilbage med dem. Overvejede kraftigt at købe en kombi tvillinge vogn så der var plads til dem begge, kom dog hurtigt på andre tanker, da der var bla. ikke plads i bilen til den. Vi købte istedet en ny klapvogn som den "store" kunne sove til middag i i weekenden, i DP havde hun en vogn han brugte til dagligt. Når man kørte med børnene alene brugte vi søskendesæde og det var vi utrolig glade for.
Må man godt sige/indrømme, at man er er en anelse træt af sin 4 årige datter? Filippa blev 4 år i juni og hun er virkelig kommet i selvstændighedsalderen - alt skal afprøves, intet er godt nok, hun er sur/på tværs 90% af tiden, ting skal ødelægges, hun gider ikke deltage i noget.. suk, jeg kunne fortsætte. Fx. stod Mikkeline på 2½ år op til morgen med et stort smil på - grinte da vi gav hende tøj på, sagde at morgenmaden var god, snakkede og hyggede sig. Siden har hun trisset rundt med sin dukkevogn, sunget og laves fis og sjov. ½ time efter stod "Frk. Morgensur" op - kylede rundt med tøjet fordi hun ikke ville have langærmet på, smed stolen hen ad gulvet, fordi hun ville sidde i sofaen og spise, blev SUR da far kom mælk på havregrynene og da mor gav hende en gul kop og ikke en blå (hun havde ikke nævnt ønsket farve), har sparket hunden, snerret af maleren (der maler vinduer pt), smadret et spil... og kl er ikke engang 10! Hun kan simpelthen dræne al energi ud af os alle 3 - vi prøver alt hvad vi kan på at komme hende i forkøbet, finde kompromisser så hun ikke føler sig udenfor/ikke hørt, vi sætter os ned et par gange om dagen og snakker med hende på værelset uden lillesøster for at høre hvordan hun har det og hvad hun har lyst til. Samtidig sætter vi tydelige grænser, holder fast ved en beslutning, viser konsekvenser osv. Foreslår vi at vi skal gå en tur på legepladsen så drøner Mikkeline ud og tager tøj på - Filippa laver først en scene med at hun ikke gider afsted, når hun så kommer i entreen så gider/kan hun ikke tage tøj på, udenfor er det koldt/varmt, det blæser, det regner, der er langt... På legepladsen er rutchebanen dum, gyngen beskidt... og så vil hun hjem! - bedst som man er ved at sætte sig ned og nærmest tude af træthed/frustration, så kommer Filippa glad og syngende ud fra værelset og vil have kram og snakke/synge og hygge. Kom sig, at det snart går over, at I oplever det samme - eller at vi gør noget helt forkert... bare et eller andet, hjæææælp!
til mine unger om en på genbrug... den var bare sååå flot og kostede 25 kr. En rigtig lænestol med øreklapper i ministr. ... 
Postmand Per bil  Min mor har haft sådan en og det er sådan en jeg kører i på arbejdet - let at parkere, vende og nem at komme ud og ind af. Vi har også kigget på ny bil idag - har logistikproblemer med 3 autostole i vores Opel Astra st.car, så nu vil vi have en Zafira.
det er den altså! Min mor har i øvrigt en Toyota Yaris Verso som ligner Wagon'en meget.. jeg kalder det en pensionist bil men de er altså geniale til børnefamilier - selvm de måske ikke er det smukkeste! Tillykke med køretøjet   Og ja det er utroligt hvor meget man kan spare. Tænk nu hvis i havde købt den privat i stedet, der kunne i yderligere havde sparet 10-15.000 men det kan selvf. nåes endnu  Kig f.eks. denne fra 2001, kørt 63.000 km, pris 67.900 (og så står den endda i Nordjylland) Og så kan man altid handle   Og i kan sikkert sælge jeres Nissan privat og score min 5-10.000,- mere på den eller mere...
Ja okey... kan nu godt forstå i vælger forhandler.. Min mor købte selv sin Yaris hos forhandler.. Min kæreste skifter bil min. 1 gang om året og sælger/køber altid privat. men har også sin mekaniker far i baghånden.. Det er lettere at købe hos forhandler og i det her tilfælde ja er de 7000,- vist godt givet ud. OG så er farvenm på jeres kommende bil noget yndigere end den røde, synes jeg 
Tillykke med den nye bil. Her var vi ude i det samme. Kontaktede 3 suzukiforhandlere. Nyprisen på den nye var den samme, men den pris der kunne give for vores gamle bil svingede mellem hhv. 70ooo det ene sted, 90000 det næste og endelig 112000 det sidste. Så jeg behøver nok ikke sige at vi endte i St. heddinge som var det sidste sted... -Randu
Enig, det er det helt rigtige valg til jeres behov. Den er en god bil - er selv glad for at køre i den på arbejdet, hvor jeg skal ud og ind op mod 100 gange på en vagt. Man har godt udsyn, bagsædet er højt så det er nemt at sætte børnene ind osv. Super familiebil. Mange vælger biler som dækker deres behov mange gange - det gør vi fx. selv  Vi kunne nok godt finde en brugt og billigere bil end denne her til et pænt stykke over 300.000 kr:   Men vi elsker begge at have køretøjerne i orden - for mit vedkommende er det nok en miljøskade fra min far som altid har ordnet cykler, kanllerter, biler og motorcykler så de var mere end tip top. Nå, men den her Zafira har 7 sæder, den er høj, der er god plads til min kæreste på 1.92 på både forsæder og anden række (kniber på 3. række, men der skal han heller ikke om), den kører godt og bla bla... se jeg kan sagtens finde på 70 gode undskyldninger for at købe den, hehe!
Uha, jeg er skam bare ssh'er og endda sygemeldt og derefter på barsel  Men vi har en god friværdi i træskuret, så vi låner lid top i huset og vupti ny dyt til næsten ingen penge hver md - plus af vi jo afleverer den "gamle" som udbetaling.
Ja, håber os han kan fortætte i en alm klasse, men nu var / er han heldigvis den nemmeste i klassen, dygtig, og go til at indpasse sig så er ikke et sekund i tvivl om at han klarer en alm klasse. måske fordi hans form er i den milde ende. skole skiftet er pga af flytning. nej er ikke medlem af sygesikringen, får dog det meste af hans medicin betalt.
søn på 11 år, har også diagnosen ADHD. Han fik først diagnosen for små 2 år siden. Han er i medicinsk behandling og får Retalin Uno 2 gange om dagen 50mg ialt, det er det der har fungeret bedst for ham. Vi har dog siden han var lille, haft en mistanke der var et eller andet. PPR har fulgt ham siden han var ca. 4 år. Men turen gennem den helt store mølle blev først gennemført der for 2 år siden.
Hvorfor får din søn Ritalin Uno 2 gange om dagen? Jeg troede, at det var meningen, at det kun skulle gives én gang dagligt. Mvh Pommes:-)
Hvor er det lige du har det fra at personer med ADHD/ADD er længere tilbage end deres jævnalderne??? Er fuldstændig uenig med dig - lider selv af ADHD og har kontakt med mange der lider af denne sygdom... Synes bestemt ikke der er nogen af os der har været længere tilbage end vores jævnaldrende... tvært imod De der er længere tilbage lider som regel af ADHD/aspergers og el./autisme. /Cecilie
Ritalin Uno har en virketid på ca. 7 timer på min søn, derfor får han det 2 gange dagligt. Han har også som et forsøg prøvet et produkt der hedder Concerta der kun skulle tages om morgenen, men det gav for mange bivirkninger, han tabte sig bla. 3kg på 3 uger.
Ok. Jeg har bare erfaring med nogle skolebørn, som kun får det om morgenen og hvor virkningen holder indtil skoledagen er slut. Men de har selvfølgelig heller ikke brug for medicinen efter skoletid. Mvh Pommes 
PernilleKrake: Ja ved godt det med ventetiden, og alligevel skal vi jo ikke vente så langt tid. Skal jo bare lige have tabt de sidste 3 kg! Var ved diætist i torsdags, efter jeg har holdt 3 ugers sommerferie. Og ved du hvad... Jeg havde tabt mig, det er lykkedes mig at holde en ferie uden at tage på!  Sidse: Ja det med overvægt og abort snakkede min læge også om, efter mit vægttab er min mens også kommet ind på plads den har været regelmæssig i knap 1 år snart, og det ma bestemt også have stor betydning istedeet for den skal fremkaldes med piller!
er da bare super flot! Er imponeret over dit flotte vægttab. Jeg havde en last der hed cigaretter, som jeg fik af vide jeg skulle af med, det var heller ikke let. Så på en måde kan jeg godt sætte mig ind i hvor svært det er, når man skal ændre noget drastisk, bare for at gå i gang med selve projektet. Men heldigvis er lægerne blevet så dygtige, at der er ret god chance for at man bliver gravid 
Hej Stine Tillykke med vægttabet! Super flot! Jeg har også PCO og fik Methformin af min gynækolog for at blive gravid og skal ha dem igen når jeg er færdig med at amme, før kan jeg ikke tabe mig   Har din læge/gynækolog/andet nævnt dem eller har du prøvet dem? Sidst jeg var hos min gynækolog sagde hun at hun lige havde været til et møde med andre kloge hoveder og det ER bevist at man taber sig af Methformin! Håber jeg bringer lidt nyt under solen som kan hjælpe dig! De skide 5 kg burde f*ndeme ikke stå i vejen for en graviditet!! Pøj pøj med det hele... Mange venlige hilsner
PernilleKrake: Mange tak Ja cigaretter er jo også en stor last at skal smide, jeg ryger ikke men det gør min mand. Og Dronninglund har bedt ham om at skære ned så det kæmper han med! Og det går vist ikke for godt. Minx: Mange tak, ja metformin får jeg. Dem har jeg spist siden december sidste år. Der kom også gang i vægttabet med de piller men det står stille nu. Men fik dem så også fordi mit blodsukker var en anelse for høj men det er stabiliseret nu! Jeg kommer så ikke igang til august som jeg havde planlagt de kg sidder for meget fast...   Taber mig godt nok men samtidig stiger min muskelmasse også, går til diætist hver 3. uge!
så satser på september!
godt pokker at det skal være så få kg der skiller jer ad. Jeg håber det hurtigt forsvinder, så I kan komme igang. Jeg sidder og kommer til at tænke på hvornår vi kom i gang og det gjorde vi sidste juli og nu er jeg i uge 17, så I skal bare i gang 
Hvor skønt for jer, tillykke med det!  Der er kommet lidt gang i vægttabet igen, så det er bare skønt. Satser på min næste mens, at jeg kan kontakte dronninglund og vi skla igang!
Hej Stine Ville bare lige fortælle at jeg første gang blev gravid i løbet af 3 mdr. Anden gang skulle det tage næsten 2 år! Jeg fik en recept på pergotime, og blev gravid i første hug  Bare lige en lille solstråle historie om pergotime... Knus Ann
Ann: Jeg håber virkelig også Pergotime vil hjælpe på mig, har recepten herhjemme og skal jo så bare vente på at vægten er kommet ned på det de kræver! Knuz Stine
Mange tak 
helt sikkkert bare det er en fase, hun har nu fundet ud af at hun har forskellige måder at udtrykke følelser på, lige nu er det vrede følelsen hun afprøver. Jeg ville til en vis grad ignorere hendes udbrud med mindre hun er ved at smadre hele huset, bare lade som om det ikke påvirker jer synderligt, så tror jeg at hun smarrest går videre til næste afprøvning. jeg tror det er helt normalt for en 4 årig - nogle gør som jeres datter mens andre ikke gør. Mette
Det har du sikkert ret i - altså det med at det lige nu er vreden hun afprøver. Vi prøver alt hvad vi kan at ignorere hendes udbrud og vrede - da det virker bedst/hurtigst. Men i øjeblikket er der bare så mange af dem, at vi ikke kan holde det ud - desværre for vi af og til hævet stemmen og en gang i dag fik jeg virkelig råbt af hende. Overskuddet er piiist væk. Nogen gange om ugen, så ryger hun også en tur på værelset til afkøling - når hun er helt oppe og ringe, så må hun ind og falde ned i fred og ro. Tror også at det er helt normalt for en 4 årig - men puha puha!
Man er vel pige og har sine meninger om hvordan det hele skal foregå  Synes ikke drengene har været så slemme til det der, de kan da godt blive lidt mugne over de har fået et peter plys glas når der nu er et med spidermann   Og ang. tøj så finder de det for det meste selv, når de er hjemme.. ellers har de ihvertfald med bestemmelse så der har jeg ikke de store problemer  Måske er det et pige problem ? Når drengene er sure, prøver jeg så vidt muligt at holde lav profil og tale pænt til dem alligevel, det plejer at hjælpe ret hurtigt, eller også er jeg et spadserhoved som Patrik siger.. Hvor søren har han hørt det  Og så siger jeg bare ja så er jeg det, men det ændrer ingenting. Så falder han ned igen, for det er ikke sjovt når jeg ikke skælder ud..
slem, så tæl til 10 indeni, og sig til hende, filippa - det her vil jeg simpelthen ikke høre på, du må gå ind på dit værelse til du er kølet ned igen. Det bliver så kedeligt for hende i længden at skulle gå ind på værelset. Men ved at hun går, så slipper i får at råbe og blive frustreret. det kan være ganske hårdt med sådanne små meget bestemmende størrelser, men jeg er overbevist om at det er en ganske naturlig del af deres udvikling, hos nogle er det bare mere fremtrædende end hos andre.  Mette
Min Freja er nuk knap 3 år og lyder lidt som din pige...!! Kan jeg forvente det fortsætter til hun er mindst 4???  Så er jeg flyttet... Hun vil allerede selv bestemme alt, og kalder os dumme hvis vi kræver det mindste. Efterhånden er det svært at blive ved med at være konsekvent når hun ved det mindste krav gør det stik modsatte. Så jeg kan ingen gode råd give, men venter spændt på de andre kloge hoveder kommer frem af busken... Mvh Marianne
Øh - er det også normalt for en 2-årig?  For hun lyder godt nok lidt ligesom Filippa  Jeg tror jeg flytter hjemmefra til hun er omkring de 10 år hvis det fortsætter   Så kan jeg lige være hjemme et par år, og så daffer jeg igen når teenage sæsonen sætter ind  Føler med jer, vi har altså også en del af "de der dage"! Bodil: HA HA HA - vil ikke med i stalden *S*
Jeg må skuffe dig og sige at du skal kramme dine børn godt...for nogle piger starter teenage alderen som 10-årige  Så du må regne med at være bortrejst til de er omkring 16   , men hvis du finder et godt sted at være, så send lige en besked - for min på 2 1/2 år er lige så slem   Hun bliver godt nok ikke hysterisk, men tror alt er en leg og griner os lige op i hovedet. Nogle dage er der elastikgang mellem stuen og hendes værelse, men det er det eneste der virker. Hilsen Pia
for at høre om Filippa er helt normal og at det ikke er os forældre der er pip gak gak - for det syntes Filippa bestemt at vi er. Min mor og hendes mand har lige været her og min mor kæmper for ikke at sprutte af grin hvert 3. minut når Filippa IGEN afprøver sine forældre. Filippa har været sådan i korte perioder i et lille år - men det er først nu her, at det er blevet så voldsomt at vi for alvor mærker noget til det. Jeg ved ikke om Bo og mig var sindssyge i gerningsøjeblikket - men vi får minimum 2 teenagepiger samtidig - tror jeg besvimer hvis det viser sig, at blob i maven også er en pige... så er det 3 teenagepiger  Her flytter ingen hjemmefra, for Bo og mig kan ikke blive enige om hvem af os der skal være den heldige.
den svære måde. Det bruger vi i øjeblikket. Den nemme måde = man opfører sig pænt og samarbejder. Den svære måde = vi bliver uvenner og man (Sofia) kommer op på værelset indtil hun er god igen. Det har vi gjort i en månedsg tid, og når en konflikt er ved at optrappe, spørger vi Sofia: "Skal vi gøre det her på den nemme måde eller den svære måde?" Som regel tænker hun sig lidt om og vælger så den nemme måde. Det sker, at hun vælger den svære måde eller bare fortsætter med at være på tværs. Så går turen op på værelset, hvor hun får lov at skrige lidt/køle af. Er hun ikke selv kommet ud efter et par minutter, går vi ind og spørger om hun er god igen. Nogengange il hun gerne trøstes lidt bagefter. Så holder vi lidt om hende og er gode venner igen. Det virker ret godt, men det er ufatteligt anstrengende, når turen for 7.gang gårop på værelset. Puha, hvor kan sådan en tøs på knap 3 år være strid. Hun prøver os simpelthen hele tiden af. Jeg føler med dig TinaR. Det er hård kost (og du har endnu en pige ja måske to der også kommer i den alder   ) Mange hilsner Katja
Jeres børn lyder som mine piger, som er 13 og 7. De er stadig sådan. Det er ikke sjovt når det står på, man føler sig som jordens dårligste forælder, men der hjælper kun en ting: Konsekvens, konsekvens, konsekvens.  Vi har fået af vide at vi er strenge, vi er uretfærdige og en hel masse andet. Men vi gider ikke finde os i primadonnaer, sure miner og slå ud efter dyr (der brænder mor sikringer af). Jeg har intet imod selvstændige børn, men de har også godt af at vide HER går grænsen og IKKE længere. De prøver en af, fordi de gerne VIL ha grænser. Hjemme hos os er der tre måder:  Der er den nemme måde og den svære måde, som nogen har været inde på. Også er der den kropumulige måde. Den kropumulige er hvor man kommer i seng og blir der indtil det er morgen. Den nemme måde er at man snakker om det og finder kompromiser. Den svære måde er at man ryger ind på sit værelse indtil man er god igen.  Desuden er det iorden at blive gal på sit barn. Hvorfor pokker skal du finde dig i at være gulvtæppe for en 2-3-4-5 osv årig?  Ikke voksengal, hvor man råber og ter sig. Men mere gal hvor man siger: Gå væk, din opførsel gider jeg bare ikke. Du er dum ligenu.  Jeg har dage hvor der er elastik i pigerne. Så kan de spadsere ind og ud af den dør mange gange på en dag. Og nogen dage så har jeg virkelig haft lyst til at spærre døren, så de kan fatte det. Men som regel ved de godt at de har overtrådt nogle grænser og så blir der sagt pænt undskyld.  Det er i orden at vise man er sur, gal og ked af det.  Nogen der har lyst til at overtage en teenager?  For resten, vi har regnet ud at med Marcus Markmus, så har vi teenagere i 18 år. Den ene flytter hjemmefra eller er næsten 18, så træder den næste ind i teenagehelvedet. Og vores mellemste er allerede ved at vise tegn på preteener. Ih guder til hest, det er sjovt at være forælder. *fik lige jordens største tandløse smil og 4 kys af hver af pigerne* Dejligt...
nogen skønne børn vi har - dejlig sunde og raske  Her til aften fandt jeg på en ny metode - Filippa ville gerne have at vi alle sammen skulle se Aladdin sammen og spise popcorn. Det sagde vi ja til - med den betingelse at de først skulle i bad og i nattøjet. Da vi nåede til badet fik Filippa et flip og ville ingenting - så satte jeg med foran hende og sagde, at nu ville jeg til til 3 og var hun ikke igang med at taget tøjt af inden jeg var færdig, så var der nul film og popcorn. Jeg nåede lige at forme munden til at sige "eeen", så var tøjet på vej af - måtte tælle et par gange mere inden bad, nattøj osv var overstået - men det virkede perfekt. Den metode skal vi vist have udviklet 
Jeg melder mig i klubben  Ida er 2 år, og har det præcis som I beskriver Rent faktisk loggede jeg netop indfor at skrive et hjælp-mig indlæg... men det håb er da bristet nu haha Jeg er så træt og ked af at vi hele tiden skal være uvenner   og ulykkelig over at ønske hende hvor peberet gror  Ida får nogle gange "anfald" af temmelig høj kampgejst, og så vanker der simpelthen lussinger, eller vi får ting kastet efter os. Det er så noget jeg nægter at finde mig i, så der bliver sagt stop. Men intet bider på hende. Idag endte jeg desværre med at klaske hende i numsen   Dum og uduelig mor! Det virkede rent faktisk - hun stoppede op, pjevrede et split-sekund og så var hun ellers en engel resten af aftenen   Men jeg har det forfærdeligt En anden ting for tiden er at hun er vil-døv overfor ordet Stop. Hun løber væk fra os, og en gang var hun maks en meter fra at være ude over kantstenen ved en større vej før jeg nåede hende. Det skræmmer mig vildt, men her igen - intet hjælper. Gør Jeres børn også det på de dårlige dage???
Hej tøser Sikke et dejligt sommervejr, endelig! Typisk når man nu har fri HELE sommeren pga barsel, så har der været møgsommer! Men nu er sommeren her, og jeg vil bare ud og nyde det! -Men, jeg venter et telefonopkald... Hvordan er det nu lige man viderestiller telefonen til mobilen?
Jeg har TDC og når jeg omstiller trykker jeg: *21*mobilnummer# Prøv det 
hej nu er det efterhånden ved at være rigtig længe siden jeg har vist anna frem herinde... hun er bare blevet så stor. hvor går tiden dog hurtig... her er hun kun 1 time gammel   og nu 15 måneder. taget for ca 2 uger siden i sommerhus i nordjylland   hvad synes I . er hun ik bare blevet for dejlig  I må meget gerne vise billeder på samme måde heri. ku være sjovt at se jeres før og nu...
Hun er yndig - dejlige runde æblekinder 
Var også rimelig stædig som lille og meget "glad" for at prøve grænser af ( det er han stadigvæk, men i en alder af 9 år, syntes jeg det er nemmere at takle ). Min erfaring er, at på de punkter hvor jeg/vi havde/har en meget klar holdning, har der aldrig været de store problemer. Så mon ikke de er vores egen skyld, ikke forstået at jeg nu skal være bedre end andre - for det er jeg da bestemt nok ikke   . Personligt prøver jeg at opdrage efter to principper. 1. Hvorfor sige nej - hvis man kan sige ja. 2. Aldrige sige nej - hvis jeg ikke har overskud til at fastholde det. De dage hvor jeg til UG mestre at efterleve disse principper, er der faktisk heller ikke de store problemer. Men alle aldersfaserne skal vi nok alle igennem - nogle varer lidt længere end andre  Hilsen Pia
hejsa det er bare så hårdt. fik for snart 11 år siden en rigtig engel og det er hun stadig- ingen bøvl og pjat med hende. så 7 år senere - efter en laaang ventetid på storken- kom nummer 2, og hold da op hvor er de forskellige. der er ingenting der er nemt med hende. hun skal prøve os af hele tiden. det værste er om morgenen hvor det næsten er ligegyldigt hvad jeg siger så er hun på tværs. hvis det ikke er tøjet - lige nu er det kun sommerkjoler der dur- ja så er det morgenmaden eller madpakken eller noget helt tiende. det er meget trættende og vi siger begge at hvis hun var kommet først var hun blevet enebarn!!! men så alligevel er hun jo smadder dejlig og er meget vellidt af alle, opfører sig for det meste pænt når vi er ude og folk syntes hun er noget så sød. kan dog sagtens flippe ud- gjorde det for et par uger siden på østerport station da hun havde haft en dejlig tur i rundetårn og på kanal rundfart med mormor, morfar og moster. så hvis der var noget der så en fire årig på østerport station, få et flip og måtte holdes af en ældre dame mens ungen skreg - jeg vil have min mor- ja, så var det min datter. hun måtte ikke gå ned på skinnerne og det var jo også noget værre noget!!! de tager livet af en de unger men man ville jo alligevel ikke undvære et eneste minut sammen med dem. det bliver forhåbentligt bedre  kh pernille
Ihh hvor er jeg glad for denne tråd   ... Og så alligevel ikke   . Min Victoria på kun godt et år er nøjagtig lige som I beskriver flere af Jeres. Det er simpelthen ufatteligt så selvstændig hun er. Så jeg er så glad for at høre at jeg ikke er den eneste. Og jeg er glad for at høre, at barnet godt kan være normalt selvom det får nogle voldsomme hysteriske anfald. Og at vi ikke nødvendigvis er håbløse forældre fordi vi har "opdraget" sådan et barn. Jeg havde dog håbet på, at det ville gå over når hun fik et sprog - så vi på rigtig pædagogisk vis kunne "tale om tingene"   . Men det kan jeg høre at jeg ikke behøver at sætte næsen op efter     . Det næste øjeblik er hun jo også den skønneste charmetrold   . Anja
Jeg VED hvad du er igennem - det er PRÆCIS det samme med lille Ida! ØV ØV ØV Jeg tror lige jeg skal ændre min signatur til noget jeg læste forlede dag...
I dag blev Filippa og mig enige om, at vi ville tage sammen i centret og handle - købe nye strømpebukser og 2 gaver og bare hygge. Bagefter skulle vi i Rema og handle ind til pandekager. Turen var et rent mareridt - 3 gange blev hun helt væk fra mig. Jeg sagde til hende, at hun skulle blive ved siden af mig og at vi nok skulle kigge på legetøj og alt det andet hun gerne ville... alligevel spurtede hun bare væk. Hun peb og skabte sig, ville have alt muligt og forstod ikke når jeg sagde nej - og sådan har hun ALDRIG været. Hun har altid været god til at kigge på ting og samtidig ligge det på plads og gå videre uden en forkert lyd - ikke idag, grr! I centret var der en legeplads stillet op og hun fik selvfølgelig lov at løbe derind - efter et kvarters tid sagde jeg, at nu skulle hun tage den sidste tur og så komme ud til mig. Det gjorde hun ikke - men gemte sig under en rutchebane og lavede en vild scene og råbte "at jeg aldrig ville høre hvad hun sagde" hele vejen ud derfra. Jeg var totalt bombet da jeg kom hjem - tak skæbne en shoppingtur! Hun kommer ind af døren og siger til far "Farmand, jeg har slet ikke lavet noget ballade oppe i centret"!!! Farmand kiggede på mor, som nok var rød i hovedet og vidste ikke hvad han skulle sige. I skrivende stund har Bo netop måtte bære hende ind på værelset efter at hun MED VILJE skubbede lillesøster ned fra en skammel - imens hun råbte "Du er bare så dum far, jeg gider ikke høre på dig far... lillesøster er også dum". Jeg skal tidligt i seng i dag.
At lave en lige så stor scene som Filippa laver? Eller stille varerne og så er det bare slut med den tur? Eller hun bare ikke kommer med, når hun er sådan? Eller sætte hende ind på værelset efter en helvedes shoppetur? Eller tage hendes yndlingslegetøj fra hende når hun er sådan en hustyran og bølle? Jeg synes hun er rigtig fræk og kanon grænseoverskridende hele tiden. Rigtig mange trøste knus fra mig. Man har mest lyst til at skrige møgunge eller bare skrige hysterisk. Hvad med at prøve det? Jeg tror hun godt er klar over at hun laver ballade. Men det er hårdt at være storesøster. Mor og far skal så også lige ha en bebs til. Hvad så med mig? kanske hun er bange for at i ikke har tid til hende. Men I skal også sætte en grænse for hendes opførsel (som i gør allerede), men kanske kridte stregerne mere op? Du har min dybeste sympatiog et stort knus! Jeg ved godt hvordan det er!!!
Jeg tror det for alvor kikser i øjeblikket, da vi holder ferie på anden uge nu (har en uge mere) - i hvert fald startede det for alvor nogen dage inde i ferien. Normalt ville jeg også have sat varerne og været gået ud af butikken (det har vi gjort EN gang før) - men lige idag var der et par indkøb vi skulle have klaret, da vi skal til fødselsdag i morgen formiddag. Og ja, måske burde hun ikke have været med - men inden vi kørte snakkede jeg med hende og vi blev enige om reglerne. Er også nødt til at vise hende tillid. Vi prøver virkelig at kridte stregerne og har meget faste regler for hvad man må og ikke må - men måske skal vi sætte os ned og se om der kan laves justeringer. Måske er det ikke godt nok. Vi har prøvet at skabe os på samme måde som hende, men den fanger hun slet ikke - forsætter bare. Har såmen også råbt af hende og sagt at hun ikke var sød, at jeg ikke ville se mere på hende før hun kunne opføre sig ordentligt osv. Men jeg tror ikke det hjælper noget - kun af jeg selv (og Bo) lige får løst op for frustationen et kort øjeblik. Mine egne forældre har altid råbt meget af os børn, så jeg ved fra egen krop at det ikke giver noget positivt resultat men jo, jeg får luftet stemmebåndet nogen gange om ugen.
Kæmpeknuser. Som sagt, kender det rigtigt godt! Det går over og I har så pige/r (+ en blob) der er meget selvstændige med meningers mod!!  Men det er dælme hårdt. Din shoppetur er som taget ud af mine minder.   Jeg kan grine af det nu, men tøserne har dælme gjort mig gal mange gange. Deraf den krop umulige måde, som jeg har beskrevet før. Har i snakket med Filippa om hvorfor hun er sådan? Når du har fået vejret altså og drukket en kop kaffe/the/vand/sodavand og spist noget chokolade mod kvalmen. 
Tak for krammet - det har jeg (vi) brug for i disse dage. Jeg snakker meget med Filippa, men kan ikke rigtig få ud af hende om der er noget hun tumler med - hun ved godt, at hun er streng for hun kommer et par gange om dagen og siger undskyld og at nu vil hun ikke lave mere ballade. Vi sørger for at rose hende og kommentere når hun gør noget godt, svarer pænt osv - for at gøre klart hvad der er god og dårlig opførsel. Vi havde lige en snak inden aftensmaden, hvor vi blev enige om at sætte ekstra fokus på regler og konsekvenser. Vi har fortalt Filippa, at vi fremover beder hende om "tingen" et par gange og reagerer hun ikke, så tæller vi til 3 og er hun stadig ikke gået igang (fx. med at rydde op) så er det ind på værelset indtil hun kan/vil høre efter eller er kølet ned. Vi har allerede brugt metoden et par gange og den ser pt. ud til at virke - nu bruger vi den et stykke tid og så må vi se om den skal ændres (den er jo faktisk en lille trussel og det vil vi gerne væk fra når hun/vi er klar). Mht. at Blob er på vej, så har pigerne først fået det af vide for ganske få dage siden (da starten ikke gik efter planen) - og Filippa virkede ikke som om hun helt forstod hvad der skal ske. Så jeg ved ikke om det også er det hun har reageret på - men jeg vil i hvert fald være ekstra obs på den situation.
Hvor er det dog en mærkelig fornemmelse at læse denne tråd. På INTET tidspunkt har jeg med så meget som et eneste af mine børn oplevet noget tilsvarende?? I har min dybeste medfølelse,det må være rigtig hårdt.
lille tanke...det lyder lidt som om hun får liiidt for mange fx "tag din trøje på"..."tag din trøje på"..."tag din trøje på"..."nu tæller jeg til 3"...Hun ved, at hun kan strække "legen" temmelig langt! Jeg kan ret tydeligt huske, da jeg som barn blev hevet ud at Bilka sammen med min søster...vores fader havde sagt stop og vi lyttede selvfølgelig ikke...men så forlod han ALT indkøb og slæbte os tværs igennem HELE Bilka og plantede os i bilen...pyha, dét gjorde vi ikke igen! Du skulle helt klart have stoppet shoppeturen, eller ihvertfald sat en kraftig stopper for, at hun kørte om hjørner med dig! Fx. sat hende i indkøbsvognen, holdt hende i hånden resten af turen, taget hende VÆK fra legetøjet! Et sidste bud (inden mit store trøste-krammer), kunne en anden i familien (mormor, farmor, faster, venner af familien eller anden person) tage en snak med hende, om hvorfor hun er så strid...om hun kan sætte ord på det og eventuelt få det lidt ud af systemet på den måde! OG så krammeren ...bare rolig, jeg er sikker på I nok skal få Jeres dejlige datter igen (ihvertfald for en periode   inden de rigtige teenageår dukker op) Held og lykke med det.
Winnie - vi bruger kun den metode, når det virkelig er alvor - så nej, jeg tror ikke at hun får for mange af dem. I går aftes blev det til 3-4 gange og idag en indtil videre - tror du det er for meget? Tager gerne imod råd, for jeg er bestemt ikke ekspert i børn i selvstændighedsalderen - men mon ikke jeg er det om 5-6 år, når Blob også er der? Jeg lod også konsekvensen falde igår på turen - men at køre hjem, det kunne vi ikke, da tingene skulle klares igår. Men jeg sagde, at nu skulle hun holde fast i indkøbsvognen i butikken og udenfor skulle hun holde mig i hånden hele vejen. Hun fik heller ikke lov til at kigge på børneafdelingen i Inspiration, selvom det var vores aftale - sagde, at når hun ikke havde hørt efter så kunne hun desværre ikke få lov. Argh, jeg syntes godt nok at den balancegang er svær - hvornår skal man give tøjle, hvordan skal man klappe bremsen i - hvornår er det for meget, for lidt - iiihhh!
Jeg har selv en af slagsen på 4 år og en meget selvstændig lille dame med sine helt egne meninger om tingene, hun har faktisk været enormt selvstændig siden hun var 1 år. Hun får lov at være selvstændig, Hun tager selv nattøj på, kravler i seng og får et kys og godnat. Hun stå selv op om morgenen og finder det tøj hun vil have på og iklæder sig det, hvorefter hun vækker en af os. om hun vil have en anden farve kop til maden end den jeg har givet hende, jamen så må hun bare selv hente en anden. her i huset hopper og springer vi ikke for børnene, men behandler dem efter alder og som selvstændige individer og med grænser og konsekvens. reglerne hos os er meget simple og skal overholdes, der er ingen kompromis. En advarsel og så falder hammeren..ind på værelset til de kan tale ordentligt. Vi skal alle behandle hinanden ordentligt og tale til andre som vi gerne selv vil behandles og de voksne skal repsekteres her i huset og det ved ungerne. Den store vi har på 8 år er noget af det nemmeste, han går selv i seng når kl er 8. Han kender reglerne og er så stor at han fint kan omgås dem, den lille lærer det fra dag til dag.. pøj pøj med alle de kære små tyraner..:)
Hej Tina Mon Filippa kan læse dig som en åben bog og reagerer på din tilstand( graviditet) og alt det du/I har været igennem forud for det? Jeg oplever ofte, at Sofia er fuldstændig umulig på de samme tidspunkter, hvor jeg selv er mest sårbar/træt/irritabel. Hun har ligesom Filippa også været rigtig strid her i ferien. Ikke hver dag, men alligevel meget mere end normalt. Filippa kan måske også være frustreret over at skulle være storesøster igen. Ikke at jeg tror, hun ved, hvad det indebærer, men blot det at hun fornemmer, at en forandring er under opsejling. Også stor trøsteknuser herfra - jeg tror, jeg ved, hvad du er oppe i mod  Mange hilsner Katja
Det lyder da godt nok også som noget mærkeligt noget at gøre når man har børn med! Totalt uansvarligt i mine øjne. I det mindste kunne EEN af dem da have holdt sig ædru, i tilfælde af at der skulle ske noget som krævede et køligt overblik. Forkasteligt, folk er s*u bare sære nogle gange 
Ja jeg fatter heller ikke hvad det skal til for. Den "store" skriver du, på 3 år. SUK!! Hilsen Jette
Jeg syntes at have fået et par stikpiller om ikke snart der skulle vises et tøsebillede af den lille Emma - dvs. i kjole istedet for neutrale farver  Men joda, hun er da kommet i en kjole og er bare en rigtig prinsesse  Så nu skal I bare se - husk nu at skrive iiih oh ååååh ikke          Hun er da bare en lille smule kær ikke?
Hvor er hun yndig  Og ikke flere kradse mærker...
Ih altså - nu må det dælme godt være min tur til at se hvad min mave indeholder.. Hun er da bare for nuser - så skøøøøn  Altså hvor bliver man da helt blød om hjertet når man ser sådan en skønhed..
Jeg kan absolut ikke afvise at Filippa reagerer på mig og min ændring i personligheden (for en lille ændring er der jo altid når man er gravid) og at hun (måske) har tanker om hvad der kommer til at ske når babyen kommer ud. Det ville da næsten være underligt, hvis ikke hun reagerede - men jeg ved det som sagt ikke, da hun ikke taler om det (heller ikke hvis vi sprøger direkte). I dag er det gået langt bedre med hende - hun lagde hårdt ud fra morgenstunden, men efter en ALVORLIG snak så aftog det lidt. Hun har fået et par "flip" her til aften, men vi har åbenbart fundet en god måde at tackle det på, så det gik rimeligt hurtigt i sig selv igen (håber ikke, at det bare var held). Vi gør alt hvad vi kan for at lade hende være sit eget lille menneske med egne meninger og holdninger, at lade hende gøre så meget som muligt selv, at vise følelser (få lov at være sur, ked af det osv - så længe hun overholder husets regler og generelt opfører sig fornuftigt. Vi tolerer ikke at hun slår, ødelægger og skriger uhæmmet - det er ok at blive sur/ked af det, men ikke at flippe totalt ud. Vi leder efter den helt rigtige balance - vores datter fortjener vores indsats, selvom det er knald hårdt og at vi nogen gange må en tur ud i luften og rase af (hunden får gået nogen ekstra ture i øjeblikket).
selv, men det lyder til at hun kigger på jer og kører rundt med jer, da hun ved at, I ikke gøre noget ved det alligevel. Altså det jeg mener er, at det er bedre med en gang at sige stop, så det er fattet end at blive ved med at fire linen ud, da hun sikkert har luret den af. Der sker jo først noget senere. Det er også fint at lave aftaler med en 4 årig om en shopping tur, men her glemmer du, at det er dig der er den voksne og fornuftige, så det er dig der sætter dagsordnen for hende og ikke omvendt. Vil hun ikke høre så må hun blive hjemme ved far eller sidde i bilen sammen med far, mens du handler færdigt sammen med lille søster. Nu har jeg hellere ikke følelserne i klemme her, men fx synes jeg ikke der er noget at diskutere mht. morgenmad. Vil hun ikke spise det der kommer på bordet, så er hun bare ikke sulten = ingen morgenmad. Brok over farven på koppen jammen så er der ikke noget at drikke, hvis den ikke kan bruges. Så kunne jeg forstille mig at gøre det en gang eller to, så er hun over det sjov. Det lyder hårdt, men kender nogle, der har gjort det, og sikke en forandring bettemanden tog, og han er endda yngre end din.
selv, men det lyder til at hun kigger på jer og kører rundt med jer, da hun ved at, I ikke gøre noget ved det alligevel. Altså det jeg mener er, at det er bedre med en gang at sige stop, så det er fattet end at blive ved med at fire linen ud, da hun sikkert har luret den af. Der sker jo først noget senere. Det er også fint at lave aftaler med en 4 årig om en shopping tur, men her glemmer du, at det er dig der er den voksne og fornuftige, så det er dig der sætter dagsordnen for hende og ikke omvendt. Vil hun ikke høre så må hun blive hjemme ved far eller sidde i bilen sammen med far, mens du handler færdigt sammen med lille søster. Nu har jeg hellere ikke følelserne i klemme her, men fx synes jeg ikke der er noget at diskutere mht. morgenmad. Vil hun ikke spise det der kommer på bordet, så er hun bare ikke sulten = ingen morgenmad. Brok over farven på koppen jammen så er der ikke noget at drikke, hvis den ikke kan bruges. Så kunne jeg forstille mig at gøre det en gang eller to, så er hun over det sjov. Det lyder hårdt, men kender nogle, der har gjort det, og sikke en forandring bettemanden tog, og han er endda yngre end din.
Jeg forstår godt at du skriver som du gør - men nu har jeg jo ikke på noget tidspuntk skrevet, at hun fik anden morgenmad, en anden farve kop osv - hun får bestemt ikke sin vilje fordi hun skaber sig. Vi diskuterer ikke løsninger med hende, hvis vi på forhånd har valgt hvad morgenmaden står på - er hun oppe samtidig med os, så vælger vi i fællessab hvad vi skal have Jeg ved udemærket at jeg er den voksne - men hvis du læser efter, så kunne jeg ikke på denne shoppingtur køre hjem, da tingene SKULLE klares. Jeg tog skam konsekvensen og tillod ikke at hun kiggede på de ting som vi ellers havde aftalt at hun skulle osv. Filippa får tydelige stop og ved udemærket hvor grænsen går - men selvstændighedsalderen går netop ud på at teste disse grænser, at se om mor og far står fast - og derfor sker det ofte, at de laver en scene selvom de er helt klar over at det er over grænsen. Det er netop det der er så frustrende - at ting man har taget for givet i flere år pludselig skal til debat. Filippa har fx. altid fået børstet tænder til aften (selvfølgelig), men nu skal hun så se om hun kan slippe. Hun har i mindst 2 år selv kunnet tage sko og jakke på - nu skal hun teste om vi gør det, hvis hun siger at hun ikke kan. Og nej, vi gør det ikke for hende - hvis ikke hun er gået i gang når vi andre er klar, så går vi såmen bare ud af døren og så kommer tingene på i en fart. Det er svært at forklare, hvad det er jeg mener - men jeg håber, at du måske kan forstå at vi ikke lader hende styre tingene, selvom det er det hun vil. Lige nu kører der en scene i køkkenet - pigerne bad far om æbler skåret ud. Far har skåret dem i både, men Filippa ville have haft dem i tern (åbenbart). Og hun har netop fået af vide, at hvis ikke formen passer hende, så må hun lade æblerne være på fadet... hvis vi venter 30 sekunder, så er hun på vej på værelset med æbler i både fordi hun ved at hun ikke vandt denne kamp. Udfordringen er i VORES øjne, at lære vores 4 årige hvordan man opfører sig - uden dog at glemme at hun selv er et lille væsen med tanker, følelser og meninger. Vores holdning er, at vores datter skal forstå hvorfor vi siger tingene og at hun ikke skal føle, at vi ser ned på hende, at hun ikke er accepteret som menneske osv.
Jamen, så er du på rette vej.  Bare hold stilen og når det blir for slemt, så hiv fat i os. Et lille råd, som jeg selv har lært: Nogen gange nytter det bare ikke at diskutere med et barn på 4 eller børn i det hele taget. Man skal ikke forhandle om alt!! Elller forklare alt. Eller diskutere alt. Nogen gange er tingene bare sådan og de skal gøres sådan. Uden diskussion eller mukken. Knuser.
Tja altså nu er jeg så en af dem, der giver drengene en anden kop hvis de ikke lige vil ha den med shrek men hellere spidermann, og er den ikke i opvaskeren ja så bytter jeg den gerne... Nogen ting synes jeg så de skal være med til at bestemme.. Ang. indkøb ¨når det er mig der siger nu skal vi ud og handle så kan de skabe sig som små tosser de kommer IKKE hjem igen og de får ikke lov at blive i bilen for gør jeg det så har de vundet, men er det for deres skyld vi feks kører i legeland så kører vi ingen steder hvis de råber og skriger eller vi vender om hvis de ikke kan opfører sig ordentligt... Man skal også lige se hvem er det egentligt der vinder ved at vende om og kører hjem...
Kan jeg ikke sende min teenager over til dig??   Bare de næste 5 år til hun er fyldt 18? 
jeg kan ikke lade være med at trække på smilebåndet af dig   Du har godt nok ikke skrevet noget med anden kop eller morgenmad, men det var nok mere noget, som jeg læste mellem linierne. Kan godt lide den med at snakke med børnene fremfor at snakke ned til dem, da det giver baslag i længden. Vi har 3 levende beviser i min familie.  Skriver så nytter det bare ikke   at diskutere med en 4 årig. Tingene er som de er færdigt. 
Hun er på vej - hun vil sikkert elske at komme på landet med heste og hunde 
Hej Jeg har også en der er meget stædig og selvstændig og med et temperament der siger spar 2.. Sådan har hun været siden hun var omkring 1½ år...  Hun er nu 10!!!   og på vej direkte ind i puberteten  Hun er da blevet en smule bedre, men konflikterne er der stadig, hvis hun først har sat sig noget i hovedet bliver hun ved, ved, ved og ved indtil hun har drevet mig til vanvid  Da hun var mindre fandt vi dog ud af at jo mere regelmæssighed der var jo bedre.. Intet slik, sukker eller safte/sodavand til daglig - det kunne holde temperamentet nogenlunde i ave... Hvis vi skulle noget f.eks til fødselsdag eller på tur som var planlagt på forhånd, så fik hun det først at vide ganske kort før vi skulle afsted, ellers kunne hun slet ikke håndtere at glæde sig, det endte altid ud med skrig, skrål og tårer. Det er ganske givet også vores fejl at hun har fået lov til at udvikle sig som hun har gjort, for nr 2 er slet ikke sådan.. Men nr 1 er vel også altid lidt af et "eksperiment"  Ved nr 2, har man oftest lært af fejlene med nr 1 og er måske lidt mere striks med nogle ting. Håber at I overlever (egentlig lidt rart at vide at man ikke er den eneste med stædige børn) Skal lige sige at hvis hun er "lånt" ud, så opfører hun sig absolut eksemplarisk og får altid ros for at høre efter og være fornuftig  mvh Anne
Altid engle, når de er ude. Pippa kan få ansvar for kaninerne, der er mange.. Og dem på 15 er sååå nemme, send dem bare  Det bliver sådan en slags kennel 
Det kan jo gå hen og blive en helt god forretning  Hilsen Pia
Nu var jeg jo både pædagogisk og politisk ukorrekt - også da mine øgler var små. Og det betød at sådan en opførsel som beskrevet ovenfor, ville resultere i en isolationstur på værelset, indtil øglen kunne begå sig socialt igen. Så urimelig adfærd blev hos mig belønnet med gå ind til dig selv, og kom ud, når du er god igen. Og det virkede  BeritH
er ikke så glad for kaniner - men hun vil garanteret elske at stopfodre Smukke Ganger med gulerødder. Jeg tror faktisk, at en "opdragelses-kennel" ville blive et hut - tror, at der er mange forældre der kunne finde på at bruge et sådan sted... bare ikke lige mig. Sender dem afsted til mosteren, bedsteforældrene eller et vennepar når vi har brug for et pusterum. Dejlige er de børn, men puha detkan være hårdt.
Synes da det i det hele taget er tankevækkende at de tager så små børn med til koncert! Der er sgu nogle der ikke bruger indersiden af hovedet!
Hej Jeg har faktisk haft min datter med til Grøn koncert en enkelt gang. Mener at hun var 8 år på det tidspunkt - men vi holdt os et godt stykke fra scenen og der blev kun drukket en enkelt øl - resten vand. Der er jo næsten lige så meget larm til Åh abe koncerterne.  Mener heller ikke at man kan drikke umådeholdent når man har ansvaret for små børn - der skal minimum være en forældre der holder sig ædru og kan håndtere en evt nødsituation. Hilsen Anne
Skal børnene med skal de have en vis størrelse, så de enten kan bruge ørepropper eller ørebøffer   Så synes jeg det er iorden. Druk og børn 
Nu er der jo forskel på at drikke et par genstande og at drikke sig absolut plakatvissen... Desuden når man har børn med til udendørskoncert hvor der bliver drukket, har man som forældre en forpligtelse til at tilsikre at de ikke kommer i berøring med stangdrukne mennesker.. De fleste til grøn koncert er jo heldigvis ganske almindelige mennesker, der måske drikker et par øl og hygger sig med musikken.. Det er jo ikke alle der dalrer rundt mvh Anne (undskyld hvis det lyder lidt rodet, jeg må hellere gå i seng)
Børn skal ikke se hverken mor eller far fuld, når man har så små børn må man sgu holde sig i skindet! Da det jo tilsyneladende ikke kunne lade sig gøre, ville de nok være bedre tjent med at blive passet... Men man kan jo ikke snakke fornuft med sådanne mennesker...Trist
og druk hører ikke sammen, desværre sker det i vores lille land alligevel.. Jeg har så ondt af de børn, der vokser op i sådanne vilkår.. Jeg går en del sammen med et par stykker der er vokset op i både voldelige og akoholiske vilkår.. De er kanon flinke mennesker og jeg holder så meget af dem, men de er påvirket af det, i deres indre.. Der er en social arv.. De har lært helt fra de var meget unge at klare sig selv og det påvirker virkelig deres hverdag en gang imellem, hvis de har et problem, vil de ikke snakke om det, for den gang de var yngre, var de vant til bare at klare deres problemer selv.. Men det at de drikker en øl for meget en gang, ændre ikke at de er nogle skønne venner.. Dog ville jeg stadig ønske at de var vokset op i en familie uden alkohol og vold, så ville deres liv helt sikkert have set anderledes ud, men ville jeg så have mødt dem og deres humor og kærlighed??
Bettina 
Det har du ret i, men det kan være svært.. Han vil gerne holde og har virkelig trappet rigtig meget ned det sidste halve år.. Han var vant til at komme med på det lokale værtshus, da han var meget ung og ja, han fik da bare noget at drikke hvis han ville  Man kan spørge sig selv mange gange hvordan forældre kan finde på sådan noget, men det kan de altså..
Ja, det er forfærdeligt at være vidne til. Personligt er jeg holdt op med at "stikke hovedet i busken". Jeg har flere gange henvendt mig til mødre med mindre børn. Jeg har forsøgt at tage den omsorgefulde tone på og spurgt ind til, om de selv var klar over hvor skadeligt det var for deres barn. Det har næppe hjulpet i den konkrete situation, men jeg håber det har givet lidt eftertanke. Jeg er bange for, at hvis man er fordømmende og måske hård, istedet opnår den modsatte effekt. Hilsen Anja
sådan et par forældre længere nede af vejen. De ligger i druk 4-5 ud af ugens 7 dage og de mener absolut ikke de har et problem. De har to piger på 6 år og det er især de sidste tre år det er blevet slemt med drikkeriet. Og de råber ad hinanden så det er en gru. Hvad fanden er det for en opvækst at byde sine børn??? Somme tider er de så stive at de ikke kan høre hvis tøserne græder...og hvis der sker noget og de er nød til at køre til læge eller noget, så er de alt for fulde til selv at kunne køre. De fleste weekender drikker de op mod 50 genstande...Hver! Startende fredag eftermiddag og slut søndag eftermiddag. Det er bare for meget. Manden mener kun at det er konen som har et problem... Hvad gør man lige i sådan en situation, med den viden? Hvor går man hen?
Meguld: du indberetter til socialforvaltningen! Dette er iøvrigt nogen du ifølge lovgivningen har pligt til når du er vidne til omsorgssvigt. Måske ligger der endda indberetninger fra fx. institution/skole eller måske andre naboer. Jo flere iagttagelser der foreligger des større chance har kommunen for at hjælpe. Men husk at det er et langsommeligt system, og der skal meget til at fjerne børn fra hjemmet. Og måske kan man endda iværksætte andre foranstaltninger som kan hjælpe familien til at blive sammen. Men derfor skal du alligevel underrette socialforvaltninger hvis du igen er vidne til omsorgssvigt. Du kan forøvrigt være anonym. Hilsen Anja -
Altså Illum, du glemte Iiiih    Men ja, hun kradser sig ikke så meget længere, det er rigtig dejligt. Ikke at neglene er blevet klippet, men hun er åbenbart ikke så kradseafhængig længere. I andre, tak for iiih og åååååh'erne  Så skal I også næsten se hende med sin nyeste kjole, efter et bad... Bambi:   Dén kjole kunne jeg bare IKKE stå for i H&M 
Nej, sikke dog en smuk pige i tøsetøj - dejlig er hun.
-hvor er hun da dårende dejlig...' Stort tillykke med hende.
Tillykke med hende. Hun ser rigtig dejlig ud 
ihhh åhhh ahhh... det er slet ikke sundt for mig at sidde her og se på små babyer  -:skruk skruk skruk skruk skruk skruk skruk skruk skruk:- Illum : jeg sys du er begundt at vise dig herinde 
hvor er hun da bedårende.. Ajj altså jeg vil have en pige næste gang  Mvh Moni
hvor er hun dog yyyndig og åååhhh hvor er hun altså bare en dejlig lille køn sveske 
Hvor er hun bare iiihhh og ååååhhh så dejlig  Det ser dejligt blødt ud, det lyserøde tæppe hun er svøbt på de første billeder...
-ja, man vokser jo en meters penge når ens yndige prinsesse beundres sådan      Det lyserøde tæppe/svøb er også fra H&M og er rigtignok dejligt blødt   og rigtigt nusert med kaninen  Som mor er man vild med kjoler hehe, men farmand kammer også helt over når han ser hende i en kjole...  Skønne lille mus, som har været til PKU testy idag (hælprøve) det tog hun i stiv arm  1000 tak for alle kommentarerne 
Det er ikke nødvendigt, det er hun jo hjemmefra.
Nej, det er jo også det jeg skriver  Altså at vi ikke har brug for en opdragelsesanstalt - det klarer vi selv efter bedste evne *SS*. For øvrigt har du ret i den sidste sætning i din signatur 
eller lad være. Jeg er ''indehaver'' af verdens værste 4 årige lille tyran (datter). Her er tale om et stk. rendyrket irretationsmoment. Hun er morgen frisk slår kun lige øjnene op før hun råber gooomooorgen i en sådan kraft at selv Dirch Passer ville pakke sammen. SÅ starter det ellers... jeg vil ikke ha tøj på, jeg gider ikke spise det @!#$ mad, jeg gider ikke ta sko på for jeg gider ikke i børnehave, sådan fortsætter det i en time mens jeg også skal diskuteren med den 7 årige teenager hvor tøjet er klamt og så ligner hun en spasser. Så kommer vi ud til bilen og alle (storesøster på 7 og lillebror på 2 og mor) så er det, det koger over for så har damen fundet ud af at hvis jeg vrider, vender, drejer og gør mig stiv så er jeg ikke til at sætte ind i bilen og give sele på. Får langt omlænge SAT damen ind og spændt selen og kører 7 meget lange km hvor hun skriger som om selveste djævlen var efter hende. Så når vi til børnehaven hvor hun så stopper med at skrige til vi kommer indenfor døren. Såååååååå starter balladen igen hvor hun hverken kan eller vil det ene eller andet. Her er der heldigvis hjælp at hente der er som regl altid en voksen der tager over så jeg kan aflevere lillebror og puste ud inden jeg så skal sige farvel. Når jeg så kommer efter fyr aften og henter dem igen er hun rigtig glad lige til vi når lågen hvor det hele gentager sig alt imens vi kører hjem laver mad bader ''hygger'' og putter. Hun får naturligvis skæld ud og time out på værelset men lige meget hjælper det. Det der med at skælde ud skal jeg være helt klar til at tage konsekvensen af. For hun sniger sig ud på toilettet og hvad hun ikke har lavet der af skarns streger det er ikke små ting. Skumvaskeklude i toilettet en hel rulle toiletpapir hvor hun derefter har trukket så der måtte komme slamsuger på en søndag. Hældt 1 halv bøtte badeolie og shampoo ud på gulvet (vi har gulvvarme)ikke nemt at vaske af når det er tørret skal jeg hilse at sige. Smadret mor's dyreste parfume på gulvet (der var ikke til at ånde i flere dage på det toilet, godt man ikke er hygge s...)malet vindueskarmen som er rå sten med mascare. Jammen jeg kunne blive ved. Har overvejet om der er en strikkefejl i huen på det barn   For uglen i hulen hvor jeg syntes det er opslidende. Beslutningen er taget hun skal undersøges for ellers tager jeg strikken når hun kommer i puperteten.
jeg troede min var slem  Faktisk har hun opført sig rigtig pænt i de sidste 14 dage og hun har endda haft ferei i en uge nu   Skøøøønt Slet ingen ballade har der været, men en sød og hjælpsom datter har jeg haft   har jeg bedt hende om noget så gør hun det. Har lige været i Knuthenborg hvor hun var ude og cykle. Spurgte mig om jeg ikke kunne fjerne en cykel fra "vejen" - jeg spurgte om hun ikke selv kunne og vupti stod hun af og fjernede den   Hold da op - er spændt på hvor lang tid det varer  Biver hun tvær og stædig, plejer jeg at spørge, hvad der er galt og når hun har fået det ud er hun igen god.
Puuhhaa, du har min sympati.I den grad!!! Hvis du er i tvivl om der er en strikkefejl under huen på hende (fedt udtryk), så få hende undersøgt. Hun lyder unægtelig... En kende aktiv!   Men hun er også mellembarn og de kan godt finde på at "råbe rigtig meget op" for at få opmærksomhed, hvis du forstår? Hvis hun ikke vil tage tøj på, så er det under armen og afsted. Når hun er kommet ned i børnehaven et par gange i undertøj/nattøj/det rene ingenting, så stopper den tur. Det gjorde det med begge vores. Det samme gælder når hun skal hjem. Advar dog lige personalet først.  7 årig teenager? Uha, den kender jeg!! Prøv at lægge tøjet frem sammen om aftenen, det hjalp herhjemme. Du har min fulde sympati. Nu vil jeg returnere til den daglige kamp med mine to store rødder. 
Nu er det sådan at vi skal holde barnedåb til marts. Så vil min lille dreng jo være blevet ca 9 mdr. Men er der nogen af jer som ved hvor man kan få dåbskjole til så store børn?
nu var det ike så længe før jeg skal ud og bestille barnevogn og så tænkte jeg hvad i ville anbefale? vi får et vinterbarn (termin 1.1.)så er det bedst at købe en dejlig varm voksipose som erstatter liften, eller er det bedre at købe en lift? hvad er jeres erfaringer? Nina
Følger ofte med i købet.. Gør den ikke? Måske ikke? Begge dele er jo lige godt. Det er vel nærmest en smagssag. Men jeg brugte begge dele. Super med voksien i vognen, men også rart at kunne lægge bebs i lift - Hvor den ligger lidt afskærmet. Var som sagt glad for voksien.. Meeen... Så nødvendig var den nok heller ikke - Prisen taget i betragtning. ( Men hvis man alligevel skal betale for lift .. ).
Nu var vi den situation, at Anna voksede ud af liften meget hurtigt. Så vi har brugt voksien rigtig meget, og hun har elsket den der puttefornemmelse, som den giver. Jeg ville dog ikke betale en ny voksi, så jeg var så heldig at finde en brugt med alt tilbehør til 300 kr. Så det kan gøres billigere, vhis ikke man har noget imod brugte ting. Jeg regner bestemt med, at Mini skal ligge i voksi, så nu må vi se om jeg skal ud og finde en til   .
Jeg plejer ellers ikke at blive personlig her på nettet, men har alligevel lidt brug for støtte/råd/eller bare en der lytter. Min svigerinde er 21 år og har 2 børn. Begge børn har været upsere men med samme mand. Den ældste er 2½ år og den yngste 7 mdr. Den ældste har hun altid taget sig godt af, men ved den yngste fik hun en fødselsdepression og hendes forædlre (mine svigerforældre) har taget sig af den lille faktisk hele tiden. (heldigvis går svigerfar hjemme) De har gjort meget for at hun skulle kunne klare at have begge børn, men det er som om manden (børnenes far) har haft en indflydelse på det hele. Han er ikke af den heldige slags. Jeg har aldrig opfattet ham som voldig, men lettere temperamentsfuld. Han er selv opvokset på institution og jeg har egentlig fuld forståelse for at han ikke aner hvordan han skal tage sig af sine børn. Nå, men i går skete så det vi længe havde ventet på. Min svigerinde har smidt kæresten ud. Vi (kæresten og jeg) er bosat i England og vi kunne se på msn at faren til børnene skrev i sit navn noget med at han elskede og savnede stadig børnens mor. Min svigermor kunne så fortælle at søndag havde min svigerinde for alvor bedt manden om at skride. Han havde åbenbart tidligere truet med at tage den ældste søn hvis hun gjorde det og som sagt så gjort. Han havde smadret en dør og taget drengen og skredet. Min svigerinde kunne ikke følge med, men havde set dem forsvinde ind i en park. De havde kontaktet politiet som ikke kunne gøre så meget da de har fælles forældremyndighed men fik dog tlfnr. på faren. (han er slet ikke i stand til at tage sig af et barn, han har aldrig været alene med børnene i en halv time af gangen) Enden af det hele bliver af de får fat i nogle kammerater til manden som vist overtaler ham til at aflevere drengen hos mine svigerforældre hen på natten. Han er nu blevet syg/forkølet (tror han var i nattøj) Jeg blev dybt rørt da hun fortalte det. Jeg måtte simpelthen gå og begyndte bare at græde. Hun fortalte også at drengen er meget påvirket af det. Han siger hele tiden han vil ned til morfar og far er farlig. I går da min svigermor havde irettesat ham pågrund af et eller andet begyndte han at tage sig til hovedet og græde (han plejer at være ret ligeglad med mormors "skældud") Vi skal heldigvis til DK på torsdag og allerede i sidste weekend har vi købt gaver til begge drengen. (den mindste var hos sine bedsteforældre da alt det her skete) Vi har aftalt at min kæreste skal sove hos sin søster og den ældste fra torsdag til fredag og vi har forsøgt at sige vi vil gøre alt for hende hun skal bare sige til. Men hun er meget selvstændig og jeg ved hun ikke bryder sig om når jeg blander mig for meget. Men hvad hulen kan vi lige gøre for den lille dreng. Jeg tænkte at det ville være godt min kæreset var i deres hjem fordi der så var en mand i deres hjem uden at der skete noget og drengen skulle blive bange. Vi har også aftalt at min kæreste ikke skal lege for vildt med ham og han skal slet ikke løbe med ham på armen. Altså sådan i sjov. Men er der nogle der har den ringeste ide om hvad vi kan gøre for især sønnen men også moren? Pyha jeg er bare så dybt rørt over det. Kan slet ikke klare at den lille dreng har været ude for det her. Nu håber jeg bare at hun slipper helt af med den mand uden yderligere episoder. Så kan hun da endelig få mulighed for at starte et trygt liv med sine børn. Tak fordi i lyttede og kom gerne med råd omkring hvordan man bedst håndtere en 2½ årig der har været påvirket i så grim en situation.
men den behøver jo ikke ende dårligt, selvom drengen nok er meget påvirket af det lige nu. hvis jeg var hende ville jeg søge om at få den fulde forældremyndighed, og evt tage kontakt til kommune, måske drengen har brug for at tale med en/nogen (eksperter) om det. ved godt han stadig er meget lille men uanset hvad så er jeg sikker på kommunens børnasagsbehandler kan råde og vejlede og om ikke andet sætter det moderen i et meget bedre lys hvis de skal til at "slås" om forældremyndigheden (går ikke udfra han sådan bare lader hende få den og langsomt forsvinder ud af deres liv) udover det vil de også kunne vejlede hende omkring hvad hun økonomisk nu har krav på (går ikke udfra hun tjener kassen i forvejen) kan godt forstå det er svært for jer som faktisk ingenting kan gøre når i bor så langt væk. en masse støtte og skulder klap til moren som gik fra "fjolset" og så kan man jo håbe på hun ikke tilgiver eller går tager ham tilbage igen. håber det hele ender godt. mange hilsner mette og frederik 7½ mdr
hun er heldigivs allerede godt hjulpet af kommunen. Pågrund af den her fødselsdepression har de fat i en familierådgiver og vist nok adskillige støttepersoner. De er også allerede kontaktet efter det her. Det er igen bare en desværre. Før snakkede man om at hun skulle på sådan et hjem hvor man får ekstra støtte og ligesom lære at blive forældre sammen med hendes børn. Det er ikke fordi hun ikke kan finde ud af det, men fordi det var en mulighed til at hjælpe hende med at få den lille hjem igen i stedet for at han er hos hans mormor og morfar. Men nu efter manden ikke er i billedet mere mener de ikke hun har brug for det ophold da de så ham som det største problem for hende. Det er jo en endnu længere historie hvis jeg skal redegøre for det hele, men kort og godt så er der allerde familierådgivere inde i billedet. Økonomisk er hun vist næsten lige så godt stillet. Manden havde nemlig for nogle mdr siden valgt at stoppe på arbejde fra den ene dag til den anden efter 2-3 års fastansættelse det samme sted. Men jeg tror også at jeg denne gang vil være lige glad med hvad man normalt tier stille med og selvom jeg ved hun ikke kan lide jeg blander mig for meget vil jeg nok alligevel sige det jeg mener: At hun har gjort det rigtige. jeg tror nemlig mest det er hendes facade der helst ikke vil have jeg blander mig. Inderst inde bliver hun jo nok glad for støtten.
Hvor er det dog irreterende vores børnehave har lukket i 3 uger, jeg gav jo så drengene 3 ugers ferie, fordi jeg regnede med at skulle starte i skole, til august også ville det funge, men så blev jeg tilbudt det her arbejde og sagde ja tak fordi lønnen er temmelig god. Men nu står jeg jo og har ingen steder at gøre af drengene næste uge   Nå det er jo min egen skyld så jeg kan vel ikke engang tillade mig at brokke mig   nå altid noget det kun er 1 uge det drejer sig om. Nu har jeg også fået dp plads til Amalie, godt nok er det gæstepleje frem til 1/9 det er ok, men drengene skal nu med når Amalie skal køres ind, rigtig godt... NOT ! Håber de får pladser i deres gamle bh pr 1/1 som jeg har søgt om, de har i det mindste "kun" lukket i 2 uger  For at se lyst på det, så skulle det hele gerne fungere den 6/8 og der er heldigvis ikke så lang tid til  Andre der har lidt problemer her i ferietiden ?
så godt - håber det hele går alligevel. Vores børnehave har åbent mellem jul og nytår og i ferien slår børnehaverne sig sammen her i Vemmelev (3 stk) og så holder to af dem lukket og en åben, hvor alle børnene så er velkomne. Så vi står aldrig uden børnehave.
Oliver er nu 9 mdr og spiser stort set ALT hvad man giver ham... Men MÅ han det? Han får øllebrød til morgen og lidt lystbrød med ost. kiks/frugt mellem måltid rugbrød med forskelligt pålæg og lidt grød til frokost. frugt/brød til mellemmåltid. den sædvanlige mos med grøntsager kartofler og lidt kød (fisk,kylling) han er vild med at spise hvad vi voksne spiser, hvornår må han få hvad vi spiser til aften? allerede nu får han pasta, kartofler og grøntsager at gumle i og det glider fint ned. Håber nogen kan hjælpe Lykke
De først spise kosten som resten af familien får, når de er 1 år. Indtil da må du give grød, grøntsagsmos fra 8 mdr med rosenkål, spinat, grønkål og flået tomat (ikke dåse). Rudbrødssnitter: Hårdkogt æg, leverpostej, kødrester fra middagen, kartoffelskiver, ost, tomat- og agurkskiver, urtepostej, råkost af frugt og grøntssager. Frugt. Mælkeprodukter. Håber det hjalp lidt 
Hej Lykke Skønt at Oliver er så glad for jeres mad! I flg. Sundhedsstyrelsen må børn spise familiens mad fra de er 9 måneder. Du bør nok stadig tænke på, hvor meget salt der er i hans mad, og nitratrige grøntsager (fx. spinat, rødbede, fennikel og selleri) bør ikke udgøre mere end 1/10 del af måltidet hos børn fra 6-12 mdr. Hvis det er større portioner bør de ikke have det oftere end ca. hver 14. dag. Jeg vil anbefale dig at læse/købe/printe denne bog  Der står en masse gode ting i om mad til de små. Dog er den desværre lidt rodet at finde rundt i.
mig gæt er at tun og andre rovfisk heller ikke er alt for sunde for de små med alle tungmetallerne. Men ja ellers så er spinat, selleri, rababer og persille vist fyldt med noget som ikke er så godt for kalken i kroppen. Er ikke sikker på jeg har forstået det helt korrekt.
Nå, kiggede lige i de papirer jeg fik af sp, da jeg fik Anna. Og jeg har vist den samme brochure som dig. Min brochure er udarbejdet ud fra "anbefalinger for spædbarnets ernæring" fra 1998. Så den er ved at være ret gammel. Jeg er selv uddannet inden for ernæring, og ved derfor hvor hurtigt at tingene kan ændre sig. Så jeg ville helt sikkert gå ud fra det nyeste, som må være den bog jeg henviser til længere oppe. Men det er da underligt, at de ikke laver nyere udgaver noget oftere, synes jeg.
Så har jeg brugt en bog der er 9 år gammel!!! Må vist heller lige kigge linket igennem øverst oppe 
Vi har brugt begge dele herhjemme. Første barn lå kun i lift (sommerbarn) andet barn lå både i lift og i Voksi (Babysams)/ (Efterårsbarn) Mht. Voksi - så har vi stort set ikke brugt den. Viktor er et totalt svedigt barn   Og voksien var alt alt for varm til ham. Selvom det kun var omkring frysepunktet, lå han i voksi kun iført body og hue - og når han vågnede var han gennemsvedt, hvilket ikke er sundt for dem når de er så små. Så vi har faktisk kun brugt den få gange når vi har været ude, og vi har båret ham i den. For os har det ikke været pengene værd. Der er rigtig mange i vores omgangskreds som har Voksi, og de ELSKER dem, og deres børn elsker at putte i dem, så vi har måske bare været uheldige at det ikke passede til vores knægt. Summa Summarum - jeg kan ikke svare på om du skal købe det ene eller det andet - de er skide tunge at slæbe rundt på ligegyldigt hvad 
Ja jeg er jo ikke blevet meget klogere, måske vi bare skal spare sammen til begge dele  Jeg vil meget gerne høre flere meninger og erfaringer, da jeg er meget i tvivl. Nina
Meeen - om sommeren synes jeg ikke den er så meget bevendt. Måske er det bare min dreng der har de vildeste fodboldben, men han sparker sig altså ud af den og ligger og vifter med fødderne og bliver irriteret, og man kan jo ikke snøre den til i 30 graders varme... Men i vinters var jeg SÅ glad for den! Jeg vil sige - køb begge dele.
hejsa jeg har brugt en lift til mine børn da de var helt små men da de så voksede ud af liften var det super dejligt at kunne ligge dem i voksiposen. det føltes rart at kunne putte dem godt især om vinteren og brugte faktisk voksiposen al den tid de sov ude i barnevognen, undtagen om sommeren selvfølgelig!! eftersom en lift følger med mange barnevogne så får du jo en med når du køber barnevogn men ellers kan man udemærket nøjes med en brugt lift. en voksipose ville jeg helt klart også investere i men er en sådan ting man evt kunne ønske sig i dåbsgave- hvis altså barnet skal døbes. kh pernille
Freja er født om foråret, så i starten sov hun i liften med en dyne. Men i vinteres sov hun i voksi, og det var bare perfekt. Den er så varm at hun oftes sov bare i body, strømper og en tynd trøje (hun har det med at strække armene op, så det duede ikke kun med body) - og hun var altid dejlig varm (ikke for varm) når hun vågnede. Linda.
Jeg har ingen erfaring med voksipose, men kan se at der er flere der siger at liften følger med barnevognen, vil jeg altså lige sige at det kommer an på hvilken barnvogn man køber. Emaljunga f.eks. køber du liften ved siden af...
vi skal have en oddervogn og der følger liften ikke med, den koster lige 900 kr oven i de 8000 vognen koster  Men jeg tror det ender med vi køber begge dele, eller kun voksiposen, jeg er i hvert fald sikker på jeg vil have voksiposen, især fordi det er et vinterbarn vi skal have og h*n skal sove uden for. Og som StineP skriver så kan barnet bruge den længere end liften og man kan tage den med i byen, så barnet har et trygt og kendt sted at falde i sovn. Men jeg har da heldigvis ca 2 måneder til at bestemme mig i, inden vognen skal bestilles. Nina 16+5
Barnet kan ligge i voksi posen langt længere tid end i liften. De fleste Voksi poser kan de faktisk være i til de er omkring 3 år. Viktor var i sin lift til han var 4 måneder, så kunne han ikke presses ned i den længere 
terkel brugte både lift og voksipose.. altså voksiposen ned i liften og så ud og sove   så slipper man også for at pakke de små babyer ind i alt det tykke tøj.. gry sov i voksiposen i sin seng og i liften i barnevognen.. jeg har den fra bilka af og den er nu brugt til 2 børn, og den fejler ikke en pind.. ikke engang i´syningerne.. så den kan jeg varmt anbefale