Jeg har det på helt samme måde som dig, jeg har nogle ting JEG støtter, og dem har jeg selv opsøgt, så har ikke behov for Amnesty og Greenpeace.  Men efterhånden som man finder ud af at det er ligegyldigt hvad man siger, så bliver de egentlig rigtig glade når man siger at man er medlem før de begynder med deres "Undskyld, men har du 2 minutter?" ... Det er måske ikke heeeeelt flinkt, men hvis jeg har lyst til at høre om dyr eller fattige mennesker kan jeg selv søge min viden, jeg behøver ikke en eller anden gut som får en rigtig god løn for at shanghaie folk, til at støtte diverse sager.
Dem der står med mapper og girokort og tilmelding til betalings services, de er ikke frivillige. De får løn for at stå der, og ofte har de ikke en personlig interesse i det budskab de er ansat til at formidle. Det er bare et job for dem. Husk, at det er ens ubetingede ret at afslå deres "tilbud", OG at INGEN har nogen som helst pligt til at skulle forsvare hverken sit valg eller sin økonomi over for nogen som helst, minus en domstol og evt. sin bankrådgiver  Jeg synes også de er vildt irriterrende, især dem, der ikke accepterer et "nej tak". Det gælder også div. telefonsælgere, div. firmaer der stiller en lille stand op ved trafikknudepunkter og i storcentre med "gode tilbud" på alt fra mobiltelefoni til fiskeolie.
Tænk, får de løn, så forstår jeg det måske bedre! Er glad for jeg ikke er den eneste der føler det sådan! Og ja måske skulle jeg bare holde fast på min "ret" og sige nej tak, og derefter ikke svare dem  Og nu du nævner det med telefonsælgere, hvor har du ret! Jeg ville have opsiget mit abbonement hos 3, og efter 20 minutter kommer jeg igennem. IKKE om de giver op uden kamp, og jeg gider altså ikke betale for sådan et langt opkald! Desværre er jeg rigtig dårlig til at sætte mig igennem, endte med at sige ok til et billigere abbonement, orkede ikke at kæmpe videre og ville ikke betale endnu mere for det opkald   så samler stadig mod til at ringe ind og få afbestilt helt. I butikken gad de ihvertfald ikke, jeg SKULLE ringe, med den kø på 20 minutter. Frygteligt at man ikke bare kan undgå dem.
Det er facere du beskriver, er selv facer og kender mange andre facere fra organisationer som færdes i kbh. Nu kan jeg selvfølgelig ikke udtale mig så meget om odense, men langt de fleste facere opfører sig ikke sådan. Ingen fra min forening gør det, og jeg kan da love for vi ville blive fyret, hvis vi gjorde. Facerjobbet er lønnet, men det er et FORFÆRDELIGT job, som de færreste ville kunne klare, hvis de faktisk ikke brændte for sagen. De fleste facere klare max et par måneder. Det er møg hård og en lav løn. Næste gang spørger du om facerens navn og ringer til foreningen og forklare situationen.
DÅRLIG LØN? Amnesty giver omkring de 120,- i timen, det vil jeg da sige er en ret god løn, det er mere hvad jeg tjener som piccoline(over 18) eller min ven tjener som kassedame i Kvickly. Kender rimelig mange som har været facere, og de har synes det var et FEDT job, for forskellige foreninger, selvfølgelig har der været sure mennesker, men det er der også i Kvickly etc. bare tjek haderkunder.dk
jeg er altid toptunet til at forserer gågaden   starter med en finte uden om M1 sælgeren, dribler mig forbi boden med dem der sælger noget energi noget   zigzagger udenom kirkens korshær og moon walker bagom romaerne der spiller for gud   og slutter lige af med en tackling til sigøjneren der vil prakke mig en rose på  hader gadesælgere HADER HADER HADER HADER den anden dag kom de der drenge i hvide skjorter ( nej ikke jehovas ) og ville frelse min sjæl men måtte meddele at vold, druk og hor lige var mig   så det var nok for sent
... er efter min mening noget fanden har skabt på en dårlig dag. Jeg arbeoder i København og for at komme til stationen er den logiske vej for mig, op ad Købmagergade. Men efterhånden vælger jeg ofte at gå en omvej hvis jeg ikke er i "kamphumør". Det er da for meget at det skal være nødvendigt. Jeg har dog også oparbejdet evnen til at droppe høfligheden og bare gå videre uanset hvad de siger til mig. (men når man ellers er ordentligt opdraget, kræver det lidt at bare ignorere mennesker der taler til en) Det siger sig selv at de organisationer jeg tidligere har støttet, men hvor jeg har mødt irriterrende facere - der har jeg meldt mig ud (eller er blot holdt op med at støtte). Det kan godt være at det er gode formål - men jeg vil IKKE finde mig i deres grovkornede "salgsmetoder".
jeg ikke ret tit sådanne tiggere (ja, jeg anser det som tiggeri på åben gade).. Jeg skal nok selv finde udad hvad jeg vil støtte og hvis de så begynder på deres, "jamen det har alle da råd til", så bliver jeg da først hidsig..
Jeg kan ikke døje de der mennesker. Vil jeg give noget til nødhjælp så bliver det ikke til dem der jagter mig på gaden. De får en ganske fin løn, så har slet ingen respekt for det. Gider da heller ikke skifte hverken mobilabonnement, strømselskab eller andre mærkelige ting midt på gågaden. Sidst vi mødte en var kæresten hurtig...en af de typisk hysterisk tøser løber efter os "tænker i på miljøet?!"..."Nej!"..vendte han sig om og svarede, så stod hun dig og måbede  Har også prøvet med en fra en avis der spurgte min mor om hun ville have en gratis avis, hvilket hun egentlig gerne ville. Så var hun ellers fanget. Til sidste måtte hun spørge, om han ville give hende avisen eller ej! Gider simpelthen ikke at folk skal jagte mig op og ned af gågaden. Der vil jeg altså have lov at gå i fred. Har dog opdaget, at en mobiltelefon ved øret kan holde nogle, dog ikke de værste væk.
dem også -de får mig altid stoppet - og jeg er herre dårlig til at sige nej ..
Tak for jeres svar!  Ja jeg har også svært ved at sige nej og ignorere, det er min opdragelse tror jeg! Derfor har jeg også prøvet at blive tilmeldt alt muligt fiskeolie som jeg overhovedet ikke gad have! De stod der "vil du have en GRATIS pose fiskeolie?" Ja da, men de får mig lokket ind i alt muligt med abbonement og det tager mig en måned at asmle mod til at ringe  Desuden har jeg hørt fra flere, at man gør det fordi frivilligt arbejde er rigtig godt at have på CV'et! Er det derfor nogle gør det? Og ja ved godt det ikke er helt frivilligt da i får løn osv. Bombur: haha, tak for dit sjove indlæg   ja man skal være vaks, jeg bruger også det med at tale i mobil   Vi har haft Jehovas Vidner ude to gange, anden gang sagde jeg med det samme, at jeg var satanist   så kom de ikke igen! Man må nogle gange lyve for at slippe af med dem. Og tak til alle andre for jeres indlæg, jeg regnede faktisk med at få en overfusning for at kritiserer "dem der bare gør noget for deres sag", men kan se mange er enige med mig 
Ok her kommer et par tip fra en bonderøv der fræser storbyerne lidt for ofte: Amnesty: Prøv lige at se på mig (sigende blik) Ligner jeg ikke en der allerede er medlem?! (det hjælper at have piercinger i ansigtet og have købt det meste af sin gadarobe i Nepal) Puff så er de væk og endda med en god-dag-ønskning i tasken. Lige så snart der er noget med Kirke og andet religion, fisk eller kors indblandet er jeg lynhurtig med en sviner omkring snak om afholdenhed og behandling af børnesygdomme og dets konsekvenser i Afrika. Det får mig til at fremstå både velinformeret og usympatisk. Så giver de op. Jehova er de sjoveste: Jehova er en fejloversættelse. Manden (aka gud) hedder java på hæbraisk, eller det der old-sprog. Det ved de fleste jehovaer godt og så bliver de flove over at blive mindet om det  Måske er det blevet lidt en hobby for mig at genere de påprakkende mennesker mere end de generer mig og andre uskyldige shoppende. De er stadig langt nemmere at slippe af med end nordafrikanske gadesælgere *pyyyyh* Hvis man ikke har denne hobby kan jeg bare lige sige en der altid virker: Jeg ER medlem! Det kan de jo ikke lige tjekke, og har endnu ikke været ude for at de betvivler det  Synes ærligt talt også jeg har oplevet at de er ubehøvlede, det er derfor jeg giver dem samme medicin.
Ja en godt afvisende attitude krydret med travlt og målrettet blik holder dem rimeligt fra kroppen;-) De, der også er slemme, er alle de der partifolk, som kommer ud af deres huller, så snart der er udskrevet valg. her belejrer de nærmest hele gågaden, og man kan i den periode få alt fra smurte rundstykker til roser med torne - det kræver så, at man orker at høre på deres vælgflæsk, hvilket jeg IKKE gør. Efterhånden er jeg blevet så træt af dem, at jeg bare siger, jeg godt kan finde ud af at sætte et X uden deres hjælp - ikke så pænt, for jeg ved jo godt, hvorfor de står der, men altså........SUK
"Jeg ER medlem" virker ikke altid. Nogle gange tager facerne sig den frihed at snage i, hvor meget man så støtter med, og om man ikke kunne afse en 50'er mere om måneden, for det har alle jo råd til.  "Nej tak, er ikke interesseret" bliver ofte af div. gadesælgere ikke respekteret, men i stedet spørger de: "Hvorfor er du ikke det? Er du da ikke interesseret i at spare penge/miljøet/dyrs velfærd/en ny mobiltelefon/at blive sundere/whatever". Facere, altså dem fra div. organisationer, ignorerer jeg totalt. Det er ikke spor høfligt at afslå kontaktforsøg på den måde, men det er heller ikke spor høfligt at antaste folk på gaden, og ud fra deres "nej tak" konkludere, at de ikke støtter miljøet/støtter tortur/går ind for dyremishandling, eller hvad facerne nu kan få vendt det til, for at få folk til at reagere og købe aflad. Telefonsælgere, der kan man jo komme på Robinson-listen, men der er stadig en række undtagelser, der må kontakte en telefonisk, selvom man er på listen. De får alle sammen et "nej tak", og så lægger jeg røret på, uden yderligere forklaring eller at høre på deres salgstale. Jeg skylder ikke dem noget. Har mødt nogle virkelig uartige sælgere og facere, inden jeg lærte blot at sige "nej tak" i telefonen eller ignorere dem på gaden/blot ryste afværgende på hovedet. Det er tarvelige metoder, nogle af dem bruger.
Så synes jeg virkelig ikke I kan sammenligne os, der arbejder for foreninger der hæjlper miljøet, mennesker og dyr i nød, med folk der sælger aviser, fiskeolie, osv og Jehovas vidner. Hvert team, har en teamleder, der holder styr på alting (hvor vi må stå, osv). Den teamleder for lidt mere i løn end resten af teamet. Jeg arbejder for den forening, som har den laveste løn. 120 i timen får teamlederen ikke en gang. Det er et super hårdt job, får man ikke nok medlemmer, bliver man fyret. Det kan godt være nogen gør det gratis. Det har jeg selvom gjort en gang imellem. Vær søde mod facerne, så er de forhåbentlig også søde mod jer. Selvom det bare er en flabet kommentar fra jer, så er det sikkert den 30. negative kommentar den facer, har fået den dag. Spørger en facer dig om noget, og du ikke gider hjælpe, så bare sig "nej" eller "ikke interesseret". Alle facere jeg kender, ville så bare lade dig gå. Hvorfor skulle vi dog gide bruge tid på dig, når der faktisk også er folk, som er søde, glader og godt vil gøre noget for at hjælpe? At lyve og sige man er medlem eller lade som om man taler i telefon.. Ja hvem er så til grin  Det er fint I siger, at I nok selv skal melde jer ind i det i vil. Men sådan gør de fleste altså bare ikke. Der ville ikke være facere, hvis det ikke hjalp foreningen og deres kampagner. En facer skal tjene mere ind end de selv får. Og hvad med små foreninger, som ikke lige føler de vil bruge deres penge på en tv reklame eller måske slet ikke har budget til det? Så er det rigtig smart at gå på gaden og oplyse folk. Sagens kerne er vel, ja nogle af jer bliver måske irriteret over nogen snakker til jer 3 minutter om dagen. Men dem, som facerne faktisk prøver at hjælpe,lider og dør. Så vis lidt respekt for folk, som faktisk ligger deres liv til at gøre verden til et bedre sted. Og igen, hvis nogen virker overskrider grænserne, så fortæl foreningen det. De er jo ikke interesseret i at have en facer rendende rundt og ødelægge deres ry.
Du skriver: "Det er fint I siger, at I nok selv skal melde jer ind i det i vil. Men sådan gør de fleste altså bare ikke." JO, det er netop det, vi gør - men vi vælger måske ikke netop dén forening, som faceren står og taler så varmt for - og det er VORES valg, hvem vi vælger at støtte, uanset om faceren måske har et surt job til en lousy løn.
Hej kære HN'er I plejer jo at være så kloge på alle mulig og umulige ting. Så derfor vil jeg gerne høre HN oraklet omkring neglelak. Anbefal jeres ynglings lak? Hvilken neglelak bruger i og hvorfor? hvilken farve? Hvilke fif bruger i når i lægger lak på? Jeg søger en lak til både hænder og tær (mest til tær men skal bruges på hænderne ved særlige lejligheder). Det skal være en som holder sig pæn længe og den skal ikke være alt for mørk. Den skal være nem at påføre og gerne tørre forholdsvis hurtig, da jeg både er et fjols til at påføre det men også er mega utålmodig. Jeg syntes at franske negler er rigtig flotte, men jeg kan simpelhen ikke gøre det ordentligt selv så det er ikke en mulighed. Mvh Helle
Altså jeg evner ikke at begrænse mig til én neglelak, de findes i alle mulige forskellige farver og mærker her i huset. De fleste skal have i hvert fald to lag + god tørretid for at det bliver godt, især mørke farver. Til kvik-fix neglelak vil jeg dog anbefale Rimmels "French Manicure" serie - som er fin i bare ét lag og holder godt, og en breeeed børste, så det går hurtigt med at smække på. Men som al anden neglelak, skal det have tørretid, dog self. mindre, når du kan nøjes med ét lag. Det er neutrale farver, jeg bruger 444 French Lingerie. Vær obs på, at farven ikke er så stærk på, som den er i flasken. Denne her: 
Jeg bruger de små Depend neglelak fra Matas. De fåes i ALLE slags farver. De mest brugte farver jeg pt er igang med er skrigende pink, refleksgul, tyrkis blå, lilla, knald rød og min gennemsigtige og hvide  De fåes i alle toner og den tørrer mega hurtigt for jeg har heller ikke særlig stor tålmodighed selv. Både min mor og jeg bruger det mærke i neglelak og vi glade for det 
Jeg bruger selv en del Eyes Lips Face (elf, de har også en dansk side og købes på nettet)  Deres neglelak holder for mig lige så længe som andre, dyre mærker som fx Chanel og China Glaze, og så er de super billige, omkring de 12 kr.
Neglelak! Jeg eeelsker neglelak og har nok over 100  Jeg er rigtig glad for lakkerne fra OPI og Essie, de er godt nok lidt dyre, men holder tilgengæld godt og er lette at påføre. Lakker fra Depend og Gosh er også gode og i mange forskellige farver. Prøv især Gosh holografisk, den er rigtig flot. Det er vigtigt at du bruger en underlak (base coat) det modvirker gulning af neglen og samtidig gør den at selve lakken hæfter bedre. Derudover er det nødvendigt at bruge en overlak (top coat) det forsegler lakken så den holder længere og giver også en flot glans. OPI har en super top coat, der tørrer på under 5 min. Find mere inspiration her:
Hvis de bare lod os være, så var der intet problem. Men tit og ofte jagter de her nødhjælps folk jo en igennem hele gågaden. Og med en timeløn på 120,- i timen (det er hvad jobannoncen til disse job lover), så ser jeg det bestemt hverken som god gerning eller noget. Hvis man bliver fyret ved for få medlemmer, så er det jo også tydeligt, hvorfor de her folk aldrig forstår et nej. Så jeg går gennem gågaden med musik i ørerne eller vælger at ringe til folk mens jeg går der. Desværre er jeg for dårligt gående til lige hurtig kunne smutte forbi, og det bliver udnyttet.
Veo ?Stald Nordlund: Jeg tror du har misforstået noget   du siger vi skal vise respekt overfor de mennesker. Det har jeg ALTID gjort, jeg siger ALTID pænt nej tak. Men når de begynder at forfølge mig, råbe af mig, sige hvorfor jeg ikke har råd, så er det DEM der skal vise respekt! Det er sgu ikke os der er til grin fordi vi lader som om vi taler i mobil. Faktisk er det et tydeligt tegn på HVOR generende vi oplever farcere, at vi simpelthen er nødt til at tage de metoder i brug! Faktisk, nu jeg tænker over det, kan jeg slet ikke komme i tanke om én gang, hvor de har taget til takke med et "nej tak!". DERFOR bliver vi nødt til at ignorere jer!   fordi i simpelthen er ubehøvlede. Og jeg siger i, fordi jeg ikke har oplevet andet! Og tak for rådet om at meddele det til foreningen! Det vidste jeg ikke man kunne men det skal jeg da tage flittigt i brug!  Faktisk er de hjemløse meget mere venlige! De spørger om vi vil købe Husforbi, og siger man nej tak, jamen så får man et pænt "du må have en god dag". Se det kunne farcere lære noget af!   selv de hjemløse opfører sig bedre og viser respekt. Simpelthen utroligt. Måske er det bare Odense der er slem, jeg ved det ikke, jeg har bare endnu ikke oplevet nogle farcere der viste respekt, dérfor viser jeg heller ikke dem respekt 
... skulle man ikke kunne sammenligne facerne med dem der sælger aviser, fiskeolie eller med Jehovas vidner??  Det er da det præcis samme de/I gør. Prøver at pådutte os andre noget (varer eller holdninger) som vi ikke ønsker eller ikke er interesseret i at høre mere om lige på det tidspunkt, og godtager ikke et nej tak. Både sælgere, facere og JV'ere har lært metoder til at "holde på deres ofre" - og ofte ret beskidte metoder der har til formål at få folk til at føle sig enten dumme eller som dårlige mennesker hvis de siger nej. Om det er spørgemål som "vil du ikke spare penge?", "Vil du ikke være sundere?", "vil du ikke i himlen når du dør?" eller "vil du ikke redde babysælerne/syge børn/handlede kvinder fra en grusom skæbne?" er ligemeget - det er spørgsmål der af de fleste mennesker kun kan svares med "jo, det vil jeg godt". Siger man nej, VIL det for de fleste af os medføre en eller anden form for negative tanker omkring os selv. (almindelig funktion i hjernen. Det vi siger selv, har vi selv tendens til at "tro på" - også selv om vi egentlig ikke mente det da vi sagde det. Vi vil helst ikke lyve for os selv, derfor får hjernen os til at tro på vores egne nødløgne) Jeg vil IKKE lyve, og det med at lade som om jeg taler i telefon gider jeg ikke. Jeg vil gerne kunne gå til stationen (eller gå og spise min frokost) uden at blive antastet og kaldt dum eller dårligt menneske. Derfor er det kommet til det punkt hvor jeg enten går en anden vej, eller vælger at ignorere dem der taler til mig (hvilket også er i strid med min opdragelse) Hvis man vil gøre verden et bedre sted, kunne man meget vel starte med sig selv - IKKE med at prøve at manipulere med andre. Personligt skal jeg nok støtte de foreninger jeg SELV vælger, med det JEG mener jeg kan undvære. Men dem der har agressive facere på vejen får ikke en krone fra mig!
Ja, jeg ignorerer dem altså også fuldstændigt, hvis de ikke respekterer ens første "nej tak, ikke interesseret". Bliver simpelthen bare ved med at gå - hvilket dog ikke får de mest ihærdige til at give op, så løber de efter en, eller giver sig til at sige de mest modbydelige ting, såsom at man skulle være dyremishandler, børnemishandler mv.   Har efterhånden et rimeligt tykt skind mht. hvad jeg evner at ignorere  Heldigvis er det ikke alle, der ikke accepterer en høflig afvisning - men desværre rigtig mange. De eneste, jeg ikke har kunnet vandre væk fra er JV - men det er fordi, de dukker op ved ens hoveddør   . Ihærdige, det er de, men til forskel fra mange af dem, man møder på gaden, er de både søde, høflige og accepterer et "nej tak". I hvert fald dem, der kommer i mit område.
Jeg bor i Aalborg, og jeg må indrømme, at de er blevet sødere end da jeg først flyttede hertil. Dog må det være grusomt irriterende for de forretninger, der ligger hvor facerne vælger at stå. Jeg har flere gange oplevet at facerne henvender sig til mig mens jeg står og kigger på varerne udenfor eller i vinduerne, hvilket har resulteret i at jeg er gået min vej. Som regel bliver et nej tak respekteret, men vælger også tit at lade som om jeg snakker i telefon. Lidt barnligt måske, men det virker 
I skal bare sige I er berusede, så må de ikke sælge noget til jer 
Vi skal holde os en meter fra butikker. Men heller ikke mere end det, vi har lovlig tilladelse til at være der. Jo vi må gerne skrive fulde folk op. Faktisk er nogle af de bedste medlemmer, dem vi skriver op på Roskilde Festival   Der vil jeg våge og påstå, at ikke alle er ædru 
Åh jeg synes også de er så drøn irriterende. Og den klassiske med at selvfølgelig har man da råd til det, og engang fik jeg en: "Er du da ligeglad med menneskerettigheder?? Er du ligeglad med at nogen bliver tortureret??" Ih ja. Problemet er jo at de er provisionslønnet, og deres grundløn er meget lav. Så de skal sælge en del for at få en nogenlunde løn for det.
Og Veo: Jeg siger faktisk altid pænt nej tak med et smil - men det preller sjovt nok altid af på dem. Så tror snarere det er facere der skal lære respekt!
Citat med  . Kommentarer med sort. Se, det var jo lige præcis facerens salgsmanipulation du brugte der.   Folk der ikke vil hjælpe er sure, og folk der vil hjælpe er glade. Det er naturligvis totalt utænkeligt, at de sure folk også gerne vil hjælpe, men bare ikke vil kontaktes direkte på gaden, eller er stressede, eller har travlt eller...  Kontrollerer I, om folk rent faktisk taler i telefon, eller lader som om? Hvem er I, der kan tillade jer at dømme, om folk lyver? Vi bliver jo ikke bare "snakket til" i 3 minutter om dagen. Vi bliver manipuleret til at tro, at vi er dårlige mennesker hvis vi ikke støtter foreningen/organisationen, i de "3 minutter om dagen". Desuden er det sjældt 1x 3 minutter om dagen. Skulle man standse ved alle facere, lytte til salgstalen, nikke på de rigtige tidspunkter og melde sig ind ved hver af dem?  først, ved at skaffe penge i egen kasse til egen husholdning. Det med respekt går begge veje - uanset om folk støtter eller ej. At folk ikke støtter lige netop jeres forening/organisation, betyder jo ikke, at de ikke er med til at gøre verden et bedre sted overhovedet. DK er et foreningsland. Der er utallige andre foreninger og organisationer at støtte. 
Åh ja, de kære gadesælger (det er nu en gang hvad I er), er altid et emne som kan give langt de fleste små grå hår. Nogen er mere insisterende end andre. Jeg er en gang blevet fulgt hele vejen gennem strøget i København af 2 Unicef sælgere. SUK! Faktisk gider jeg ikke give til dem, som brugere gadesælgere. Ikke om de får en krone af min løn! De fleste forstår ikke et pænt nej, så ikke om jeg vil betale for deres manglende respekt. Jeg bliver tit mødt af Amnesty, og har fundet en super måde at slippe af med dem på. Jeg undgik en travl dag ikke sælgeren fra Amnesty og blev stoppet. Da han begyndte med sin salgstale stoppede jeg ham og sagde lidt spørgende: "Menneskerettigheder? Er det ikke det man køber sig til? Det er vel derfor vi har det så godt i Danmark og de der afrikanere lider?" Behøver jeg sige han opgav? 
Må indrømme at jeg er en af dem der virkelig HADER disse gadesælgere, der vil have mig til at støtte et eller andet....og ja, de stopper ALTID mig!! Og er ikke til at komme af med selv om jeg pænt siger nej tak!! men det er som budskabet ikk går ind, og jeg ender med at blive kaldt alt muligt. Fatter ikke at de forskellige organizationer har ansat disse mennesker, faktisk gør de sådan at jeg ikke har lyst til at støtte de organizationer der har disse gadesælger, og så er det ligemeget hvor godt deres formål er. Efter jeg støtte på en sælger fra en af disse organizationer, hvor jeg var medlem, meldte jeg mig faktisk ud, da jeg ikke vil at "mine" penge går til dette. Og jeg støtter ikke med en krone før disse gadesælgere står der helt frivillig uden de får løn for det, for først der viser de at de virkelig går ind for formålet. Faktisk er de med til at jeg bevæger mig minst muligt ned på gågaden, da jeg bare ikke gider dem.
.
"Skamme mig, over at jeg prøve at gøre verden til et bedre sted? right.."  "De to år jeg har facet på fuldtid, har det været min eneste indtjening." - Godt så Veo, du har et job og gør verden til et bedre sted samtidig. Ville du gøre det hvis du ikke fik penge for det? Min ven har også været facer for Anima, som jeg kan læse mig frem til du også har været? Grunden til han fik det 'job' (eller livsstil som du lidt får det til at lyde som) var fordi han ikke kunne få andre normale, kedelige jobs som ikke ændrer verden, eftersom dreads, piercinger og tatoveringer ikke ser godt ud i Bilkas kasse afdeling. Af de penge potientielle medlemmer giver om måneden, hvor mange af disse penge går til husleje, lønninger og administration af diverse foreninger, jeg cykler forbi Dyrenes Beskyttelses bygning hver dag til og fra skole, og det er altså ikke en billig adresse at ligge på ligner det!
Nu er alle foreninger - både udviklings, nødhjælps, sygdomsbekæmpende og andre velgørende organisationer underlagt ISOBRO's regler. Og der er nogle helt klare regler omkring hvor påtrængende en facer må være. Jeg har ikke selv arbejdet som facer, men jeg har lavet fundraising for Mellemfolkeligt Samvirke. Og arbejdet i administrationen for et firma som fundraisede for organisationer. Da jeg arbejdede i det firma var den ABSOLUT vigtigste regl at vores phonere skulle acceptere et nej tak of opføre sig ordentligt. Som Veo skriver så er det jo fordi det giver en merndtægt, at disse organisationer sender facere ud. Der er helt klare statestikker for hvor længe en person er medlem og det tjener sig ind at have nogen stående på gaden. Men enig, jeg synes sku da også det er træls at blive stoppet på gaden, jeg vil hellere ringes op. Hvis der er nogen som er intrersseret i lidt historik omkring hvorfor facere og phonere er blevet så populært (nødvendigt) så læs videre, hvis ikke så bare spring til næste indlæg: For en ca 5 år siden blev den danske udviklingsbistand lagt om, så foreningerne selv skulle til at skaffe 10% af de midler som de har i rammebevilling. For de organisationer som tidligere havde haft 100% finansering var det noget at en udfordring at skule til at skaffe de penge. Og der blev facere og phonere for alvor skabt. Det er egentligt en udemærket udvikling at organisationerne selv skal ud og skaffe kapital, det giver politikkerne en vis sikkerhed i at de organisationer som får penge til udviklingsbistand også har et vist folkeligt mandat. Og det har som en naturlig følge også øget interessen for hvad pengene bliver brugt til. Så overordnet set så synes jeg egentligt at udviklingen i fundraising til organisationerne er sund nok. Jeg bryder mig egentligt ikke om at blive stoppet på gaden, men jeg taler ordentligt, eller siger kort at jeg allerede støtter det jeg ønsker at støtte. Det oplever jeg ikke som værende et problem og det bliver accepteret. God aften, Louise
Og så synes jeg det er en skam at der ikke bliver vist mere om hvad pengene går til. De fleste organisationer vil meget gerne fortælle hvad deres administrationsbidrag er. Hos Mellemfolkeligt Samvirke står der følgende:  side 27
Ja, hvordan er det nu lige det er med dem  Jeg går ud fra at skål størrelsen, C, D, E osv, er det samme(eller hvad?) Men hvad med omkredsen, 60-65-70 osv, hvad svarer det til? Det er nok fra england jeg ender med at bestille, hvis det har nogen betydning 
Google er din ven: Jeg har flere gange købt fra England..  Happy shopping. /SC.
60=28, 65=30, 70=32 osv. Skålstørrelser er det samme. Jeg kan varmt anbefale online butikkerne Brastop, Figleaves og Bravissimo!
Takker! 
Ih, hvor får du, Veo ?Stald Nordlund?, det til at lyde så let at sige "nej tak". Jamen, det er da fint at DU ikke har negative oplevelser med facere, men det ændrer ikke ved, at det er der rigtig mange mennesker der har. Ikke blot os her på HN, men alle steder, hvor der står facere, der "brænder for deres sag". Læs blot blogs, klummer, m.v. på internettet og i trykte medier. Der er ikke ret mange der færdes på steder med facere, som har haft lutter positive oplevelser med div. foreninger og organisationers faceres frembrusen. Hvis man 100% brænder for en sag i en forening eller organisation, gør man det gratis, i det omfang, man kan afse tid til. Selv er jeg medarrangør af et arrangement, der i den ene weekend om året det foregår, gør verden til et bedre sted for de 700 mennesker der deltager, samt alle de venskaber og relationer, den weekend fører med sig. Jeg brænder for det, det er sjovt, det er udfordrende, det er sindsygt hårdt at være "på" fra fredag middag til sent søndag aften, og så betaler jeg endda på lige fod med alle andre deltagere! Goder? To stk. t-shirts, der er "arbejdsuniformen" under arrangementet. Var jeg ikke medarrangør, men kun alm. frivillig, hed det én t-shirt. Og gratis kaffe og te... Det er ikke kun de store foreninger og organisationer der gør verden til et bedre sted at leve. De små, ikke påtrængende, foreninger og organisationer gør det også. - UDEN at råbe efter folk der siger "nej tak", at de støtter tortur/fattigdom/hungersnød/ dyremishandlig/og hvad ved jeg. Hvem synes, at verden er blevet til et bedre sted at leve: Ham, der for første gang i sit liv oplever at få venner, fordi han valgte at tage mod til sig og deltage i et arrangment arrangeret af ildsjæle, der selv giver penge for at deltage? Eller hende der støtter unicef/anima/amnesty/?? med 100 kr. om måneden, fordi hun blev overtalt til det af en facer, der fik hende til at føle sig som et dårligt menneske, hvis hun ikke gjorde det? Forskelleen/ligheden mellem Jehovas Vidner og facing: Fra Amnesty var der engang en jeg sagde pænt "nej tak" til, som RÅBTE til mig (jeg gik under 1 meter væk), at jeg støttede tortur! Fra Jehovas Vidner sagde jeg en dag pænt "nej tak" til deres blad. Hende der var sendt ud for at forkynde, RÅBTE efter mig, at jeg tillod det onde! HVOR er forskellen? (Altså ud over, at faceren får LØN for sit arbejde, og Jehovas Vidner SKAL forkynde som en del af troen.) Jeg har ikke bedt om kontakt med facere og andre gadesælgere, og det er min uforbeholdne ret at sige "nej tak", uden at skulle stå til regnskab for mit valg. Kan jeg komme til det, undgår jeg bevidst de steder jeg ved der står facere og gadesælgere med mobilabonnementer og el-selskaber og fiskeoliekapsler og andet hurlumhej, for jeg orker ikke de tvære fjæs, og sure miner, 99% af dem stiller op, når de får et pænt "nej tak". Senest oplevede jeg en demonstratrice i et supermarked stille med en fornærmet mine, da jeg ikke købte produktet efter at have smagt det - og rost det. Men det ER altså ikke sagen at bære to liter is hjem i to varme busser på en varm dag...
Jeg ville ikke kunne face fuldtid, hvis jeg ikke fik løn nej. Har jo trods alt heste  Men jeg ville, som jeg også gør, lave rigtig mange frivillige ting. Da det netop er en sag jeg brænder for. Jeg har ikke et udseende, som gør at jeg kun kan arbejde som facer  Det er ganske rigtigt at det er Anima, jeg facer for. Og kan så lige fortælle, at Anima kun bruger 6 % til administration, hvilket er noget af det mindste i dk. og det meget lille kælderkontor, vi har på frederiksberg, hvor vi faktisk ikke en gang har haft varme på om vinteren de sidste par år, er bestemt ikke noget lukusiøst. Helt enig i at DB har et kæmpe og med garanti mega dyrt kontor. Dem støtter jeg heller ikke, det er dog andre årsager, der er skyld i dette. Nogle af de rigtige store internationale organisationer bruger op til 60 % til administration. De er ikke længere græsrodsorganisationer, og heller ikke noget jeg støtter, igen af flere årsager. Jeg støtte 6 organisationer økonomisk hver månede. Jeg har sat mig en del ind i det hele efterhånden. Hos Anima har vi et flot cirkeldiagram med, når vi facer, hvor man kan se hvor mange procent, der går til hvad. Det er folk tit ret glade for 
Hvilke organisationer bruger optil 60% i administration? Nu bliver jeg lige ret nysgerrig!
Salvia Jeg kan også læse div blogs, osv på nettet om hvor klamt politiet er. Det gør det vel heller ikke til sandheden? Som du kan læse i jibbers fine indlæg længere oppe, så skal man faktisk have løn for at face. Jeg kunne jo aldrig finde på at møde op til en pelsprotest og forlange løn. Jeg får løn for mit job, det er at face. Alt andet jeg laver for de to foreninger, jeg er aktiv i, er frivilligt. Alle de facere jeg kender, laver også frivillige ting ved siden af. Alle de facere jeg kender, som altså bliver i jobbet, brænder for sagen. Har kun mødt to, som faktisk var ligeglade, så vidt jeg ved, facer de ikke længere. Der kommer jo hele tiden nye til, de skal også lige lære tingene. Så de kommer sikkert til at begå et par fejl en gang i mellem, men sådan er det vel altid når man er ny i job? Og så kan jeg simpelthen ikke tro på, at 9 ud af 10 facere, bliver sure når man siger nej tak. Med mindre du måske går forbi den samme hele tiden? Man skal tænke på, at for en facer er du et ud af 100 hoveder om dagen. De kan sgu ikke genkende dig medmindre du gør noget for det   Hvis de skulle gå rundt og blive sure på 90 mennesker om dagen, så er det da godt nok et trist arbejde! Tvivler stærk på at du bliver råbt efter hver gang, du siger nej tak til en facer. Det gider da sgu ikke bruge energi på. Og så må de heller ikke. Så hvis du virkeligt har oplevet det, sig det videre til organisationen eller bare vær glad for at de fleste facere faktisk opføre sig ordenligt  . Jibber: Jeg vil helst ikke hænge nogen ud. Derfor har jeg prøvet an undgå at skrive navne på organisationer hele vejen igennem 
Jeg tillader mig lige at henvise til en spændende kronik:  Og sakser lige lidt fra den: "Lad mig belyse det ved at kigge nærmere på to af de mest udbredte myter. Myte nr. 1: Alle penge skal gå til formålet  Når Fru Hansen sender 100 kroner for at hjælpe i Afrika, har hun ofte en forventning om, at alle hendes 100 kroner går direkte og ubeskåret til formålet. Men det ville være en dårlig løsning for både Fru Hansen og hjælpearbejdet, hvis det var tilfældet. For ingen bidrag bør gå ubeskåret. For det første fordi enhver ansvarlig indsamlingsorganisation bør bruge nogle af Fru Hansens penge til at få andre til også at bidrage. Kun på den måde kan der samlet komme flere penge til hjælpearbejdet, og kun på den måde kan organisationen sikre, at bidraget ikke kun bliver et plaster på såret, men en langsigtet hjælp. For det andet bør Fru Hansen og alle andre bidragydere kræve, at organisationen har ansat kompetente og professionelle medarbejdere, der kan sikre, at bidragene bliver brugt på den mest effektive måde. De bør kræve, at hjælpearbejdet er baseret på kvalitet og indsigt og ikke er afhængigt af, at nogle barmhjertige mennesker kaster sig over en sag og måske i sidste ende gør mere skade end gavn. De forsvinder måske ligeså hurtigt som de kom, når pengekassen er tom. For det tredje ønsker Fru Hansen jo - samtidigt med at alle hendes hundrede kroner skal gå direkte til formålet - at der er nogle revisorer, der hele tiden kigger organisationen i kortene for at dokumentere, at pengene anvendes efter formålet. Hvem skal betale for det, hvis ikke Fru Hansen selv skal være med til det? Det er let at have en lav administrationsprocent. Det kræver bare, at organisationen alene modtager pengene og derefter sender dem videre uden at gøre noget kvalificeret med dem. I bund og grund kan det derfor være et faresignal, hvis en organisation har en alt for lav administrationsprocent. Det giver begrundet tvivl om, hvorvidt organisationen har kvalitet i arbejdet og ved hvad, den gør. Den svenske pendant til ISOBRO - Indsamlingsorganisationernes Brancheorganisation - lavede for nogle år siden en undersøgelse, hvor svenskerne blev spurgt, hvad de mente, de svenske indsamlingsorganisationer generelt anvendte på administration. Svenskerne svarede 50 %. Og de svarede 25 %, da de blev spurgt om, hvad det var rimeligt, at organisationerne brugte! Altså meget langt fra den virkelighed, som både danske og svenske indsamlingsorganisationer lever med, hvor administrationsomkostningerne normalt ligger på 8-15 %. Men er administrationsprocenten så slet ikke så vigtig? Jo, naturligvis skal indsamlingsorganisationerne gøre alt, hvad de kan, for ikke at anvende de indsamlede midler forkert - og så meget som muligt skal anvendes til formålet. Men formålet skal sikres ved at anvende pengene professionelt, kontrolleret og effektivt. Ikke ved bevidstløst at styre mod en lav administrationsprocent. Det er hverken i givernes eller modtagernes interesse. Administrationsprocenterne kan i øvrigt slet ikke sammenlignes. Skatteministeriet måtte således for nogle år siden opgive at gennemføre en lovregel om, hvor mange penge, der maksimalt kan anvendes til administration, fordi det helt afhænger af organisationens karakter. Nogle organisationer er alene indsamlingsorganisationer og sender pengene videre til andre. Andre organisationer har mange medarbejdere til at styre og lede projekterne og andre organisationer driver et arbejde, som nogle ville opfatte som ren administration, fordi arbejdet foregår bag en computerskærm og ikke i et direkte møde med levende mennesker. Svaret må derfor være at sikre åbenhed i arbejdsformer og regnskaber - og ikke fastholde bidragyderne i en rigid opfattelse af, at alle penge skal gå ubeskåret til formålet." Se det er sku da noget der gir mening i mine ører!
"eller bare vær glad for at de fleste facere faktisk opføre sig ordenligt" Det er jo det, de ikke gør.  "Tvivler stærk på at du bliver råbt efter hver gang, du siger nej tak til en facer." HVOR skriver jeg, at det er HVER gang?  Det er sket MANGE gange, at facere har været direkte ubehagelige når de har fået et PÆNT "nej tak". Enkelte har respekteret det, men der er langt flere, der ikke har! Desuden går mine betragtninger ikke KUN på facere, men alle gadesælgere, ligegyldigt om de skaffer støttemedlemmer og hedder facere eller sælger fiskeolieabonnementer fra en lille stand ved den lokale station. Hvis det var muligt, ville jeg gerne bede mig helt fri for denne uønskede komemrcielle kontakt på gaden og i telefonen, men som lovgivningen er skruet sammen nu, er det jo ikke muligt. Det kan virkelig ikke være rigtigt, at det ikke er muligt at gå en tur gennem København på gågaderne, uden hele tiden at skulle sige "nej tak" til alle de "gode tilbud" og "gode sager" jeg har mulighed for at støtte. De etiske retningslinier er der mange der ser stort på, eller ikke "kan huske". "Og så kan jeg simpelthen ikke tro på, at 9 ud af 10 facere, bliver sure når man siger nej tak. Med mindre du måske går forbi den samme hele tiden?" Som skrevet før, går det her ikke KUN på facere, men på alle gadesælgere, inkl. facere. Jeg er dødtræt af facere og sælgere og phonere og hvad har vi ikke, som tager uopfordret kontakt, med henblik på at få penge ud af mig. Enhver i DK er i deres frie ret til selv at bestemme, OM de vil støtte noget, og i så fald HVAD de vil støtte. UDEN at skulle få dårlig samvittighed pga. facere! Du har set lyset ved at være facer, det er fint for dig, men det ændrer ikke ved, at jeg, og mange andre, har rigtig dårlige oplevelser med facere, uanset hvordan du drejer det. Held og lykke med din kamp for det, der gør verden bedre ud fra DIT synspunkt. Så fortsætter jeg kampen for det, der gør verden til et bedre sted ud fra MIT synspunkt. 
"Hus forbi" og Frelsens Hær, da de IKKE forfølger en nedad gaden. (Og gademusikanter- i håb om, de samler ind til musiklektioner   ) JV kan man også på gaden afvise med "Nej tak, det har ingen interesse!" Jeg er sådan en alle mulige snubler over deres egne ben for at antaste, men facere får beskeden: "Jeg er medlem". Mine penge er mine egne- og hvem ved? Måske går jeg ind for at kyllinger skal lemlæstes, burhøns holdes under forfærdelige forhold, svin og at tyrekalve skal i bur... Jeg støtter vel DANSK LANDBRUG..? Hnn... --- Det var da blevet bedre i Odense med facere, men ikke hvis de bare er flyttet til Kgs. Have. 
du skriver lønnen er dårlig, folk taler grimt til jer osv.. Så har jeg et forslag til jer. Tag en UDDANNELSE! Så kan i bruge hele jeres fede løn på at støtte irritrende organisationer, så kan vi andre gå i fred og ro  Se det var en god plan!
Jeg har nogen gange overvejet om de butikker der ligger i de områder facerne holder til, oplever nedgang i deres omsætning som følge af at facerne er der. I den by jeg arbejder i er facerne rimelig agressive. Jeg er tit ude og rende i min frokost for at løbe småærinder. Jeg ved hvor facerne typisk står og vælger derfor at gå udenom. Det kan godt være det er strengt, men jeg orker simpelthen ikke at jeg ikke kan gå i fred i min frokostpause. Jeg tænker at jeg nok ikke er den eneste der vælger den løsning. Og det må alt andet lige betyde at butikkerne må miste flere strøgkunder. Jeg støtter flere velgørende organisationer, men bryder mig ikke om at fremmede mennesker henvender sig til mig på gaden på den måde. Jeg har det på samme måde med gadesælgere når jeg er sydpå. Jeg køber gerne en masse turistcrap, men ikke hvis jeg føler mig overfaldet af sælgere.
   thumbs up Veo! denne tråd indfanger essensen af sandheden i det du siger! Jeg giver altid facere et smil med på vejen...selv de mest dødirriterende af slagsen...for trods alt....hvad går der af mig ved at tage det med et smil, herreste gud....jeg ved selv hvor utroligt demotiverende det kan være at stå der i vind og vejr hele dagen og agere prygelknape for halvmopsede handlende   Absolut et horribelt job....men fremmende for unge menneskers lyst til at læse og uddanne sig, alene drevet af lysten til at slippe for den konstante følelse af at være frygtet og lagt for had!    respekterer uden at skamme mig de som holder det ud i længere perioder uden at miste lysten!
Stald Nordlund: jeg takker fordi du deltog i debatten, det er rigtig godt at høre tingene fra den 'anden side'  Jeg er rigtig glad for, at hverken du eller dine kolleger hos Anima opfører sig åndssvagt, du kan tro folk bliver meget mere glade for jer, så fortsæt det gode arbejde  Det skal altså heller ikke forstås sådan, at farcere ikke må være her. Det eneste jeg i tråden brokkede mig over var dem, der IKKE kan respekterer et nej tak!   Jeg smiler forresten altid og svarer pænt, uden at virke vred. Og tak til alle jer andre med meninger og statistikker, det er åbenbart ikke kun i Odense det er et problem  Omkring butikker tænker jeg det samme. Jeg må da tit skynde mig videre uden at få kigget ordentligt, når de først indsætter jagten! Min kæreste (har fortalt ham om debatten her) mener også, at emnet på et tidspunkt var oppe her i Odense, fordi butikkerne var trætte af at deres kunder blev jaget væk  Så det er åbenbart et større problem. Jeg håber ihvertfald at de andre organisationer vil tage de hjemløses/ Animas gode eksempel op   er sikker på, at mange flere ville skrive sig op, hvis alle farcere udviste respekt.
Det er RIGTIG slemt i Odense, desværre  Nu er de også begyndt at stå i Bilka!!! Det bedste man kan gøre, er at ignorere dem - lad være med at kigge på dem overhovedet og få forbi som om at de ikke eksisterer. Det plejer at hjælpe. Snakker de til én - så ignorer dem  Nu har jeg selv været sælger - telefonsælger. Hvis først folk begyndte at sige nej tak og bla bla bla - så vidste man, at måske 70 % af gangene kunne folk overtales til at ombestemme sig. Nu skal det siges at telefonsælgere KUN må ringe til private, med mindre man SELV på en eller anden måde har givet sit samtykke til at blive ringet op. Ellers er det kun telefonsælgere der sælger dagsblade (aviser) som må ringe private op med henblik på salg  Men altså. Jeg levede af at være sælger. Ikke fordi jeg ville være dette - men fordi jeg manglede et job og havde søgt så mange - og de var de eneste der svarede tilbage på min ansøgning. Desuden var jeg en dygtig sælger når jeg enkelte gange brændte for det. Men man skal virkelig være lavet af et specielt stof, for at kunne klare alle de afvisninger - og hver eneste opringning er en kamp for at omvende folk - og få din løn!!!! Men det er altså folks eget valg. Ingen sælger - heller ikke dem der står på gaden - kan tvinge noget ned over hovedet på dig. Men man opgiver hurtigt dem som ikke engang gider snakke - for det er gennem snak man får omvendt folk. Mit salg til en kunde blev engang "vist" til de andre sælgere (alt blev optaget af hensyn til kunden). Kunden havde sagt nej tak 11 eller 12 gange. Men vi snakkede bare stille og roligt videre om lidt af hvert - vejret, politik osv... Og pludselig havde jeg fået solgt det jeg ringede for   Og det lærer man som sælger.. Jeg stoppede fordi jeg ikke kunne lægge min dårlige samvittighed fra mig. Når man sælger det dyreste vejhjælpsabonnement til én som havde gratis vejhjælp gennem forsikringen - så er det som at sælge sand i sahara. Imponerende - men ikke godt for moralen. Det toppede da jeg solgte et mobilabonnement til en mand som ingen mobil ejede - og som heller ikke ønskede at få en mobil med i abonnementet (skidt for mig - det giver mindre provision, pga kortere og billigere binding) - men det blev solgt ! Jeg sagde op 14 dage efter.... Så igen - ignorer, ignorer og ignorer. Lad være med at lægge røret på unden at sige nej tak - for så bliver sælgeren provokeret og ringer dig blot op igen   Bare sig "ingen interesse" og så læg på. Dit budskab er gået ind og du skal ikke længere høre på det. Det samme med dem på gaden. De bliver provokeret, personligt, fordi du ignorerer dem... Men de kan, igen, ikke tvinge dig til at lytte efter  Og ja, jege r også blevet forfulgt gennem gågaden i Odense af en ivrig sælger, som måske ikke havde fået solgt nok den dag... Men jeg var selv sælger på dette tidspunkt og så er det sjovt at "lege" med andre sælgere og teste deres evner... Så jeg kørte den hårdt med "alt det jeg betaler hver måned, går jo alligevel bare til jeres provision" og "det er for dyrt" og bla bla bla 
Kate: Jo tak er igang med en uddannelse  Langt de fleste facere, arbejde i deres sabbat år. Altså efter gymnasiet tager de lige et års arbejde, før de skal tilbage på skolebænken. Det er da helt fair, ligemeget hvilket job man så vælger  Pocanana: Jo tak   Jeg synes livet er for kort til at gå rundt og være sure på hinanden. Og så meget anstrengelse er et smil jo heller ikke  Det lyder lidt som om, der er noget galt i Odense. Kender ikke nogen der facer i Odsense. Anima arbejde der slet ikke, vi er kun i kbh og århus. Hvilke organisationer er det? De må ikke stå inde i Bilka! Selvom det kunne være rart i januar istedet for sne, regn og kulde 
Hejsa...  Kan nogen mon hjælpe min dårlige hukommelse??? Så for noget tid siden et indlæg med en der lavede og solgte de flotteste hovedtøj på bestilling men jeg kan ikke finde det mere? Er der nogen der kan huske det? 
Er det mon den her tråd du tænker på?
nogen der har været i Beijing lufthavn ? skal mellemlande der inden jeg skal videre til sydkorea, tænkte på om det er billigt at købe f.eks. ure, elektronik, lædervarer i lufthavnen
Min kæreste var der sidste sommer. Han siger det ikke er spor billigt i forhold til uden for lufthavnen. Det hjælper jo så ikke dig, når det bare er et "pittstop". Rigtigt god rejse!!!!!
Den nye Beijing lufthavn de byggede i forbindelse med OL er noget af det dyreste du overhovedet kan opdrive!!! Med en masse MEGAdyre FIIIIINE mærker - så måske hvis du er mærkedyr, men ikke hvis du bare sådan anvender helt almindelige ting. Den er frygtelig snobbet og sælger knapt nok sådan almindelige ting, og står HELT i kontrast til det virkelige liv uden for murene, og selv en flaske vand og en pose nødder koster mere end "ude på gaden" I det hele taget er lufthave dyre, siger min erfaring, og jeg har været guide og fløjet rundt i verden i 11 år.
Ja... hmm ... sagen er den at jeg har den her dejlige kæreste, men penge er han altså ikke verdens bedste til... Nå men for og gøre en lang historie kort, har han siden januar haft et bevilliget overtræk på 5000 kr.. Hans bankmand sagde at det var en god ide og have da han ikke betalte renter af dette, og at hvis han en dag skulle have et bevillget overtræk så ville det koste helt vildt meget  Så udover de 4000 kr han har til sjov og spas hver mdr, så har han altså 5000 kr oveni som han også kan "bruge".. Det irritere mig grænseløst og jeg kan virkelig IKKE se hvorfor han skal have dette... Hvis ikke man kan leve for 4000 kr om mdr, er der så ikke noget galt? Jeg har holdt mund med min mening siden januar hvor han gladeligt kom hjem og fortalte at han havde fået det her overtræk... Men nu har han -2500 kr på kontoen.. og jeg kan mærke at jeg er begyndt og trække mig, jeg har ikke lyst til og spørge ham om vi skal lave noget sammen eller tage ud og spise, for ved jo at den falder mere og mere i minus  Jeg spurgte ham så her da vi stod og vaskede op om ikke han var træt af at og have det, så svarede han: Jo det er også rigtig træls... Så sagde jeg: Skal du så ikke have det helt væk?? han svarede; Helt væk?! Nej, jeg skal bare ned så der ikke længere er minus på kontoen... vil ikke have den væk, tænk hvis jeg en dag skal have et bevilliget overtræk så koster det jo sindssygt mange penge/renter... Også blev han jo så EKSTREMT pige fornærmet, og har ikke sagt et ord til mig siden... (hvilket vist er en typisk drenge opførsel når de bliver prikket til et ømt emne) Her til nogen spørgsmål: 1. Hvad er reglerne bag et bevilliget overtræk? er det rigtigt at det er billigere og have et bevilliget overtræk hver mdr, end hvis man en dag stod med håret i postkassen og gerne ville have et? 2. Har du også et bevilliget overtræk hver mdr? 3. Skal jeg virkelig bare være LIGEGLAD med hans penge, og droppe mine bekymringer? og stadig spørge om vi skal lave nogle ting sammen? Jeg er god til og tage sorgerne på forskud, og er nok inderste inde bange for at det for eftertiden bliver sådan at han siger NEJ til alting, fordi han ikke har råd.. 
Ja, jeg er vidst ved at være mester i at skrive indlæg om uddannelser, men jeg står bare i en træls situation (som så sikkert mange andre unge) at jeg ikke aner hvad jeg vil, nu hvor jeg er droppet ud af en anden uddannelse. Jeg vil gerne høre lidt om folk der har taget en landmandsuddannelse. Jeg kan se man kan både vælge husdyr og planter, og så tænker jeg - hvad laver man på de forskellige uddannelser? I praktikken og på skolen? Og kan man søge praktikpladser andre steder end lige på en grise eller kvægfarm? (gårde) Jeg har læst lidt på ug.dk, men det er bare bedre at høre fra folk der selv har gået på uddannelsen eller er i gang med at tage den. 
Ja ser du. Jeg er uddannet husdyr landmand, med svin i speciale. Jeg vil foreslå dig du tager til åbent hus her i foråret, der kan du få svar på alle dine spørgsmål. Du kan alligvel ikk starte uddannelsen før til august. Hvor i landet er du fra?
dog først starte til næste år, hvis det er den vej jeg går. Jeg har også tænkt på at tage til åbent hus, men vil derfor stadig gerne høre lidt erfaringer fra folk af  Jeg bor i Herning, så jeg ville gå på Agroskolen i Hammerum 
Jeg er igang med landmandsuddannelsen, og går pt. på 1. hovedforløb - så jeg mangler 15 mdr. praktik og 5 mdr. på skole før jeg er færdig uddannet   Når du er på skole får du undervisning i svin, kvæg, teknik/maskiner og planter. Og så er der også undervisning i økonomi og samfundsfag.  Om du vælger kvæg, svin eller planter er stortset ligegyldigt når du er på skole, da alle får undervisning sammen. Dog kan man på 1. hovedforløb vælge nogle valgfag hvor man skal bestemme om det skal handle om svin eller kvæg  . Det er først på 2. hovedforløb, man skal tage stilling til om det er kvæg, svin eller planter man vil beskæftige sig med. Det eneste er at der kommer til at stå på dit eksamens bevis om det er landmand husdyr eller landmans planter  .  I praktikken vælger du så selv om det skal være kvæg, svin eller planter. Hvis du vælger planter er det forskelligt, om du kun skal arbejde med planter eller om det bliver kombineret med at du går i stalden om vinteren og marken om sommeren.  Håber det kunne bruges, ellers svare jeg gerne på flere spørgsmål 
Kan jeg som hører til Norddjurs Kommune godt bestille pas på borgerservice i Århus?
Ja, du kan gå ind i en hvilken som helst borgerservice i dk og bestille pas.  Arbejder selv i en borgerservice.
Perfekt 
Jeg har ikke et bevilliget overtræk, og jeg skal heller aldrig have det. Til gengæld har jeg noget opsparing stående, så der er til de uforudsete udgifter og lignende. Hvis i ikke har fælles økonomi, så kan du jo være ganske ligeglad med om han vælger at trække over. Jeg tror prisen er den samme om man får et bevilliget overtræk nærmest permanent, fremfor en gang imellem. Den allerbilligste løsning ville nok være en kassekredit, men det er der jo nogen der ikke kan styre, og bare bruger løs.
Jeg har intet bevilliget overtræk, men har en kassekredit på 10k, som dog sjældent kommer i brug, den er dog meget rar at have på ferie eller andet i tilfælde af der nu måske skulle ske noget.  Min ven derimod, han er lidt ligesom din kæreste, problemet er bare at han får bevilliget penge hver måned omkring den 15.-20., fordi han ingen penge har, det koster ham 100,- pr. gang oveni, og de skal jo også betales tilbage, jeg fatter ham virkelig ikke, for han bruger dem på slik, cola, junkfood, smøger, druk etc. (Det er ikke noget jeg bare siger, det er noget jeg oplever hver evig eneste dag i skolen.)
Jeg synes ikke det er ok at du blander dig i hans økonomi what so ever, medmindre den naturligvis er fælles - men det udleder jeg ikke af dét du skriver. Så for at svare.. 1: Aner det ikke 2: Det kommer ingen andre end mig og min mand ved 3: 
må ærlig tilstå at jeg synes ikke det er noget du skal bekymre dig om, hvis i ikke har fælles økønomi., jeg blander mig aldrig i min kærestet økonomi, han blander sig lidt i min og jeg bedre ham pænt blande sig uden om. det er min sag så længe vi kører det hver for sig ... ( og det bliver vi ved med)
er du sikker på det ikke er en kassekredit din kæreste har? Et bevilliget overtræk er en aftale man laver med sin bank, om at man får lov til at trække over (evt. over kassekredittens maxbeløb hvis man sådan en). Det betyder at man ganske vist betaler hampre overtræks renter, men at banken ikke sender rykkere eller spærrer kortet, da man jo har fået lov til at overtrække i den pågældende situation. Hvis din kæreste fast har lov til at have minus på max 25.000 kr vil jeg da håbe det er fordi der reelt er tale om en kassekredit. Ellers er han da seriøst blevet taget ved næsen. Renter på en kassekredit er væsentligt lavere end når man laver overtræk, og kassekreditten fungerer netop ved, at det er et lån man altid har og selv kan styre om man bruger og i hvor høj grad man bruger det. Normalt laver banken ikke aftaler om at man fast må trække så meget over. I stedet opretter de en kassekredit, hvis det er det man har behov for. Men grundlæggende skal du ikke blande dig i hans økonomi, men selvfølgelig skal både han og du selv være helt klar over, at det kan få konsekvenser fremover for jeres forhold, hvis ikke han kan styre sin økonomi. Det kan betyde (hvis det er meget slemt) at det vil være forbundet med en risiko for dig at flytte sammen med ham (hvis han pludselig ikke kan betale husleje og faste udgifter) og det vil betyde at det fx at du ville sætte dig selv i en rigtig uklog situation hvis i fx blev gift.
Til tusindfryd: Det er ikke en kassekredit, fordi sådan en har han også på 20000 kr, som står "stille" da han ikke vil ha den bliver større, og den var indtil januar på hans lønkonto, men den fik han fjernet derfra, netop fordi han var træt af at der altid stod minus og han ikke vidste hvor meget han havde til sig selv. Hans bankrådgiver er en idiot. Mildest talt! Da han han ringede til ham i januar og sagde at han ville ha sat de penge han afdrag på hans lån 1200 kr, spurgte bankrådgiveren ham bare om ikke han hellere ville låne flere penge - øhh nej lille ven, jeg vil gerne ha mit lån væk!!  Jeg er jo bekymret for min kærestes økonomi, derfor det også irritere mig sådan! og du har ret, det ligger os dybt i mig hvad der sker på længere sigt hvis vi en dag skal ha hus sammen m.m!! Vi bor sammen, men har IKKE fælles økonomi, og vi får det heller ALDRIG med den indstilling han har!!
Du skal blande dig helt og aldeles udenom ! Synes ikke det er pænt af dig at blande dig så meget i hans økonomi og ligge det ud på nettet, selvom vi ikke kender ham. Jeg ville blive tosset hvis jeg fandt ud af at min kæreste havde gjort det og jeg ville blive endnu mere vred hvis han blandene sig i det. Det er altså en privat sag, medmindre man overvejer at købe større ting sammen, eller at man står i gæld til halsen. Din kæreste er vel en voksen mand, om han kan styre sin økonomi eller ej, er ligemeget, det er ham der i sidste ende kommer til at bøde for det, hvis han ikke kan, så længe i ikke har noget fælles sammen. Så hvis jeg var dig ville jeg droppe alle bekymringer og først bekymre jer den dag i skal have barn/hus eller bil eller what ever sammen, og så gå det igennem til den tid. I øvrigt forstår jeg det ikke sådan at han står i gæld til op over begge ører. At have minus 2500 kr på sin konto hver måned, er vist mere reglen end undtagelsen for de fleste mennesker.
bank rådgiver, lyder det i mine øre som dårlig rådgivning. Hvornår skal det overtræk så nedbringes? Og skal det være på 1 gang eller over flere måneder? Jeg høre så nok til i den anden grøft, jeg mener godt du kan stille krav til din kæreste om at han får det nedbragt. Især når I bor sammen. Jeg ville synes det var træls at gå med en følelse af ikke at vide om der var til huslejen i tilfælde af at banken pludselig synes den skal nedbringes. Mit råd ville være - læg det hele om til et lån (han skal slå sin gæld sammen) og så afdrag på den hver måned. Og GLEM overtræk er en eksisterende mulighed. Hvis det er et ømt punkt for han så prøv om ikke du kan få ham til at se det fra din side af. Og at du jo bare vil ham det bedste.
Undrer mig lidt over folks svar?? Nå nå, må man nu ikke være bekymret for sin kæreste?! Ej hold da op. At tale om det med sin kæreste er jo ikke det samme som at "blande sig", det viser faktisk bare at du er bekymret! Hvis min kæreste havde overtræk hver måned, så ville jeg da hundrede procent også spørge om det var noget han ville snakke om så vi måske kunne få det løst   Og han ville gøre det samme med mig! Og næ, vi hverken bor sammen eller har fællesøkonomi, vi bekymrer os bare for hinanden og bliver ikke sure på hinanden hvis den anden "blander" sig   Det er jo bare fordi man elsker hinanden, og hvis det bliver for meget kan den ene jo sige "bare rolig, jeg har styr på det, det skal du ikke tænke på". Peace 
Nu kan han så kun bruge de 5000 en gang, så skal de jo betales tilbage inden han kan bruge dem igen, og hvis han kun har 4000 tilrådighed hver mrd, ja så vare det jo flere mrd, inden han har betalt de 5000. Et bevilliget overtræk er som regel, af kortere tid, som regel 3 mrd. Så hvis han har en kassekredit som er på max 20000 og et bevilliget overtræk på 5000 som også er brugt tja så skylder han 25000, og med kun 4000 at bruge af haver mrd, så tager det ham jo mange år at blive dem kvit. Bevilliget overtræk og kassekredit er den dyre måde at låne penge på og skal helst være af kortere varighed. Jeg ville da anbefale at han får samlet sin gæld, og for en fornuftig afdrags ordning.
Lave ballade for 5000 kr? Det gad jeg godt nok ikke. At have en kassekredit eller bevilligt overtræk er vidst, som en anden nævner, mere reglen end undtagelsen. Har også selv en kassekredit, den er i plus nu... men sidste år på denne tid var den på omkring -15.000 kr og det var absolut min helt egen sag, ikke andres 
gerne du må blande dig og kan kun tilslutte mig Jibbers indlæg... Jeg ville ikke kunne leve med en med den holdning, jeg synes ikke man skal bruge penge man ikke har, medmindre det er absolut nødvendigt...
Jeg tænker også at det er fordi man bekymrer sig om hinanden. Nogen siger at det skal TS blande sig uden om, evt. indtil de skal have børn  Hvorfor kan han ikke lære det nu? Det er jo ikke sådan at TS fortæller hun er gravid, hvorefter han har styr på det hele inden der er gået en måned. Vi starter også med det lave bassin når vi skal lære at svømme, hopper ikke bare i på det dybe. 
ok hun må altså ik bekymre sig om hans økpnomi = hendes kæreste fordi de ik har fælles økonomi. Det giver da vildt meget mening... D har altså stadig et samliv = det kan ende med at gå udover hende i den forstand at når han ik har flere pege kommer han jo nok til hende for at få hjælp. Hans evt dårlige humør pga manglende penge vil gå udover hende. OG man har da lov til at bekymre sig om en evt fremtid med børn etc - hvor vidt der vil være råd til dem, om manden er ansvarsbevidst i den retning og vil kunne varetage hverdagens økonomiske opgaver af selv samme grund!! Andet er da uansvarligt af TS reelt... VI har ikke fælles økonomi heller. Manden vil ikke- netop fordi han ved ind i mellem hvis der står lidt ekstra og han gerne vil ha et el andet kan han ik lade være. Og han vil ikke bruge mine penge så ingen fælles øknomi her fordi han ikke ønsker det. Han har været værre end han er nu. Jeg har HJULPET ham til at blive lidt bedre økonomisk. Han betaler altid det han skal inden heldigvis. MEN ønsker man at spare lidt op el hva det end måtte være, og man ik kan lade være at bruge pengene så er hjælp da i orden. Jeg har hjulpet ham ved at blande mig vil nogle sige - jeg har rent ud sagt min mening om hva jeg sys om det han eks har gjort. Fortalt ham at noget andet han så gerne vil evt glipper fordi der så ik er til det. Husket ham på at ligge fra til noget der skal betales mv. Jeg er blevet knotten når vi skiftevist har handlet mad, og han så står uden flere penge til mad og jeg skal betale det hele som det jo vil ende med. Og det har virket!!! Så vil en del andre mene jeg skulle ha blandet mig uden om kan jeg se... Sådan lever jeg ikke, når jeg er sammen med en. For jeg er ik ligeglad.
Synes nu også det er ok at man drøfter økonomi derhjemme selvom man ikke har fælles økonomi. Det gør min kæreste og jeg da også. Han spørger da også tit til råds med forskellige ting og sager, fordi han ved jeg har bedre styr på det. Når det så er sagt, så er jeg temmelig sikker på at det er en kassekredit din kæreste har. Et bevilget overtræk må ikke løbe længere end 3 mdr. for private kunder. Herefter skal der laves en permanent løsning = kassekredit. Et bevilget overtræk er en dyr løsning, men er også ment som et produkt der bruges som nødløsning og som ikke skal bruges flittigt. Som en anden skriver, ville jeg også spørge ham om ikke det var en idé at ligge det om til et lån med afvikling. Det er muligt at nogle synes at kr. 5.000 ikke er mange penge, men kr. 5.000 bliver hurtigt til kr. 10.000 osv.
Jeg kan følge jer alle sammens svar, og siger også til mig selv hele tiden, : Bland dig nu udenom, det er IKKE dine penge!! Men jeg bekymre mig også for min kæreste, og derfor jeg "blander mig". For jeg kan ikke lade være med og tænke længere frem i vores fremtid, om hvordan det så bliver på længere sigt. Men skal nok heller ikke tage sorgerne på forskud. Jer der skrev at det er dårlig vejledning af bankrådgiveren giver jeg jer ret, han er virkelig penge grisk ham bankrådgiveren og jo flere penge han kan tjene på min kæreste jo "gladere" er han. Men det kan min kæreste ikke se. Det er et bevilliget overtræk, og det er der ingen tvivl om at det er. Det står på kontoen at det er, og han har haft de her ekstra 5000 kr siden midt i januar.. hvordan det kan lade sig gøre ved jeg ikke.. Men vil vædde med han betaler kassen af renter på dette... uden bankrådgiveren har oplyst ham om dette.. Jeg kender ikke de dybere regler for et bevilliget overtræk, men jeg har virkelig en dårlig fornemmelse i kroppen angående det her!! Derfor min bekymring dukker op sommetider. Men jeg fik en klar besked fra ham igår, at det skulle jeg ikke blande mig i og jeg havde sikkert heller ikke de store beløb på kontoen selv, det svar fik jeg..! Svarede at jeg skulle nok blande mig udenom og at jeg kunne fortælle at jeg havde 3000 kr til sjov og ballade i maj mdr. og at jeg havde altid 1500 kr ekstra på mit budget i nødstilfæle!!! også gik jeg en tur med hunden!! Siden har vi ikke snakket om dette! Jeg ville 10 gange hellere have at vi hjalp hinanden end at han låner penge af banken!! men vi kommer nok desværre aldrig til og blive enige om dette 
Jeg og kæresten har ikke fælles konto, det vil jeg ikke have. Men vi kan da godt holde hinanden i ørerne alligevel, og kommentere på hinandens måde at holde penge på. Det synes jeg nu er meget positivt. Kan sige, jeg havde en eks-kæreste som sløsede sine penge op, for hvad gjorde lidt gæld! Så kunne man få mere ud af skat. Da han så begyndte at sige, vi bare kunne bruge af min friværdi, mistede jeg sq alt for ham. Jeg er ingen sugar-mama. Jeg forventer, en mand holder sin egen økonomi, men man kan godt give hinanden råd, tips og spark bagi. 
Hej Ænder  Jeg er netop ved at afslutte et træningsprojekt i idræt i 3.g og da jeg jo bruger en del tid på ridning har min lærer sagt at jeg da bare skal inddrage det også  Problemet er så bare at jeg ikke kan finde noget teori omkring ridning som træningsform. Så mit spørgsmål er om der er nogen af jer der ved hvor man kan finde den slags på nettet? 
er ridning ikke konditionstræning hvis det er det du tænker på. Men til genoptræning og vedligehold af balance mm er hesten fx et rigtigt godt redskab. der må være en del om handicaps og rideterapi. Prøv at google det. Eller ridefysioterapi.
Ridning er rigtig godt for ryggen og balancen   prøv, som en anden foreslog, at finde noget om handicapridning og fysioterapi 
Du skal da ride en god tur med pulsur og se på en graf, hvordan din puls opfører sig når du rider. Det kunne da være super fed dokumentation 
Det kommer vel også an på om man ride koncentreret eller om man lader sig transportere. Når jeg rider dressur sveder jeg ekstremt meget så jeg skal altid sørge for at alt er ordnet mht mugning osv. fordi jeg ellers bliver kold...
Alt fagstof jeg har læst om ridning siger: Det styrker led, men giver ikke kondi. Det giver (og kræver) muskler i arme, ben og lænd. Ridning giver balance og musklerne bliver ikke aktiveret til "yderlighedern", så det kan godt blive lidt for statisk muskel-arbejde. Mange top-ryttere styrker deres kondi og muskel-korset på anden vis, for at kunne holde til ridningen. Der var en, der spurgte om det samme som dig for ikke så længe siden, hvor jeg har linket til nogle gode sider, men ved ikke, om det kan findes ved søgning. Jeg er dog kun selv massør, en fys ved måske mere.
Der var på et tidspnukt, et tvprogram, om ridning (og et par andre sportsgrene) på DR1 mener jeg det var (ellers var det tv2). Prøv at kontakte dem   Kan dog ikke huske hvad programmet hed. Den ene der var med var tina lund. De blev både testet i kondition, styrke osv. for at sammenligne hvad de forskellige grene gav... Håber du kan bruge det.
tinker-parthest øver galopanspring synes jeg godt nok også at jeg kan få pulsen op, ildrøde kinder og sveden drivende, så tror godt at man kunne forsvare det som en motionsform i det tilfælde:D Jeg ved ikke om du lige runder den mentale sundhed i din opgave, men Ridning er ihvertfald fantastisk terapi for mig, der har været sygemeldt med stress og en depression:o) lille Darling er min lykkepille*S*
jeg har for sjov redet med pulsur, det var en meget pudsig oplevelse... Havde det på under striglingen og hele rideturen, på intet tidspunkt kom pulsen op så man kan kalde det cardiotræning, men når den var højest lå den omkring 135, det er kun fedtforbrænding og skete da hesten fik en ordentlig omgang med sin massagestrigle før ridning og i trav, i skridt svarede min puls til at gå en rolig tur og i galop en lidt hurtigere tur, men pulsuret synes jeg er en god idè, så kan du dokumentere, faktisk svømmer og cykler jeg selv ved siden af ridningen for at få cardiotræning
Altså når min traver får lov til at rigtig strække ud i det der sindsyge traver trav er jeg lige så forpustet som han når vi stopper!! Det er ret hårdt, bevægelserne er så store man må spænde alt man har af muskler for ikke at blive kastet af til siden... Den hest kan satme også løbe stærkt!! Jeg kan godt forstå at trav er en køresport!!!!! Er ret overbevidst om at det er god motion - Men ok det er jo også kun en gang imellem... 
skal man jo have.. mn hvad gør man når man ikke bor på en gård og kan forsikre den gennem "husdyrhold". liheledes skal hesten opstaldes ude. hvad betaler i for denne forsikring?
Min hest er ansvarsforsikret igennem min indbosforsikring. Så synes du skal kontakte dit forsikringsselskab og høre om din også er det. Jeg har GF forsikring.
hoppe ansvarsforsikret gennem min indbo hos Tryg. Det var helt automatisk.
valgt at lave en rigtig hesteansvarsforsikring.. Den koster 170 kroner om året..
Min er også ansvarsforsikret igennem min indboforsikring - Vestjylland Forsikring, uden ekstra omkostninger. Men den er også ansvarsforsikret i First Horse, pga. livsforsikring osv. Det giver jeg 99 kr. om året.
forsikret gennem min indboforsikring i Vestjylland Forsikring. Og der var ikke noget bøvl med dem da naboens græsplæne skulle repareres for ca 25.000. Mvh Tina
svar. Så må jeg lige tjekke inboforsikringen 
Nu stikker han jo ikke ud og optager ekspresslån til højre og venstre, men i samarbejde med sin bankrådgiver har han et overtræk på 5000 kroner. Helt ærligt! At det så burde være en kassekredit er noget andet. Stute, dit eksempel med dit samliv har jo intet med TS's historie at gøre  Nett16 - Hvem siger at 5000 bliver til 10000?.. Ingen? Trådstarter, ja jeg synes du tager sorgerne på forskud - pas på med det. Naturligvis er det fint at snakke om, men så længe I ikke har fælles økonomi og så længe han kan finde ud af at bidrage til sin del af husholdningen (hvis I bor sammen og alt det dér) ja, så synes jeg stadig du skal blande dig uden om. Det ER kun 5000kroner og det behøver IKKE at blive til 10000 kroner  Til jer andre: Hvis jeres kæreste fik lyst til at tage et forbrugslån på 25000 kroner til tant og fjas, ville I så bakke ud af forholdet fordi I ingen fremtid så og løbe skrigende væk? Ikke at min har gjort det, men dét ville jeg absolut intet sige til..
...der er vist mange, der skal være glade for, at de ikke bor sammen med mig.  Jeg forlanger faktisk af min kæreste, at han har styr på sin økonomi. Fællesøkonomi får vi aldrig, så ville jeg drive ham til vanvid. Nu er det primært mig, der styrer den del af vores økonomi, som er fælles. Jeg er uddannet i og lever af at administrere, og det var et ultimativt krav, at der skulle være styr på økonomien, hvis vi skulle have hus sammen. Jeg har, så vidt jeg husker, aldrig nogensinde haft et overtræk. Jeg har to heste, den ene havde jeg, mens jeg stadig læste, så jeg har aldrig kunnet tillade mig ikke at have en buffer. Nu gik min far også personligt konkurs i slutningen af 80'erne - så jeg får aldrig et afslappet forhold til dårlig økonomi. Opsummeret - jeg synes godt, at du kan stille krav, men det er hans opgave at være ansvarlig. Det er absolut ikke for meget at forlange.
Vi har heller ikke fælles økonomi, kun en fælles budgetkonto. Gider ikke fælles økonomi, foretrækker at have min egne penge. Jeg kunne aldrig drømme om at blande mig i, hvad min kæreste bruger sine penge på. Vi er begge to voksne mennesker, så vi stoler på at vi hver især kan forvalte vores penge ordentligt. Vi er heldigvis begge ret sparesomlige.
at du - trådstarter - udviser betydelig omhu for din kæreste. Det er ham der er ude på et økonomisk skråplan, ikke dig. Du bryder dig om ham, derfor "blander" du dig - meget forståeligt da du jo ligesom har set hvor det KAN ende med at bære hen. Forstår slet ikke Jer der mener at "herregud" og "bland dig uden om" - men det er måske fordi jeg har været foged i en del år, og SET alle de fæhoveder der ender i suppedasen fordi de ikke kan styre overforbruget. .
Har lidt svært ved at forstå hvad det egentligt er der er problemet? .. Betaler han ikke sin del af udgifterne? .. Låner han penge af dig? Er det fordi i ikke kan lave noget sammen? (Du tør ikke spørge fordi så får han større minus) .. Forstår heller ikke helt hvor stort et minus han egentlig har.. Du skriver at han har en kassekredit på 20 000 plus et bevilget overtræk på 5000 - et andet sted skriver du at han nu har -2500 på kontoen .. Det lyder som utrolig dårlig rådgivning - et bevilget overtræk er absolut ikke billigt, men så længe det ikke er udnyttet koster det jo ikke mere end de andre ting .. Det er dog ikke normalt at man har et bevilget overtræk i længere tid...
Svar på dine spørgsmål: 1. ved intet om det for 2. jeg har aldrig haft det eller andet minus. 3. Syntes da klart i skal snakke økonomi hvis i har planer om engang at få fælles økonomi eller købe sammen, men syntes ikke du skal gå og lege mor for ham.
Jeg kunne jo rigtig godt tænke mig, at tage mine heste med en tur til vesterhavet, og ride ved vandet m.m. Men er der ikke nogle regler for, hvor og hvornår man må ride der? Findes der evt. et sted, som har guidet ture, hvor man selv kan medbringe hest?
Jeg rider meget i skovene ved Århus og Moesgaard strand. Herfra ved jeg at der er regler med hensyn til ridning på strandarealerne. Ved Moesgaard strand er der på strandarealerne ridning forbudt fra 15 maj til 15 september. Jeg har haft samme tanke - med hensyn til ridning ved vesterhavet. Du skal nok undersøge om der er andre "frednings-tider" andre steder eller om det er de gældende over hele DK. Mvh Michael P. Kragh
Der må jo klar være nogle regler med mindre de har et bestemt areal/område hvor der er ridning. Jeg har aldrig set nogle ride ved stranden, når jeg har lagt og solbadet med hele familien i højsæsonnen, og tror sku også jeg ville kigge noget, hvis en hest kom vadende inde imellem alle de solbadende  Men kan huske jeg som barn var på ferie på Rømø og der red jeg ture ved stranden hver dag (lejede heste). Det var da i højsæson, men der var ingen mennesker der hvor vi red....
der rider ved Henne Strand. Men om de har specialtilladelse ved jeg ikke. På Vejers strand er stranden så fast at man kan køre helt derned med bil og trailer (og det er tilladt). Ellers må man vel søge på om det er tilladt generelt eller på bestemte tider/strande. Mvh Tina
Mvh Tina
På de fleste strande ved Vesterhavet er bilkørsel tilladt hele året, så er ridning også tilladt. Vh Elisabeth
det helt an på, hvilken strand ved Vesterhavet du gerne vil benytte og derfor skal du undersøge det ved den kommune, hvor stranden ligger. I Jammerbugt Kommune i det nordjyske kan du på deres hjemmeside læse, at i Jammerbugt Kommune må man ride på stranden hele året - også mellem de solbadende gæster 
Nu har jeg ikke selv hest mere, men hvis man fx tager hesten med ud til en strand hvor der også er solbadende gæster, hvad gør man så med lorten bagefter?  ... Det er selvfølgelig lidt æv da de jo er lidt større, men eh... det må da ikke være rart som barfodet barn at tonse rundt på stranden og så falde i en bæ eller?  Undskyld det blev off topic, jeg spørger bare, hvis nogen har prøvet det 
bor ( Thorsminde, ikke langt fra Fjand Hestecamping) må man ikke ride ved stranden fra den 1 maj til den 1 september, mener fra tidsrummet 10.00 - 19-00. Synes faktisk også det er i orden at man ikke rider imellem solbadene gæster. Jeg vil selv være lidt træt af det 
Hej Er der nogen der ved, hvilken betydning det har, når sælger i sin salgsannonce for heste skriver "erhvervsmæssigt salg". Altså, kommer der automatisk moms på eller hvad? Der må jo være en grund til, at det står der. På forhånd tak, Hanne
Du kan godt regne med at der så bliver lagt moms oveni salgsprisen. Frederven
Ok, tak for hjælpen.
Ja, et erhvervsmæssigt salg indebære at der er moms på hesten, men det betyder vel egentlig ikke at momsen ligges oven i? Hvis hesten står til 20.000 dkr. kan det jo sagtens være det er inkl. moms. -Altså at sælger tager 25% af de 20.000 kr. og giver til skat. -Så er prisen du skal betale jo stadig kun 20.000 dkr... sælger får så kun 16.000 dkr reelt selv, for de sidste 4000 dkr. skal han opgive i sit momsregnskab. -Som køber er det alligevel aktuelt at vide at det er et erhvers-salg, selv om momsen er inkl. i prisen. -Det kunne jo være at en evt. køber selv var momsregistreret i hestebranchen, og derfor kunne trække momsen fra i sit momsregnskab, således han reelt kun betaler 16.000 dkr. for hesten. Men under alle omstændigheder ville jeg ringe/skrive og spørge, om prisen er inkl. eller + moms.   MVH Pernille.
Hvis en sælger er erhvsmæssig og ikke privat fortæller købeloven jo hvordan du står som køber...... der er forskel på om en privatperson handler privat eller erhversmæssigt hvis man på et tidspunkt kommer ud i en tvist/reklamation Karina
Noget af det mest forfærdelige man kan gøre overfor et andet menneske. Hvor er det dog respektløst. Men mest af alt, er det bare så lavt og latterligt, at jeg inderst inde bare mest har ondt af den person jeg i så mange måneder har gjort så meget for, elsket og kæmpet for. Hvor er det sygt, at et andet menneske vil udnytte en så groft, og samtidig pege fingre og fortælle MIG, at det er MIG der er utro (Tyv tror hver mand stjæler) Den person jeg elskede, den person jeg ville kæmpe for og havde fremtidsplaner med, er ikke længere en person der findes i mit liv. Og alt den kærlighed jeg havde for ham, forsvandt med ét. Jeg har ikke andet end medlidenhed med ham, end ikke had. Tænk, at jeg i så lang tid har ladet mig styre af et selvcentreret, magtsygt svin, mens hele min vennekreds har forsøgt at råbe mig til fornuft. Tænk, at jeg har gået på listetæer, omformuleret mine sætninger, således de passede herren og jeg undgik skænderier. Tænk, at jeg har ladet alle mine følelser få frit spil for første gang i mit liv, og så alligevel bliver røvrendt. Jeg har sgu egentligt ikke ondt af mig selv, og ønsker ikke andres medlidenhed. Jeg er skuffet over mig selv, og mest af alt er jeg skuffet over, at jeg er blevet til en person jeg dårligt selv kan genkende!! Sådan er jeg ikke - Jeg lader INGEN andre styre mig, og jeg væmmes ved tanken om, at jeg måske var endt som en af de stakkels piger i et mands-domineret forhold, som der læses om herinde. Men selvom det var et ordentligt slag i maven, er jeg stadig omgivet af de mest fantastiske veninder/venner, og selvom man skulle tro at jeg havde mistet håbet om en REEL, ærlig og FANTASTISK fyr derude, så nej - Det har jeg ikke! Jeg ER blevet klogere, og jeg ER blevet stærkere! Aldrig nogensinde skal NOGET menneske, NOGEN mand træde sådan på mig igen. Aldrig! Ha' en dejlig søndag derude 
Tillykke med et liv i friheden  Hilsen en, der heller aldrig nogensinde vil lade nogen træde på sig igen. 
   til dig, andet kan jeg ikke sige!
Hvor er jeg glad for at det har givet dig styrke.. You go girl!!   
Ja det du ikke dør af, gør dig stærkere.. Er det ikke sådan man siger?  Uhh hvor jeg kender den følelse! Jeg var selv hele møllen igennem i februar og så på valentines day! Tsk.. Det er sjovt som ens kærlighed pludselig kan blive til had.. Håber virkelig der findes ærlige mænd derude, men jeg tvivler.. Måske den her artikel i Woman kan mundre dig lidt af.. 
Jeg hader ham nu ikke. Jeg har faktisk bare ondt af ham. Han er det mest sørgerlige, triste menneske jeg nogensinde har mødt. Og hans ynkelighed skal ikke ødelægge noget for mig - Overhovedet 
utroligt som man kan blive hvirvlet ind i sådan et forhold. Men godt at du indså at det ikke er ok at liste rundt og at du har venner m.m. som er der for dig  Og bare rolig....den rette mand er derude, du skal nok slå en klo i en som er mere reel, ærlig og mest af alt kærlig. You go!  P.S. Ja, han er sørme et pathetic menneske!
ja jeg kunne ikke have sagt det bedre selv - selvom jeg dog havde følelsen af at være blevet smadret fuldstændigt lige efter.   men så blev det efterfølgende meget bedre. jeg kom selv ud af nogle lignende i efteråret. (Y)
Sikke dog et sørgeligt, patetisk menneske der fumlede ind i dit liv for en kort stund. Godt han er væk, og godt du er videre! Nu er du blevet så meget klogere, og det bliver nu meget lettere at få fat i Mr. Right  Tænk at nå bunden på sådan en vis.. Ynkelige menneske.
Jeg er faktisk ok. Ikke ked af det over ham, men ked af det over jeg føler jeg har mistet min selvrespekt... Et så sørgerligt menneske vil jeg ikke tage mig af, og han skal ikke fylde i MIT liv. Det fortjener han IKKE, JEG fortjener bedre.
Hvor er du sej at du kan vende det netop så du kan se at det er dig der har "vundet" ved at ikke have ham i det liv længere.  Hilsen Benedicte
   til dig!
Tak allesammen - Hvor er I søde 
WOW!!! Altså du har jo fuldstændig ret i alt det du skriver, men at du kan se det og holder fast i det, mens det brænder på (eller nu ved jeg jo ikke hvornår det skete) DET er virkelig sejt! Det tog mig 2 måneder at gå fra trist til rasende efter mig forrige forhold, og er stadig sur på en x efter ca 2 måneder selvom det var mig der sluttede det, og han egentlig ikke gjorde noget galt. Han var bare barnlig og p*sseirriterende, og det irriterer mig faktisk stadig når jeg en sjælden gang kommer i tanke om at han eksisterer. DU er VIRKELIG sej!!! Over middel     
Det skete i torsdags  Jeg er gået fra ham et par gange. Men så tilbage igen. Der vidste jeg jo ikke hvad han rendte og lavede. Der levede jeg jo bare i en drømmeverden, fyldt med DEN kærlighed jeg troede vi havde sammen.. Fyldt med vores drømme om rækkehus og hvidt stakit. Da jeg gik var jeg knust. Men nu hvor jeg har indset hvilken psykopat han bare er, og hvilken stakkels lille mand han i bund og grund bare er, så er jeg rimelig god til at lukke af for mine følelser. Og når der er så meget der taler for, at HAN er en ynkelig, patetisk mand og JEG fortjener MEGET, MEGET bedre end hans ynkelige, selvmedlidenhedspis, magt og kontrolleringsbehov og sygelige jaloux personlighed, så er der ikke noget tilbage at hente. End ikke det FAKTUM at jeg FAKTISK elskede ham, men ligeså hurtigt forsvandt DET - Og nu er jeg ligeglad med ham... Overraskende ligeglad. Det er en fed følelse.. Jeg er fri, og jeg kan gøre hvad JEG vil. Det hjælper ikke noget at være sur, man må bare sætte sig ind i grunden til HVORFOR personen er en ekskæreste, og holde ved det.
Som overskriften siger: Så er der kun en ting at sige til det:
Ehm.. ja.. I fredags modtog jeg et brev fra Sygeforsikring danmark, om at jeg skulle svare på vedlagte seddel med der tilhørende spørgsmål og sende brevet tilbage sammen med den vedlagte svarkuvert, grunden var at deres revision, mente at jeg var i behandling da jeg blev meldt ind  Jeg forstår det ikke helt!!  Jeg ville meldes ind da jeg havde hørt jeg ku få tilskud til mine kontaktlinser, og da det ville være en god ide hvis jeg på længere sigt skulle blive syg. Jeg ville ikke have den store dækning, men den med gruppe 5. Jeg husker at jeg dengang svarede på deres helbreds spørgsmål, som skulle godkende en, og de godkendte mig dengang. Jeg havde d. 1 oktober et anfald af migræne og ondt i nakken, og tænkte ikke videre over dette, men da jeg havde haft det 2 gange indenfor 14 dage og det begyndte og påvirke mig på daværende arbejde søgte jeg læge, men han kunne ikke gøre noget ved det MENTE han. Jeg opgav lægen, og prøvede selv mulighederne, derved tog jeg til kiropraktor d. 2 november for og se om de kunne hjælpe mig. Jeg var i denne tid ved og blive meldt ind i sygeforsikring dk, og den endelige dato blev d. 27 oktober. Ud fra de spørgsmål de har sendt til mig, kan jeg sagtens se hvor "sort" det ser ud for mit vedkommende, for det ligner virkelig at jeg blev meldt ind fordi jeg VIDSTE jeg skulle til psykolog d. 2 november, men nu er det bare sådan at den tid blev en akut tid, da jeg havde så mange smerter den her dag! Men det kan sygeforsikring dk jo ikke finde eller se nogen steder. Hvis jeg skal betale tilbage, hvilket jeg gjorde glædeligt hvis jeg da bare forstod problemet i dette, så bliver det omkring 1500 kr! MEN, jeg sender brevet til dem i morgen, og har lige sendt dem en mail, hvorpå jeg skriver at jeg ikke helt forstår hvad problemet er, og at jeg undres over at de først 8 mdr efter at jeg 1 gang var ved kiropraktor, gør noget ved dette. Nu må jeg se hvad de svarer, eller siger hvis jeg bliver ringet op. Men det er lidt irriterende og blive beskyldt for noget som man jo i 1 omgang troede man gjorde helt efter reglerne  Det bliver jo ekstremt svært og bevise at min kiropraktor tid var en akut tid, og så er det jo nærmest ord mod ord  Åhh.. hvor ville jeg lige nu ønske jeg aldrig var blevet meldt ind hvis jeg vidste dette..  Ved godt de endnu ikke har krævet penge, men det lyder jo til at de tror jeg lyver  Det var det samme med min boligsikring da jeg boede i lejlighed, jeg gav alle de oplysninger de skulle have, alligevel krævede de 3000 kr tilbage selvom jeg havde fået godkendt boligsikringen, da jeg ringede derind og sagde jeg havde et brev med bevis på at de havde godkendt det, sagde de at det var en fejl , hvorpå jeg blev sur og nægtede og ville betale, så mente de at jeg ville ryge videre i inkasso, også opgav jeg og betalte!! Men åhh hvor er det bare træls og blive beskyldt for sådan noget, når man ALDRIG ku drømme om og snyde "systemet" på den måde  Andre der har prøvet noget lign??
Man må ikke have været i behandling hos kirapraktor eller fysioterapeut 1 år før man melder sig ind. Så det er vist det der er galt..
kom til og skrive psykolog, hvor der sku stå kiropraktor..  Jeg har heller ikke været til hverken fysiteraput, /har sågar aldrig været til dette og har heller ikke været til kiropraktor før d. 2 november, hvor jeg blev meldt ind d. 27 oktober.. Kan ikke se hvordan jeg skal ha været til disse to ting indenfor 12 år mdr.. hvilket jeg også skrev i deres helbredelses brev.. netop derfor forstår jeg det ikke.. 
jeg meldte mig ind for godt 8 år siden... kort tid efter fik jeg konstateret Astma/støvallergi, så de smed mig på porten, selvom jeg intet fejlende de få mdr inden jeg meldte mig ind og ikke havde gjort det i flere år. Så det firma har jeg ikke den store fidus til, men er til gengæld gald for den sygeforsikring jeg har via jobbet som giver mig ret til at komme uden om alle former for ventelister, dvs direkte til privathospitaler. Denne forsikring er benyttet et par gange til diverse undersøgelser. Karina
Hej. Nu har jeg heldigvis været med i Danmark siden 1984 så jeg har ikke de store problemer. Men du har jo konsulteret din læge for et problem i starten af oktober, og meldt dig ind i slutningen af oktober. Og eftersom problemet ikke var forsvundet, har du fejlet noget på indmeleldsestidspunktet. Så med mindre du kan bevise at der er sket en ulykke fra d. 27/10 til d. 2/11, så må det siges at du ikke har været i god tro da du meldte dig ind. Nu tager det jo ikke lang tid at blive meldt ind i Danmark. Enten melder man sig ind på nettet, ellers skriver man på en indmeldelsesblanket. MAn er ikke ved at blive meldt ind sålænge brevet ligger derhjemme.
Nu ved jeg ikke hvordan de vurderer ens helbred, men er temmelig sikker på at man skal være fuldstændig rask, når man melder sig ind. Og hvis du lider af migræne, som vel er en kronisk lidelse, ville jeg da tro at de kunne finde på at afvise dig alene af den årsag.
Hej Jeg er medlem af Danmark og har været det siden jeg blev født. Min mor var medlem inden min fødsel og derfor kunne jeg blive medlem gratis, ved fødslen. Jeg fik 10 mdr gammel konstateret allergi og astma, men jeg er stadig medlem af Danmark. Jeg ville ikke kunne blive medlem i dag pga af min sygdom, så jeg er taknemmelig for at min mor fik mig meldt ind ved fødslen. Sød tøs jeg vil mene at du har fejlet noget da du medlte dig ind, da du har været ved læge i starten af oktober med problem, som måanses for at være mere eller muindre kronisk. Derfor mener jeg at du har været i ond tro ved indemldelse, da du altså var "syg" der. Danmark kriterier optagelser er som følger: Mette
Skal have pas til mine 2 små hyggeheste i dag (loven..) dyrlægen kommer, men hvad skal jeg have styr på i forvejen??
... om dyrlægen selv har papirer med, men det er måske en god ide at udskrive dem, så du har dem parat. Du kan finde alt, hvad du har brug for lige her:  Hilsen Sif
hej ænder:) Sidder og spekulerer lidt på om jeg skulle starte en ny uddannelse når jeg er færdig med den jeg er i gang med, primært fordi jeg hellere vil noget andet:) Spekulerer i helt andre baner. Såsom handicappet børn/unge og ridning som en terapi form.. Er her nogle der ved om der findes noget uddannelse/kurser som man kan tage i den retning??
Hvad med ridepædagog? Synes, jeg kan huske, du engang overvejede "alm" pædagog, og så bare med en 4-benet dimension? Hej fra Mia
på FB under ridepædagog. Der er opstartet en uddannelse, som netop går ind under det du søger. Jeg kende ig jo og du vil være supert til sådan en uddannelse.
Jeg ville nok nærmere kigge mod en uddannelse som fysioterapeut også bygge hestedelen på der...
arbejdet på en handicap rideskole og vil ligesom chris sige at en god vej frem er at uddanne dig som fysioterapeut og så bygge nogle ridelærer fag ovenpå. Før i tiden kunne man tage Dansk Rideforbunds Handicapinstruktør uddannelse, men om det stadig er noget der eksisterer ved jeg ikke.
er som sådan ikke en uddannelse. Det er to kurser med teori/praksis, 20 timers praktik og noget pædagogik kursus. Ville nok også se hvad ridepædagog er for noget eller fysioterapi - prøv at tjek "osteropati" ( kan ikke helt huske stavemåden) fys for heste....
Hej Hvad sker der hvis man ikke, får opdateret sit hestepas.?? bliver man udlukket fra stævne eks.??
... hvordan man forestiller sig at det skal håndhæves - men det står i bekendtgørelsen, at overtrædelse straffes med bøde. Du vil desuden ikke kunne starte stævne, og sandsynligvis heller ikke få dyrlægebehandlet hesten. Hvis du vil være helt sikker på sanktionerne, så skal du nok kontakte Fødevareministeriet, som har fastsat de danske regler på området, eller Videncentret for Landbrug, som er sat til at administrere dem. Hilsen Sif
Hilsen Sofie
Hvem rydder op på Heste Nettet? Vidste ikke lige hvor jeg skulle oprette dette emne, så gjorde det under denne kategori. Hvis jeg har oprettet et indlæg og synes det ikke mere er relevant og ligeså godt kan blive slettet, kan jeg så selv gøre det og i såfald hvordan? Eller kan man få admin til det og hvordan?
Fra HN's adfærdsregler:
Okay tak for svaret - det er helt ok. 
Er såååå lykkelig !!! har lige fået afvide at jeg bare skal sende min ansøgning ind og så kan jeg starte på skolen til august!!  er bare så glad for jeg endelig har noget jeg kan komme igang med! Men da jeg virkelig ønsker at gennemfører denne uddannelse er jeg alleredee igang med at tænke PRAKTIK !???  HVOR HVORDAN HVORNÅR HVORLEDES????  alle de spørgsmål... aner jo intet!!  hvor søger man praktik? Hvordan??  Jeg er helt på herrens mark!
Din studievejleder/ praktikpladskonsulent kan hjælpe dig med en liste over godkendte praktikpladser/lærepladser. Jeg vil nødig tage modet fra dig, men det er ret svært at få en læreplads/praktikplads som dyrepasser, så det er nok en god ide at starte tidligt. Hilsen Sif
Jeg starter nemlig tidligt   Har allerede skrevet til 2 steder (og det er 30 min siden jeg fik afvide jeg kom ind) Jeg VED det er svært, men er det desværre lige meget hvilken erhvervsuddannelse man tager nu til dags   Der var ingen uddannelser hvor min vejleder kunne sige "det er nemt!" Så alt skal der kæmpes for  Har skrevet til Susan faktisk fra blue hill, ved ikke om de tager praktikanter under uddannelse ind, men ville være drømme stedet!
Er selv i gang med dyrepasseruddannelsen, og det første halve år tog jeg grundforløbet, og efter det skal man i praktik før man kan fortsætte på 1 hovedforløb. Sådan foregår det på min skole.
Jeg er igang med landbrugsudd. Og vi bruger   til at søge praktikpladser på l.a. Derudover søger vi en hel masse uopfordret. Har man ikke for mange kriterier (vigtigst for mig er et godt arbejdsmiljø), og søger man hos en masse der ikke annoncerer, så er det muligt. Hvor der er en vilje er der en vej. Pøj pøj
tak skal i have   Fandt en hjemmeside hvor der var alle de godkendte steder til praktikanter. Jeg syntes ikke man kan "tillade" sig at have nogle kritier når det er så svært at få en praktik plads   Om det så er i jylland, så må jeg tage der til! Det vigtigste for mig er faktisk lønnen, da jeg er afhængig af min indkomst.
Jeg går ud fra du skal starte på den i roskilde, har to veninder der går på den, og har (næsten) kun hørt godt om den. Herinde på markedspladsen har jeg flere gange set rideklubber som søger elever fra netop din uddannelse, så hvis jeg var dig, ville jeg tjekke dagligt hvis muligt, og evt selv oprette en annonce derinde, om at du søger praktik plads. Jeg er ret sikker på at Susan ikke kan hjælpe dig desværre - regner selv med at skulle derover et par uger i sommerferien, og jeg GLÆDER mig! Susan tager "alm" praktikanter, jeg vil klart anbefale dig at tage en tur derover når du har tid. Jeg tror at jeg på de 5 måneder jeg var der, lærte mere end jeg har lært i resten af min ridekarriere 
jeg har været i praktik som dyrepasser, og de fortalte mig at ca 1 uf af 100 kommer ud på "arbejdsmarkedet" når de har taget uddannelsen..
Det er rigtigt at det er svært at få praktikplads- men det er ikke umuligt. Hvis det er det du vil skal det nok lykkes   . Jeg er selv uddannet dyrepasser med heste- uddannet fra et hestehospital. Jeg valgte dog efter endt uddannelse at arbejde med mus. Hilsen Catrine
Hvis jeg havde en datter på 15 år, som kom og spurgte, om hun måtte få en hest mere, ville svaret være: Klart nej. En ting er de fast udgifter til en hest mere, men en anden ting er, hvis der er store dyrlægeudgifter oveni. Og dem kan man aldrig forudse. At have een hest er dyrt, men at have to hest er som regel dobbelt så dyrt. - Henriette -
glad for vores 16 årige datter forstår at et nej er et nej  så slipper vi for hendes plagen hvad enten det er hest eller andet  hun tjener sine egne penge imellem 1500 og 3000 om måneden men det betyder langt fra at hun har råd til at ha en pony , der kan støde ting til som gør at vi som forældre må træde til og det vil vi ikke.
Ej, sådan troede jeg slet ikke forældre så på det ö - Det kunne bare være så dejligt med en prupony mere! - Og så dyr er en pony jo heller ikke, eller er den? Jeg ved vi har pengende til en mere, men ved ikke hvorfor de ikke vil give mig en mere?
de tænker at der er et stort arbejde i at ha en pony så 2 giver mere arbejde og flere udgifter og hvad så om snart, når du skal til at læse til eksamen , finder kæreste osv har du så tid til dine ponyer. nyd du den pony du har og brug din tid på den , det giver ikke dobbelt lykke at eje 2 ponyer eller flere nok snarere tværtom 
Mange tak for din fine kommentar. - Jeg forstår bare ikke, hvorfor jeg ikke skulle have tid til to? - Altså de skal jo stå samme sted. Det kan godt være at det bare er mig der er umoden   Eller om mine forældre bare er ''dumme'' .. Altså min far er lidt ligeglad, det er jo til min mor. - Tror jeg. Sådan er min opfattelse af det. Da min mor købte min pony, så det eneste min far havde at sige til det var: ''Ja ja, det står du for. Køb ponyen hvis du virkelig vil'' .. Så tror heller ikke han har indflydelse på det denne gang? - Men når jeg bliver atten, så køber jeg altså en pony mere, hvis jeg ikke for en af min mor inden det.
Da jeg var 15 år, ville jeg også smadder gerne eje alle ponyer i verden, og ved du hvad, jeg har ikke fået bugt med den trang endnu, hvilket har gjort at der pt går, en fuldblod, en oldenborblanding, en tinkerblanding, en oldenborg plag og en Belgier på min fars jord. Man får ALDRIG nok. (jeg har dog fået afsat nogle af dem til faamilie, så jeg ikke står for ALLE udgifterne selv) Er det bare fordi det kunne være hyggeligt, at du gerne vil have en pony mere, eller har du et reelt behov for èn mere? Mit budget ligger på 30000 om året for at have min ene pony inkl. alt, og det synes jeg bestemt ikke er lidt. Den bliver så også opstaldet om vinteren. Resten af hestene koster ca 12000 om året, og det er når opstaldning er gratis, fordi de står ved min far. Budgettet holder kun, hvis jeg ikke ekstraordinært skal have dyrlæge. Heste er en dyr hobby, og jeg kan godt forstå dine forældre ikke synes, det er nødvendigt med en pony mere, hvis det bare er for hyggens skyld. Nyd den pony du har eller skift den ud, hvis det er fordi den ikke opfylder dine behov, og mind dig selv om, hvor heldig du er at hve bare èn pony, for hvor er der bare mange piger der aldrig får den drøm opfyldt og som ville give alt for bare en enkelt pony 
Maria rigtig mange tak for svaret! (: Jeg har verdens sødeste hoppe-hygge-bæst(Efter min mening)- Og han skal aldrig skiftes ud! Han er min første pony, og min mor har lovet, at betale alt indtil han endda ikke kan mere  Jeg har ikke behov for en mere, jeg syntes af en eller anden grund, bare det kunne være rigtig hyggeligt med en mere af mine egne i stalden [: Når man tænker over hvor heldig jeg er så ja egentlig? Da jeg var lille, sagde mine forældre altid, at jeg måtte få en når jeg var 16, fordi de ikke troede på, at jeg ville blive ved med at tilbringe mit liv hos hestene. Jeg troede aldrig jeg skulle få en hest, men så købte min mor mig en(:
Råd til 2 hypper med kun 1700 om mrd. Hyp nummer 2 koster måske kun 500 om mrd. i opstald, men så kommer foder, hovsmed, dyrelæge, udstyr, oven i.. Dobbelt arbejde at have 2 hypper er det også, for den skal jo passes og rides også..
starte med at få en part i en anden hest måske??
Du skal også tænke på at den pludselig kan blive syg. Et dyrlægebesøg Søndag aften er meget dyrt. Har lige selv haft en hest med kolik Søndag nat. 4000 kr at betale. + min 1 års er halt og har også haft dyrlægebesøg det ved jeg ikke hvad koster endnu. Er glad for de begge er syge forsikret. Så det render nok op på næsten 5000 og så er der jo de almindelige udgifter der stadig skal betales. Så det vil da være en fordel at kunne lægge penge tilside hvis ponyen skulle blive syg eller komme tilskade.
Må indrøme at jeg bliver lettere forarget over din udtalelse "Jeg ved vi har pengende til en mere, men ved ikke hvorfor de ikke vil give mig en mere?" Penge hænger ikke på træerne.. og hvis de ikke mener at økonomien er til det så er det sådan det er.. kan være svært at se fra din synsvinkel hvor mange penge dine forældre tjener.. hvis du vil ha en pony til.. så syntes jeg du selv skal betale for den : P du skal i det mindste bare være glad for at du har "fået" en hest/pony i det hele taget... jeg måtte sgu betale for min egen  men det er måske en ny opfattelse blandt unge at man kan få hvad man vil ha fordi mor og far har penge   syntes du bør være tilfreds med hvad du har.. Knus Daniella
Jeg fik min hest nummer to da jeg var 16 år. og har både den første og den anden endnu. + en tredje. Jeg tror kun jeg fik lov fordi min mor også interesserer sig for vores heste. Og fordi jeg ikke kunne ride konkurrence på den første. Det at plage hjalp mig aldrig.   - selvom min mor nu alligevel lyttede til hvad jeg sagde.  Men hvis jeg var dig ville jeg holde igen med pengene, sparer en god sum op og så finde den helt perfekte hest når jeg blev 18 - 19 år og var færdig med gym eller hvad du nu skal.   For under gym er der altså ikke meget tid til to heste. (taler af erfaring)
...jeg synes så, at du er super priviligeret, hvis dine forældre har købt en pony til dig og afholder samtlige udgifter på den. Det er nok en del, der ville misunde dig.
Min mor købte en pony til mig, min søster og hende selv da jeg var 14, ca. et ½ år efter havde vi to, da den første ikke kunne gå alene... Jeg ved ikke hvordan min mor havde råd til det på sygedagpenge og kontanthjælp, men af en eller anden grund kunne hun få det til at løbe rundt... Jeg har altid været taknemmelig for at hun gjorde det for mig og min søster... Jeg har haft rideveninder der har sat sig i gæld hos familien i en tidlig alder fordi de virkelig ønskede sig en hest, og andre der ikke fik det ønske opfyldt før de blev voksne og selv kunne købe... Der er nok en del der ville give meget bare for at have en hest... Var jeg din mor, ville jeg ikke sige nej til at du kunne få en mere, du kan jo 'bare' gå igang med at sparer op, og købe en, når du har råd... Samtidig ville jeg (som mor) sige at første gang der blev bedt om penge til hest nr. 2, så havde du jo ikke råd til den, og måtte sætte den til salg... Om du køber en når du bliver 18 (eller før, hvis du har råd), det kan vel ikke være noget dine forældre bestemmer - hvis det er dine penge... Var også lige forbi 'den blå avis', og nu ved jeg jo ikke helt hvordan de tinkere er, men der var en 4 års hingst til 10.000, men ellers kostede mange af den mellem 18.000 og 25.000, så det er lidt penge der skal spares op...
Som der er nævnt før, hvad hvis du finder en sød fyr? Når du begynder at "gå i byen" og interessere dig for fest og smart tøj, så er din indtjening langt fra nok. Det kan godt være du lige nu tænker at det kommer du aldrig til at værdsætte højere end din(e) pony(er), men det kan vende på en tallerken fra den ene dag til den anden. Du skal være 100 % sikker på hvor du er, hvad du vil med dit liv, din økonomi i de næste mange år før du selv anskaffer dig en hest. Hvad hvis når du er færdig med skolen pludselig vil rejse? Hvad hvis du står og skal flytte hjemmefra og skal bruge ekstra penge? Vil du så bar sælge den igen? For så går det ud over hesten at du ikke har overvejet det grundigt nok. Dette indlæg skal ikke forståes negativt mod dig, for det kan selvfølgelig lade sig gøre hvis viljen er der. Men jeg bliver først student her til sommer, og jeg måtte sælge min pony for 3 år siden da jeg begyndte, og det var også selvom mine forældre betalte den, for tiden og interessen var der ikke. Først nu er jeg ansvarlig til at have hest igen. Jeg ville gerne redde alle dyr i verden, men min mor har som din også sagt nej, og skidesur det blev jeg. Men hun havde jo ret. Man skal kun anskaffe sig de dyr man har tiden og økonomi til 
Tag da en slapper Sofie, hvorfor en hest mere? Lyt til de andre her, de har sgu ret. Altså jeg er 25 det er først nu jeg har råd til hest nummer 2, jeg går bare og venter på den gider at komme ud af sin mor. Hvorfor mener nogle bare at det er lykken at have 2 eller flere heste? I de 11 år jeg har haft hest, har jeg altid kun haft en. At det så er 3 forskellige heste jeg har haft, er den anden snak. Den nye får jeg kun fordi den "gamle" ikke holder 5-6 år mere, når han så er væk har jeg kun 1 igen. Det er altså ikke altid lykken at have 2. Hvis det er fordi du vil ride mere, så få en part eller rid ham du har mere.
Glæd dig til landbrugsskolen i roskilde afd. lyngby   jeg tog grundforløbet sidste år fra august til december. Det er en rigtig god skole og vælg at bo der, så er det endnu sjovere  Du kan finde godkendte praktiksteder på praktikpladsen.dk Det er svært at finde læreplads hvis man har nogle kriterier til fx landsdel. men hvis du ikke har nogle kriterier så skulle det være nemt nok at finde   kig herinde under : job tilbydes, der er nye jobs hver dag. Held og Lykke.
jeg synes du skal lytte til din mor, og nøjes med den pony du har. som du selv skriver er du ikke mere end 15 år og det er nu du skal tænke uddannelse. hvad skal du efter folkeskolen, gymnasiet? (som en anden skriver er det utroligt hårdt at have 2 heste i gym) eller på efterskole måske uden hest, og hvis med, kan du nok ikke have 2 heste med. du skriver du sagtens kan tjene til at holde en ekstra hest, med det beløb, du skriver du kan tjene om måneden er det meget naivt at tro, man kan holde hest for dette. og du ved ikke om du mister interessen for heste, når fyre,veninder, fester og uddannelse, tager din tid og dit interessefelt vent du hellere med hest nr. 2 til du har fået dig en uddannelse for efter folkeskolen er det ikke tid, du har mest af
Jeg kan SLET ikke tage dette indlæg seriøst, ja undskyld... Trådstarter: Prøv lige at læs dine egne indlæg igennem én gang til, og så prøv at tage nogle andre briller på. Du synes det kunne være HYGGELIGT med to af dine egne i stalden? Er det fordi der er lidt prestige i, at kunne sige man har to ponyer? Du godeste, du trænger til at vågne op... 1700 kr. i måneden, wow. så har du 1200 tilbage til din hest nummer to. Af de 1200 skal du så betale smeden, dyrlægen, forsikringsselskabet, underviseren, rideudstyrsforretningerne... Good luck!
jeg købte også en lille shetlænder, så jeg havde den og min store hest, tænke jeg har da masser af tid til 2.Men tro mig selv sådan en lille en kræver meget tid og det gik næsten ud over den store, da jeg skulle tag hensyn til at jeg også skulle nå den lille, og så vidt jeg forstår er din hest opstaldet ude, er du sikker på at blive der langt ud i fremtiden? hvad hvis du er nød til at flytte, de fleste steder koster hest nr 2 lige så meget som nr 1 jeg drømmer også om heste nr 2 (når happy er halt   ) men ved jeg ikke har tiden og vil heller hygge og stille og roligt ride happy op igen. så tænk dig godt om..
Jeg er 18 og har ingen jordisk chance for at have hest før om et par år. Med eller uden forældre. Drenge, veninder, byture, shopping, ting kommer altså også til at spille en rolle i dit liv. Nu bliver jeg også ret forarget for udtalelsen: Kunne det tænkes, at dine forældre havde andre ting, som de kunne bruge de ekstra penge på om måneden, som DE har tjent? Sig selv eksempelvis. Desuden så er der ofte en årelang holdbarhedsdato på sådan et dyr!
Ja jeg må indrømme dit indlæg mindede mig om et lille forkælet barn jeg engang gik til ridning med. Hun gik allerede til ridning 2 gange om ugen og var sur på sin mor fordi hun sagde de ikke havde råd. Kunne ikke lade være med at forsvare moren fordi da jeg var i den den alder havde vi knap nok råd til en time til mig. Nu er jeg 18 og på SU og efter sommerferien vil jeg prøve at finde pengene til at begynde igen. Det at få min egen hest sker ikke før jeg formegentlig er færdiguddannet og har et stabilt job. Så pris dig lykkelig for at du er så priviligeret at du kan have en hest for det er der menge af os andre der ikke har. Hvis man ikke kan sætte pris på det man har så fortjæner man ikke mere. Bare min mening. Jeg tænker det samme som Kimus. Er det for prestige? Der er mange der køber heste for at blære sig og så køber en ny når den gamle ikke er god nok og det synes jeg bare ikk er fair over for hesten.
Jeg kan godt forstå dig, det ville da være super lækkert med to, MEN, der er flere ting der spiller ind. For det første er du 15 år. Inden længe kommer der mange andre interesser end heste. - fyre - veninder - gå i byen - ud og ha nyt tøj - andre ting, som er uden heste. Hvis du skal bruge hver en krone du tjener, på hestene, har du ikke råd til de nye fede bukser du lige har set, eller andet. Og hvis du en måned kun tjener 1200 kr. kan jeg fortælle, at dette er ikke nok. Det er hvad jeg bruger på 1, og det er billigt opstaldet. Men smed, dyrlæge, forsikring, nyt udstyr osv. Det koster altså. Kan fortælle, at jeg måtte nøjes med at ride på andre folks heste, indtil jeg fik min børneopsparing da jeg var 18 år. Så det at du allerede har fået 1 hest, det synes jeg bare du skal være utrolig glad for. Ville da ønske det havde været mig. Så jeg synes du skal tage til takke med det, for du er heldig ! Og du er teenager, der kommer perioder hvor man ikke synes hesten er særlig interessant.
Jeg vil som de fleste andre siger: Lad være, selv om du så kan afholde alle udgifterne selv... Jeg er nitten og har lige (for 2 uger siden) købt min første helt egen hest - og jeg ved at med købet af hende vælger jeg MANGE ting fra... Jeg har valgt fra at flytte hjemmefra inden for en overskuelig fremtid, jeg har valgt at mit sociale liv ikke kan være så stort og livligt, som jeg måske nogen gange kunne tænke mig, jeg vælger min frihed til at rive et år ud af min kalender og rejse jorden rundt fra... Det valg mener jeg ikke jeg ville have været moden til før nu og kun fordi jeg har været meget igennem det sidste år har været mange modnende ting igennem... Jeg har selvfølgelig også valgt min hest TIL og ikke kun de andre ting fra, jeg har valgt glæden ved at se en udvikling til og glæden ved hendes selskab til... Men hun holder forhåbentligt 15-20 år ud i fremtiden, da hun kun blev fem i fredags   Jeg ELSKER hende og hun er HESTEN for mig   Men der var også mange overvejelser inden købet og mens jeg var ude og glo på heste om jeg overhovedet skulle have sådan én... Mine forældre VILLE ikke give mig en hest - dels mente de ikke jeg havde tiden, eller var ansvaret voksen eller at økonomien kunne holde (bor i nordsjælland, hvor det er lidt dyrere at have hest og mine forældre kan godt lide at bruge deres penge på dem selv - sk*dderikker  )... Jeg er glad for deres valg, for jeg fik en halv part, hvor jeg over de 5-5½ år jeg havde part, fik lov til at udvikle mig fra uviden rideskolerytter til at være klar til egen hest, da jeg fik lov til at få mere og mere ansvar for og tid med hesten... Så at du vil have en hest mere, bare fordi det kunne være hyggeligt, fortæller mig at du måske ikke er helt moden nok til at have den hest du allerede har... Beklager at jeg skal være sådan en lyseslukker og lyde så frelst, men det er min holdning, som nok er formet af at jeg har været EKSTREMT heldig med part og partens ejer (og gårdejer, hvor min egen står nu) 
jeg synes stadig, du skulle prøve med en part....
Tag du nu og hold dig til den en hest du har. Og der er også noget du helt har misforstået, for jeg har to heste opstaldet samme sted som din, og selvfølgelig koster det ikke kun 500 kr mere om måneden hvis man har to. Den anden skal jo også have mad, halm, hø osv. En koster 1500 og to koster 2500. Og der er forresten heller ikke plads til flere i stalden, det var jo da også en ide at have undersøgt. Tag du og hyg med den søde Sheik, og nyd ham. Bare et råd fra en gammel rotte, der selv har tiden til to, men som heller ikke er teenager længere   . Kh Heidi
Overvej hvor mange af pigerne der med sikkerhed er misundelige på dig... fordi du overhovedet har din helt egen pony! Jeg har selv stået på rideskole med mange "små" piger, de elskede når vi i pensioner stalden gad snakke med dem og de måtte strigle vores heste... tror aldrig min gamle hoppe har været så ren, som den gang hun stod på rideskolen... hehe Jeg ville være glad for min ene pony hvis det var mig. Jeg har selv 3 stk. og gud hvor er det synd for 2 af dem, de bliver sjældent nusset og pusset lige så meget som min 3 års gør, som jeg er i gang med at tilride... det er en tilværelset de har vænnet sig til, men inderst inde så ville jeg ønske jeg havde lige så meget tid til dem alle 3 dagligt... Så klap du din pony en ekstra gang... og nyd at det er din egen...
virkelig vil have pony nummer 2, som jeg så på ingen måde vil anbefale, efter at have set alt for mange pony piger stå og mere eller mindre få stress af, at få passet begge ponyer, skole og veninder, men så ville jeg gøre følgende: Sige det næste halve år, tager du alle de penge det ville koste at have hesten, dvs 1000 i opstaldning, 200-400 for foder (er hø mon med i staldlejen?? Det leger vi lige), smed 400-1200 hver 6. uge, dyrlæge, forsikring, tilretning af sadel (ligger gn. på 1200 hvert halve/hele år), nyt udstyr når det gamle går i stykker, div. Lige meget hvordan jeg vender og drejer det, kan du ikke holde hest forsvarligt for under 2500 om måneden. Også er der fx ikke regnet undervisning med ind. Så start med at tjen de penge, lig dem til side, og hvis overfor dine forældre om et halvt år, at interessen stadig er der, og du selv kan betale for nummer 2. Men der skal du stadig overveje, at det er meget arbejde. Bare fordi de står samme sted, er det ikke nemmere. Langt fra.
Jeg forstår ikke helt savnet af nr. 2 hest. Hvad med at sende dine surt sammensparede penge i banken og evnt. hvis du evner det, så tage en hest i træning? Så står du heller ikke med 2 heste som måske skal sælges når din uddannelse bliver for tidskrævende eller du begynder at arbejde. ~ Anette
Da jeg var 13 fik jeg aller nådigst lov til at købe en pony. Den hedder Goldie og står stadig på mine forældres mark. Da jeg blev 15 var jeg godt igang med at ride stævner. Men da 16 jo er grænsen for ponyryttere måtte jeg da have en hest. Det kunne jeg også godt få sagde min far, men så måtte Goldie væk. Og DET villie jeg ikke gå med til. Men det endte jo med jeg fik nummer to. Og jeg kan love dig for der er meget arbejde i to i stedet for een, og du kommer til at gå med konstant dårlig samvittighed, fordi du ikke har så meget tid som du ønsker til begge to. På et tidspunkt begynder hormonerne også at boble, og så er der altså noget du synes er sjovere end at bruge 4-5 timer, på ridning, pleje osv hos hestene. Jeg taler af egen erfaring! Det er en rigtig usmart idé at anskaffe én til pony. Skift enten den gamle ud eller vent til du er ovre din pubertet og se så om du stadig har interessen. Kan godt forstå dine forældre! Hvis du partou skal have endnu en af "dine egne". Så se om du kan finde en du kan få part i, når du vil hygge.
Jeg er 25 år, og drømmer stadig om at eje en hel FLOK heste - Jeg har dog "kun" en enkelt, og jeg har absolut ikke behov for, tid eller råd til flere, selvom det ville være enormt hyggeligt at have   Jeg låner i stedet staldejers dejlige mule, hvis jeg har tid til at ride mere end min egen gider. Da jeg var 16 fik jeg min første hest. Før det havde jeg haft en lånehest, som min mor holdt udgifterne på, og igen før det, havde jeg passet og redet en pony fast i flere år. Min mor og mormor gav mig min første hest, som jeg selv holdt udgifterne på efterfølgende - Og her kommer så min pointe:  Hvor er jeg min mor og mormor evigt taknemmelige for, at de gav mig min første hest! Jeg havde som 16-årig aldrig været i stand til selv at spare op til købet. Og derudover gjorde min mor det helt rigtige ved ikke bare at give mig en hest første gang, jeg spurgte. Jeg fik lov at bevise, at det var et seriøst ønske, og at jeg kunne håndtere ansvaret, ellers havde min mor ikke støttet min hobby i så høj grad. Sagen er nemlig den, at hvis jeg IKKE havde været seriøs omkring hestene, så havde det i sidste ende været min mors ansvar. Det havde været hendes økonomi, tid og hovedpine, hvis jeg af en eller anden grund ikke havde været ansvaret voksent. At din mor siger nej til hest nr. to, kan jeg derfor sagtens forstå. Tænk på, hvor heldig du er! LANGT fra alle forældre har råd til at støtte vores hobby med så stort et beløb, som vores forældre har gjort, og det skal vi være evigt taknemmelige for! Og igen, hvis det viser sig, at en hest nr. to var en fejl, så er det ikke dit problem, men dine forældres i sidste ende. Dine forældre skal ikke overtales til noget her, du skal respektere, at det er deres penge og deres beslutning, så længe du er under 18 - Især når du har så forstående forældre, som du tydeligvis har, de har jo faktisk allerede opfyldt dit største ønske  Så i stedet for at plage, så synes jeg, at du i stedet skal give dem en krammer og sige "tak for hjælpen" 
jeg må erklære mig enig med de andre herinde. På mig lyder det du skriver som en ikke synderligt gennemtænkt eller ansvarlig beslutning. Du har jo allerede en hest du er glad for, så jeg kan ikke helt se behovet for nr 2. Det lyder ikke til du har forståelsen af, at dine forældre kunne sige nej af andre årsager end de økonomiske!? jeg har en datter på 7, vi bor på en gård og har alle muligheder for at hun kunne have sin egen pony, men hun får ikke en førend hun har vist der virkelig er hendes interesse med ridningen og pasning af dyrene. Og hun ville så absolut ikke få to! Det er jo ikke lig med dobbelt lykke!!!! økonomisk kan jeg så absolut heller ikke se det realistiske i dit ønske. så nej jeg ville som mor ikke sige ja. vent dog og nyd den du har og føl dig priviligeret over at du overhovedet har en. og så et surt opstød du ikke skal tage forkert, men måske tænke lidt over..du lyder meget forkælet og jeg synes der er alt for mange unge/børn i dag der tror alting kommer til dem blot de beder om det. De glemmer fornuften og taknemmeligheden over det der allerede er givet dem!
Svarer du i toppen af en mail/PB, eller nederst? Jeg har lagt mærke til, det kan give noget "rod" i mailen, hvis man ikke er enige.   Jeg burde måske rette mig ind efter hvad andre gør, så man kan få en ensartet mail, men har ikke gjort det indtil videre. Hvad er det mest korrekte, og hvorfor? Jeg skriver i toppen, fordi jeg godt ved, hvad der står nederst - går ud fra, nogle skriver nederst, for at man kan følge "debatten"? Nu har jeg tænkt over det så mange år, kan lige så godt spørge jer. 
Jeg svarer altid i toppen, da jeg synes det nyeste skal være fremme når man åbner PB'en. Men ligesom dig har jeg også observeret at det af og til bliver noget rod. I mail kommer det automatisk da vi har auto-signatur og den bliver indsat øverst, når man vil svare.
Jeg svarer også oftest i toppen, dog kan der være flere afsnit jeg svarer på, og så svarer jeg under hvert afsnit. Sådan blev jeg skolede, da jeg brugte dk.fritid-nyhedsgrupperne tilbage i 90'erne
Sletter som regel det der står i forvejen, og så skriver jeg ko i toppen...
Jeg oplevet at folk svarer nederst - særligt i PB'er og det giver noget værre rod... Jeg ved godt, hvad der står nederst i beskeden   Jeg er mere interesseret i hvad den nyeste besked er og hvis der er en lang dialog, så gider jeg ikke sidde og scrolle adskillige "sider" ned først.
Altid i toppen, jeg syntes nemlig også det giver rod når man skriver nederest 
... alt andet er noget rod. Hilsen Sif
Altid øverst. 
Jeg svarer altid øverst. Men fik fornyligt en mail, hvor der var skrevet tilbage nederst i mailen og blev et øjeblik forvirret...Synes det virker dumt, at man skal sidde og lede i en mail, efter det nyeste svar.
Hej ænder. Det her er lidt langt, men har brug for råd, så jeg håber at der er nogen der kæmper sig gennem   Jeg ved ikke om jeg har postet det det rigtige sted, men ellers må i lige flytte det. Sagen er den at min kæreste er gået fra mig. Min bedste ven, min elsker, min uendelige støtte og hele min hverdag. Efter et år, en måned og 6 dage. Jeg er knust og helt tom indeni.   Jeg kan ikke være glad, jeg har ikke lyst til at lave noget, jeg har en fantastisk hest som kunne få mit humør op, men jeg kan simpelthen ikke foretage mig noget. Overhovedet. Grunden er at han har hørt nogle rygter ude i byen, omkring at jeg skulle ha' været sammen med andre fyre. Det har jeg bare ikke. Men han tror mere på rygterne end på mig. Han sprang bomben fredag aften, til vores skoles gallafest, og efter vi havde snakket smuttede han fra byen og ind til sin kammerat i Odense. Vi bor i Svendborg. Jeg ringede til ham senere på aftenen, men hans tlf bippede optaget. Baggrundshistorien for hans manglende tillid er at lige i starten da vi begyndte at være sammen, havde han en veninde, som han havde været sammen med før i tiden, som ikke kunne acceptere at han var sammen med mig, og prøvede alt for at få os til at gå fra hinanden.  Min kæreste kunne ikke se det, og holdte derfor fast i den her veninde og satte altid mig nr. 2 når hun havde brug for ham. Her er det jo så at jeg mener at når en veninde ikke kan acceptere at man har en speciel person i sit liv, så er veninden ikke dét værd. Pga. alt det her som ødelagde mig, skete det, til en julefest på min skole, at en fyr som vi går til psykologi med, kyssede mig og jeg kyssede igen. 2 sek efter går det op for mig at det er forkert, jeg skubbede ham væk og jeg var fuld, så jeg slog det bare hen. Ham gutten her fra psyk havde åbenbart følelser for mig, så jeg beslutter mig for en dag at mødes med ham og forklare at det ikke kan blive til noget, jeg har jo min kæreste! Det hele ender i at vi bliver lidt fulde og jeg overnatter hos ham. På gulvet, og der skete intet! Jeg fortæller min kæreste at jeg har overnattet hos en veninde, da jeg jo ikke har lavet noget med ham gutten her. (Dumt, i know!) Efter alt det her begynder min kæreste og jeg at have det fantastisk sammen og alt er virkelig skønt!   Han har fattet det med hans veninde og de snakker ikke sammen. Jeg snakker ikke med ham gutten, ser ham self når vi har timer, men ellers ikke. Indtil i januar, hvor min kæreste konfronterer mig med alt det her, han ved jeg ikke har sovet hos min veninde den aften og jeg går jo så til bekendelse. Fortæller ham alt, og hans reaktion er at hvis jeg havde fortalt ham alt fra starten havde vi kunne snakke om det og finde ud af det. Hans tillid til mig falder så pga. det hvilket er helt fint og vi fortsætter forholdet. Jeg gør alt jeg kan for at opbygge hans manglende tillid og vi er begge enige om at det går fint og vi har det helt fantastisk igen. Sidste fredag skulle min kæreste i byen og fejre hans kammerats fødselsdag og jeg skulle arbejde dagen efter, så jeg var ikke med. Men lørdag røg jeg i byen sammen med min veninde og jeg mødte flere veninder, nogle fra min klasse og min kollega fra mit nye arbejde. (jeg går meget i byen og det gør min kæreste ikke.) Jeg sover hos min ene veninde og smutter på arbejde derfra og kommer hjem om aftenen. Ingenting resten af weekenden og vi har det stadig skønt og ser frem til den kommende weekend, hvor vi skal til galla sammen og jeg har fri, så vi skal bare nyde hinanden. Han begynder så at opføre sig lidt mærkeligt da ugen begynder, han har sorteret i alt sit tøj og lagt det sammen (hvilket han kun gjorde sjældent!), ville ikke betale hele huslejen (vi deler, da han flyttede op til mig i februar) og hans tlf begyndte at være meget hemmelig ligepludselig. Han begrunder det med at han har en overraskelse til mig. Jeg er jo lidt spændt på hvad det er, og han siger så fredag formiddag at det bliver den dag eller imorgen(lørdag) at jeg finder ud af hvad det er. Om eftermiddagen tager jeg så ned til min veninde, da vi sidder i festudvalget og skal hjælpe med at gøre klar. Kl. bliver 17 og vi spiser, vi drikker og har det hyggeligt og jeg kan overhovedet ikke mærke på ham der er noget galt. Omkring kl 22 siger han at han gerne vil snakke med mig og vi går lidt væk fra alle mennesker og han starter ud med at sige at en overraskelse ikke nødvendigvis er positiv. Også kommer alt det han har hørt. Rygter ude i byen, at jeg skulle ha' kysset med min kollega den forrige lørdag og andre fuldstændigt absurde ting som absolut ikke er sket! Jeg bliver først sådan lidt "arj, helt ærligt!" men så bliver jeg ked af det og rasende fordi at han ikke tror på mig, og kommer med gode argumenter hvorfor at han ikke kan tro på mig. Selvom jeg fortæller ham hvad det rent faktisk er der er sket de gange han fremhæver (det skal lige siges, jeg har intet forbudt lavet, jeg har flirtet og sådan i sjov men er aldrig gået videre) Han siger så til sidst at han vil bruge natten på at tænke over om han stadig vil være sammen med mig. Også smutter han. Og jeg står der med alle mine talenter og min aften er ødelagt. Har heldigvis dog et par fantastiske veninder som formår at få mit humør op igen og aftenen bliver sådan nogenlunde. Da jeg kommer hjem er han der ikke, og jeg falder i søvn. Ringer til ham dagen efter, at jeg synes vi lige skal snakke. Han kommer så til Svendborg og vi snakker. I flere timer. Jeg er fuldstændig komplet ærlig overfor ham og han mener at hvis jeg giver ham noget tid og beviser overfor ham at han kan stole på mig igen, så har vi nok stadig en chance. Men han vil ikke love noget han ikke kan holde. I løbet af den her samtale kalder han mig skat flere gange og holder om mig og siger han savner mig og at han ikke ville have det skulle gå sådan her. Jeg er hans drømmepige, jeg har alt han vil ha', han mangler bare at kunne stole på mig. Vi snakker i lang tid, og jeg tuder og han tuder, og han kan simpelthen ikke gå fra mig. Han siger at hvis han følger hans hjerte så @!#$ alle rygter og han bliver ved mig. Men hans fornuft siger ham at det andet er det bedste. Han bliver usikker og vi snakker om de her rygter, han vil ikke fortælle mig hvem der har sagt nogle af de ting. Han vil ikke gå, men mener det er det bedste. Han vil sikre sig at jeg er okay, men hvordan fanden kan jeg blive det? Han bliver så nødt til at tage afsted, da han skal med sin kammerat hjem til Odense, det er der han bor nu. Men han skriver til mig hele aftenen. Og natten. Han kalder mig pus, han savner mig, og jeg savner ham. Og han vil gerne at vi på et tidspunkt er sammen igen, han mangler bare noget tid og at kunne stole på mig igen. Så er mit spørgsmål, hvordan fanden kan jeg vise den her fantastiske dreng som jeg absolut ikke er interesseret i at komme over og komme videre, at han kan stole på mig, når han ikke er min?  Gode råd modtages, og tak for dem som har kæmpet sig igennem mit indlæg! 
Du prøver for meget, og han er en (XXXXX) og (XXXX) der ikke gider dig. Han pakker sit tøj, han vil ikke dele huslejen. Kære ven, hvad skal der til for, at du kan se han har fundet en anden? Fyrværkeri? En flok dansende bjørne? Et cirkusoptog? Nu skal du se at komme videre, og helt ærlig, du KAN OG SKAL ikke opbygge nogens selvtillid. Du skal opbygge din egen, og så se at komme videre. Find dig en MAND, der vil dig- ikke en dreng, du er mor for. Få det ud af kroppen- og kom videre.
Du skal ikke vise ham noget, du fortalte ham at rygtet var usandt, tror han ikke på dig, ja så tvivler jeg på at den tillid kommer helt igen. Been there done that. Og du vil da ikke have en mand der tvivler på dig ... for en del år siden skred min kæreste og jeg var ulykkelig, ringede til ham dagligt, tudede spurgte altid til hvad at jeg kunne gøre for at han kom igen, men nej han ville ikke. efter lidt over 5 uger ... begyndte jeg at lade være med at ringe, jeg begyndte at tage i byen med mine klassekammerater igen ( ren drengen klasse) og vupti en uge efter kom han igen. Du skal være egoistisk og tænke på dig selv ....
Ja helt den første gang er det jo ikke, men det føles da næsten sådan  Ja, så skete det endelig, jeg er begyndt til ridning igen  Jeg har ikke redet i snart 10 år, og de sidste otte år, har jeg bare savnet det helt vildt... Nu har jeg fået tiden igen, og har fået taget mig sammen, og er begyndt igen  Så jeg sad på hest igår for første gang i 10 år, og nøøøj hvor var det skønt... Jeg fik både travet og galoperet   Selvom at jeg godt kunne mærke, at jeg er som nybegynder igen... Meget dårlig balance, men jeg håber på den hurtigt kommer igen  Jeg red på en STOR flot flueskimmel, som bare var rigtig sød  Det er SKØNT at være tilbage efter 10 år  Håber I vil byde mig velkommen tilbage til rideverdenen 
Velkommen tilbage til klubben for tosser som mener andre dyr skal løbe rundt med dem på ryggen  Jeg har kun haft 3 måneders pause (fra min gamle part døde til jeg købte min egen hest) og jeg synes dét var hårdt, så hvordan man overlever ti år uden ridning ved jeg ikke :S Men velkommen tilbage   Og din balance skal nok komme tilbage hurtigt 
Velkommen tilbage  man KAN jo bare ikke lade de dyr være når man først har fået fingre i dem   håber du bliver ved fra nu 
Tusind tak  Hvis økonomien er til det, så skal jeg KLART fortsætte  Der findes jo ikke noget bedre end at sidde på hesteryg igen  Det har også været hårdt at undvære, men desvørre har ækonomien ikke rigtig været der til det, men nu vænder jeg stærkt tilbage 
Det lyder på mig som om at dine forældre virkelig trænger til at forklare dig, hvordan tingene hænger sammen og man ikke bare kan få, få og få fordi man har lyst. De burde lære dig lidt om hvordan økonomi hænger sammen, og hvor dyr en hest faktisk er - for det lyder virkelig som om du tager det for givet, og er - undskyld mig - ret forkælet.
Giver de to ovenstående helt ret  Synes godt nok du skal tænke på hvor heldig du er og ikke hvad du ikke må få!
Jeg sad lige og regnede det hele igennem, og jeg kan godt se, at det hurtigt løber op i et par tusinde om måneden, så jeg tror jeg holder mig til en, indtil jeg for lov til at have en pony mere (: Heidi: - Så er Cecilies teori vist ikke helt rigtig.
pony nummer 2 (Eller 3 - eller 4 om du vil   ) er en billig shetlandspony - billig i indkøb, billig i foder, billig i strøelse - kort sagt - billig i dri.....øhm ... Jo jo - han har kostet noget der ligner 1000,- i anskaffelse, han kan fodres alt inklusive for under 300kr om måneden, hans boks er halvt så stor som de andres osv osv. Men han koster det samme at få beskåret som de andre - og dyrlægen tager det samme for ham som for de andre - det betyder at regnestykket efterhånden ser således ud: Basisvaccinationer: 1500 - 2000,- Kolik en lørdag/søndag: 5500,- Ormeprøver, ormekure og behandling af dårlig mave i forbindelse med orm: 2000 - 2500,- Forsikringsundersøgelse: 1000,- Kastration: 2000,- Komplikation i forbindelse med kastration: 1000,- (Det plejer at blive i det lag i hvert fald!) Det vil sige at jeg siden jeg har købt ham har brugt i omegnen af små 15000,- på dyrlæge alene!   Og jeg har haft ham siden august! Det jeg selvfølgelig vil sige med det er at det der med en ekstra hest/pony fordi det er da nok ikke så meget dyrere altså ikke er noget man kan regne med    Det er klart nok at jo flere heste jeg har gående på min fold - jo mindre koster folden pr hest. Jo større mængder jeg kan bestille hjem af foder, wrap, strøelse, halm - jo billiger bliver det pr enhed, dyrlægen giver rabat på nummer 2, 3 og 4 osv ... Det opvejer bare ikke helt at EN hest kan koste rigtigt mange penge alligevel ved siden af!
Åh. Den er svær Faktum er, at du har kysset med en anden fyr og overnattet der, og også løjet om det. Jeg er lige kommet ud af et forhold hvor min daværende kæreste skulle pege fingre af mig, og konstant fortælle MIG at det var MIG der var utro.. Jeg har IKKE nogensinde været ham utro. Jeg har ganske vist, kysset med en god ven, i de perioder VI ikke har været kærester.  Selv det fik han mig til at få dårlig samvittighed over, og det er bare ikke OK: I torsdags falder bomben så, jeg får at vide af op til flere at han har været mig utro i et stykke tid(Inkl. pigen han har været sammen med - Og der er IKKE tvivl om at det ikke er rigtigt) Så:  I dit tilfælde må du "come clean" fortælle hvad der er sket. Og så må du give ham tid - Måske kan han komme videre, måske ikke.
Kunne vel kurere din lave selvtillid. Og så kan din fhv. få sine værste mistanker bekæftet. Psyk fyren vil dig i det mindste en nat- en tid. Jeg vil æde mine gamle sure kondisko på, at xhan ville komme løbende. Så det skal du ikke gøre . (Jeg vil nødig æde mine sko!   )
Pinny ?Fyn?:  Hvorfor prøver jeg for meget?  Uanset om du hentede elefanter eller hvad du ellers kan finde på af sjove ting, så kan jeg ikke se han har fundet en anden. Det kan jeg bare ikke og jeg ved at han ikke har.  Han er en MAND der vil mig, og jeg er overhovedet ikke mor for ham på nogen måde. Hehe, han ville sikkert komme løbende, ham psykfyren men han er nu ikke noget for mig, lidt for gammel og medlem af Dansk Folkeparti   Så du kan beholde din sko på.  Men kan du ikke se at jeg har haft løjet for ham en gang før, og derfor kunne jeg jo nemt derfor gøre det igen? Det er derfor han er i tvivl om at jeg taler sandt. CBK:  Ja, det er nemlig faktum og det er derfor hans tillid til mig ikke var helt god også når der kommer sådanne rygter oveni kan jeg sgu godt forstå at han kommer i tvivl.  Det lyder fandme ikke rart det du har været ude i, men jeg er helt sikker på at han ikke har været mig utro. Helt 236% sikker. Jeg har fortalt ham det med ham psyk fyren, det skete allerede i januar. Og igår fortalte jeg ham at jeg havde flirtet lidt med andre fyre når jeg havde været i byen, men ikke var gået videre for det havde jeg ikke lyst til. Men jeg troede helt seriøst at han også flirtede lidt for sjov når han var i byen, men det påstår han at han ikke har gjort. Jeg giver ham tid, men for helvede hvor gør det altså ondt 
Dum dum situation.. Men lad vær at forsvar ham overfor dig selv. Hvis du godt kan forstå at han ikke vil være sammen med dig, giver det blandede følelser. Det er ham der skal leve op til dine krav og stole på dig, ikke omvendt. Som en anden skrev, bliver du nødt til at være egoistisk.
Øv søde!  Men nu skal du høre, jeg taler af bitter erfaring! Drenge er opbygget på en helt særlig måde  Som en anden så korrekt skriver, så prøver du for meget. Og med det mener jeg: drop sms'erne, hold op med at ringe til ham osv! Hvis han skriver eller ringer, jamen så må du gerne svare, men spil kostbar! Virk som om du er ved at komme videre. Jeg VED det er svært men du kan TRO han kommer rendende så! Hvis du hele tiden siger, at du vil have ham tilbage, så har han intet at 'jage', så ved han hvor han har dig og kan tage sig al den tid han vil. MEN hvis han virkeligt elsker dig, som han påstår, så vil han efterhånden blive lidt nervøs ved, at du tager afstand, og så får han fart på (HVIS han gider dig! Hvis ikke skal du bare være glad for at være fri fra ham!) Jeg VED du elsker ham og det er så hårdt, TRO mig jeg ved det   og hvis han ikke kommer tilbage, så er han altså ikke det værd søde.. Jeg har også prøvet hvor han ikke kom tilbage. Havde det som dig, intet kunne gøre mig glad, gad ikke stå op eller spise, ikke engang hesten gad jeg. Og det føles som om man har det sådan for evigt, men vores fantastiske krop er bygget sådan, at sorg ikke varer evigt. Man KOMMER over det, det kan tage ugevis, nogle gange mere, men langsomt vil han slippe taget af dit hjerte. Det går hurtigst hvis du ikke tjekker hans Facebook og hele tiden skriver til ham   en del af det er nemlig langsomt at glemme. Lidt barsk men jeg kom videre, efter et halvt år, men det skete   det er noget fantastisk noget vores krop kan. Så stol på dig selv, det er ikke HAM du skal overbevise om noget. Hvis han ikke stoler på dig, så ved jeg ikke om han er det værd!
lad være med at forsvare ham, ja du har dummet dig, men det tilgav han dig for dengang ... jeg ved ik, hader rygter ... det er så dumt ... Jeg gad ikke være med en der var usikker på om han troede på mig. Og så ville jeg passe meget på med at fortælle usandheder fremover. Men det ligger slet ikke til mig, jeg er hudløs ærlig til stor ærgelse for min kæreste til tider ( ikke på den jeg er dig utro måde) stadig bedste måde på at fange hans interesse er at sige EN gang til ham du har ikke løjet du ved at du gjorde det den gang med ham fidusen, du kan jo ikke anden fortælle ham det, det gør det jo ikke mere bedre at du fortæller ham det igen og igen og igen. Nok nærmere irritere det ham, gjorde det med min eks. Så lod jeg ham være ingen kontakt eller lign og så kom han luskende tilbage ...
Jeg forstår ikke det der spil.Se at komme ud selv, når du har tudet færdig. Han er ikke det værd! Rygter ødelægger Jeres forhold, jamenså skal du da bare blive hjemme og varme hans kakao- eller noget, HVER AFTEN. Det gør ikke noget for dit selvværd! Eller hans. Nå ja DF, vidste jeg ikke lige noget om. Men politik er da ikke vigtig. Er der ikke en anden på det psk-hold som er sød? (Jeg har ikke mine sure kondisko på nu, kun mine sutsko). Spil er noget skabt af nederen! Vær ærlig!
LaikaV:  Meget dumt. Jeg kan ikke forstå hvorfor han gik fra mig, men jeg kan forstå hvis han kommer i tvivl. Men når jeg gang på gang forsikrer ham om at jeg taler sandt, så begynder min forståelse at forsvinde. Tusind tak for jeres andre svar, jeg orker ikke lige at svare nu, er ret nede i kulkælderen, men jeg vender tilbage senere når jeg lige kan overskue det 
ikke forstå hvorfor du søger råd, når du ikke vil andet end at have ham tilbage. Kærestersorger er hårdt, især når de kommer pludseligt. Det er altid i starten det er hårdest. Jeg for sikkert høvl for det her, but here it goes: Jeg kan ikke se hvad du vil med ham. Han har valgt dig fra, måske for forevigt, måske bare lige nu. Kom videre, du kan og du skal. Det er ok at have ondt af sig selv og græde, men på et tidspunkt bliver du altid nød til at tage dig selv i nakken. Sørg for at holde dig i gang, arrangere en masse med veninderne og en masse andre ting der kan få dine tanker et andet sted hen - forkæl dig selv. Vi fleste har prøvet kærestersorger og vi ved at det går over igen. Held og lykke med det hele, det skal nok gå.
RenéeH: Jeg søger råd omkring hvad man kan gøre for at vinde en persons tillid igen. Og især når han ikke er min mere, men kan blive det igen hvis jeg vinder hans tillid. Jeg ved godt jeg burde komme videre osv, men lige nu er det svært og jeg har brug for at græde ud. Jeg vil egentlig ikke komme videre når jeg ved der er en chance for at få ham igen. Der kommer et tidspunkt hvor jeg kommer til at tage mig selv i nakken, men lige nu kan jeg bare ikke se fremad. Jeg giver ham noget tid, og prøver på at bygge det hele op fra bunden igen, hvis han også vil til den tid.
Rigtig kedeligt for dig, men (nu kommer klassikeren) du er jo for god til ham. Vil du virkelig leve resten af dit liv med at skulle forsikre ham, evig og altid, om at du ikke har lavet noget? Tror du han lige pludselig vender på en tallerken og siger at han nu tror på dig så længe i er sammen. Du virker som en god og glad pige, som har nemt ved at tale med andre, og muligvis finde en rigtig sød fyr, som stoler på dig og elsker dig uanset hvad... Du kan jo faktisk godt finde en fyr som synes at det er okay at du har overnattet hos en kammerat (på gulvet) Prøv at forestille dig et forhold hvor du ikke skal bruge kræfter på konstant at skulle overbevise ham om din troskab, hvor du ikke skal lyve og hvor du kan gå i byen og sende et frækt blik men stadig vende hjem til hyggemanden derhjemme. Jeg synes du skal tude og hyle nøjagtig så meget som du har brug for, men imens skal du tænke rigtig godt efter om du virkelig vil have HAM... Hent en køkkenrulle og få det hele ud, så har du det nok lidt bedre bagefter  Held og lykke, håber du får kigget lidt indad og finder ud af hvad DU vil, uanset hvad han siger og at han vil tilbage osv osv
Mistillid er svært at bygge et ordentligt forhold på. Det gælder vist i øvrigt i forhold til det meste her i livet, men sådan er det bare. Jeg skal ikke kunne vurdere om han vil kunne få tillid til dig igen eller ej, uanset om det er berettiget eller ej. Jeg var selv i et forhold for en del år siden, hvor det hele også startede rigtig dumt. Vi var sammen en måneds tid, så fandt jeg en der var mere interessant og slog op...Det gik så ikke, så jeg gik tilbage til min første kæreste. Jeg fortalte ham aldrig, at jeg havde været sammen med en anden i den periode vi var fra hinanden. Vi havde generelt rigtig svært ved at stole på hinanden og selvom vi endte med at være sammen i 4 år   , så skulle jeg alligevel, høre på at han jo ikke rigtig stolede på mig, fordi jeg gik fra ham i den korte periode. Han brugte det også som undskylding for at vi nogensinde skulle have et "seriøst" forhold, og vi flyttede aldrig sammen. Til sidst orkede jeg det ikke længere (fortryder bitterligt, at jeg ikke kunne tage mig sammen til at ende det flere år før). Jeg ved det er svært lige nu, men du skal nok komme over på den anden side, hvor du tænker hvad du overhovedet ville med ham   . Hellere tage det nu, end at spilde en masse år på et håbløst forhold hvor ingen af jer for alvor har tillid til hinanden. Det ender med at du render rundt på listesko for at tilfredsstille hans behov for at kontrollere hvad du laver, og det ønsker du ikke, been there, done that   .
Jeg er så uenig med de andre - jeg var da også blevet stiktosset og skuffet, hvis min kæreste havde overnattet hos én han var "kommet til" at kysse lidt med.. Og at der så i første omgang bliver løjet om det, gør det ikke bedre og jeg forstår godt, at han ikke stoler på dig og derfor lytter til rygterne. Jeg synes du skal gøre op med dig selv, om du er klar til at kæmpe for ham eller ej. Jeg tror på, at det kan lykkes og at du kan vinde hans tillid igen, hvis det er det i   ønsker, men mistilliden kan hurtigt komme igen og du er nok nødt til at sluge et par kameler. At han vælger at vrage dig til en gallaaften virker meget mærkeligt og ikke særlig pænt gjort. Hvis jeg var dig ville jeg give det lidt tid og så overveje om du virkelig ønsker at kæmpe for ham. Hvis du vælger at kæmpe, kunne du invitere ham over til en snak, hvor du fortæller ham hvor ked af det du er og spørge ham, hvad han synes der skal til, for at han kan få tillid til dig igen. Du kunne jo love ham, at du i en periode ikke går så meget i byen, så han kan se, at det han betyder mere end byture og skæg og ballade. Bemærk, at jeg siger en periode, for du skal jo ikke ændre dig selv og du skal have lov til at gå i byen, men lige nu synes jeg du skylder ham at gøre en ekstra indsats  Hvis det er ham du drømmer om, synes jeg du skal kæmpe for ham - det er bedre at fortryde noget man hár gjort, end noget man ikke har gjort! Men hvis ikke I begge er indstillede på at kæmpe for det, er det dødsdømt og så vil I spilde Jeres tid. Held og lykke med det!
Hvis du vil høre en gisning fra en halvgammel kone, så har jeg da et bud, og så kan du jo bruge det eller lade være ... Da jeg læste dit indlæg tænkte jeg: Han har enten fundet en anden eller vil ud af forholdet, no matter what! Han bruger manglende tillid som undskyldning og han har gået og bygget op til det længe ... derfor "forbereder" han dig, ved ikke at ville betale husleje og fortæller dig, at han har en "overraskelse". Hvis det var mig, ville jeg droppe alt om at få ham tilbage og "vinde" hans tillid. Han har udemærket tillid til dig, hvis han vil! Han   tilgivet din flirt én gang og bruger det kun som undskyldning nu! Han har fået kolde fødder og er ikke klar til fast forhold endnu - det kan da godt være han kommer rendende efter et stykke tid, men det er højest sandsynsligt kun for at have en sengekammerat, hvis ikke han finder en anden pige at gå hjem med. Glem ham, tud over ham så længe du har brug for dét, og kom så videre. Der er masser af ordholdende mænd derude, der mener det, når de siger de har tilgivet og som   dig og har tillid til dig. Pøj pøj 
Hvis han er som mig, så kan tilliden ikke genopbygges. Har en person engang løjet, været utro eller andet ubehageligt- ja så er broen brændt forevigt. Jeg kan ikke bruge disse mennesker til noget, hvis de har behov for at være uærlige eller utro over for mig. Mistilliden VIL ALTID være der og dukke op i ny og næ- og det gider jeg simpelthen ikke døje med i mit liv- jeg har problemer nok at slås med. Sæt dig i hans sted. Hvis han nu havde kysset med en fra hans skole/job og også overnattet ved hende- løjet omkring det og så derefter flere måneder tilstået...ville du så stole på ham bagefter? ville du ikke tænke... skete der mere end det kys???? tvivlen vil altid være der! Jeg forstår ham faktisk ganske godt! Du har løjet og du har kysset en anden! Mit gode råd til dig! Opgiv ham! Kom videre! Og lær af dine fejl og vær ærlig i dit næste forhold! Sådan er livet! Sad but true!
Det er en dum situation at stå i! Men ærlig talt kan du jo ikke gøre så meget andet end at se tiden an! Det kan også være du har brug for lidt tid til lige at sætte tingene i perspektiv.. Hvis du trænger til en at snakke med må du endelig sige til, jeg er jo også i svendborg  Så kan vi jo altid tage en kop kaffe  Mvh. Julie.
Jeg har været næsten det samme igennem som dig, at ham man elsker og vil dele livet med - vender sig om går. Men jeg har faktisk fået ham tilbage, og nu snakker vi ikke blot "tihi kjærster", men Villa, VW og vovhund meget snart.  Så jeg synes du se ham i øjnene, og sige at han er alt du vil ha', og at du vil gøre hvad du kan for at han ser du er en man kan stole på. jeg brugte 1½ år på at få den fyr jeg vil ha'. Og jeg føler mig som jordens heldigste unge pige. Men brug ikke så lang tid som jeg har gjort, men hvis du virkelig ønsker ham, så lad være med at lave noget med andre, overhovedet ikke mysse på dem. For så ser han at du egentlig ikke vil ham. Men undgå at tæppebombe ham. tilbyd at i kan se en film, hygge og spise slik. Bare jer to med slukkede mobiler. det gør meget..
Hej, Jeg skal lave en held-og-lykke-med-afgangsprøverne- kage. Bryllupskage-style. Indholdet har jeg styr på, men er helt blank mht hvordan den skal se ud... Kom med jeres gode idéer! 
lurede på Ebay og der er forskellige muligheder for pynt med de amerikanske sorte hatte. Måske man kunne bruge dem som inspiration til dekoration? Mvh Tina
Hmmm... men man bruger jo bare ikke de hatte i Danmark, så det er måske lidt fjollet, tænker jeg?
Nu ved jeg ikke hvilken slags eksamen du snakker om, men jeg har lavet sådan en her:   
den her lavede min søster til min fødselsdag for kort tid siden....   og det var hendes FØRSTE mmf kage 
Hvordan får man sig selv til at skære hul på sådan en kage??   den er dælme flot, og så i første forsøg!
Flot kage. 
Jeg har fået drejet armen om, og skal nu holde min 30 års dag (som forresten var i december, men har hele tiden ville holde det som en havefest). Men jeg er lidt loren på, hvad dælen jeg skal gøre. Først tænkte jeg at jeg ville lave spansk grisefest, dvs helstegt pattegris, gode drinks også noget dessert. Men idet jeg ikke selv har fået pattegris siden jeg var 12 år gammel, aner jeg faktik ikke engang selv, om jeg overhovedet kan lide det. Men har i nogle ideer? Vil gerne holde noget tema agtigt. Har været inde over grækerfest, amerikansk tema, bare almen grillparty... Jeg tænker både i tema baner og retter, der kan holdes indenfor havefest temaet. Budgettet er på max 10.000 bobs, og forventer ca 30-40 mennesker.
Jeg ved ikek hvor meget det koster at holde sådan noget. Men i et af mine madbald som jeg hfår engang om måneden, er der netop et amerikaner tema til en grillfest, med indkøbslist og tidsplan og alt muligt. Hvis du er interesseret kan jeg da finde den og evt scanne og maile til dig.
du RIGTIG gerne!!
Det gør jeg lige mandag når jeg kommer på arbejde så 
så skulle der meget gerne være nogle opskrifter i mail til dig?
Og det ser lækkert ud!! Tusind tak!
Har været inde på en amerikansk hjemmeside med heste og de måler åbenbart deres heste i hh... og jeg aner virkelig ikke hvad det sgu stå for  håber der er nogle kloge hoveder her inde der kan forklare mig det tak Knus Daniella
hands high og er en usa/uk målestok brugt for heste. En hand er 4 inches = 10,16 cm en inch er 2,54 cm
denne til at omregne hands high til centimeter/meter:  Mange hilsner  Melina
JOjo, nu bliver vi andre jo pænt nysgerrige...  Skal der så også være dresscode, nu du siger tema - eller er det kun maden du tænker? Er ret nysgerrig - bliver nemlig selv 30 næste år og det samme gør manden = vi holder 60års fødselsdag engang i juni måned (jeg fylder pr i maj og han fylder år i juli) Temaer elsker jeg, men er også lidt blank - det Amerikanske lød dog interessant?
bliver der ikke, men folk vil blive opfordret til at hjælpe med stemningen. Så håber da, at de vil gøre lidt ud af sig. Jeg er stadig i tænkeboks...
Hvad med noget mexicansk? Det smager bare hammer godt 
Lene: er det muligt at få opskrifterne? 
Hej. Jeg ville hører om der var nogle der kunne fortælle mig hva det hedder som belgier tit har til dyrskue hvor de har halen flettet op og sat op til haleroden? Jeg ville også gerne hvis der var nogle der havde et link til en hjemmeside hvor man evt. kunne se hvordan man gør? håber der er nogle der kan hjælpe;)
Har prøvet at google det uden resultat. Har kun fundet en vejledning for manen   er der et længere indlæg netop om Belgierns hale.
Efter rigtige mange år som billist har jeg altid undladt at køre over broer, da jeg simpel hen går i panik når sådan en skal passeres. De sidste par år er jeg ved at få styr på panikken, og har så krydset et par stykker. Fredag køre jeg til fyn, og da jeg har krydset Vejle fjord broen er jeg bare så stolt af mig selv, og tænker hvor er jeg blevet god. Køre gladeligt videre mod lillebæltsbroen, for nu har jeg styr på det, troede jeg. For i det jeg køre ud på broen, starter min ene hund med at sætte i hyl i bedste ulve stil, og forsætter hele vejen op over og indtil vi er over. Så er ens selvtillid tilbage på nul. Og hvad er det lige man gør, når ens arbejde er på jyllands siden og jeg skal retur. Åh ja de kære dyr.
... det forstod jeg bare ikke  Du kan ikke li' at køre over broer og da du så kører over den tredje bro, så begynder hunden at hyle  Pas...
Det er måske fordi at ifølge overtro er det et dårligt varsel når hunde hyler....
Den panik kender jeg.... Det har taget mig MANGE år overhovedet at turde kigge til siderne på VejleFjordbroen og ikke stirre stift fremad... (Bor ved Århus) En dag for 2 år siden fik jeg så en god ide at min søster og jeg skulle i Odense Zoo. Super ide og vi kørte afsted i bedste tøsestil - indtil broen dukkede op i det fjerne. Jeg siger dig, jeg var ved at panikke fuldstændig og havde jeg ikke taget mig så gevaldigt sammen, så havde jeg lavet en U-vending på motorvejen! Nøøøj, den var grim og 100 % anderledes og større og værre end Vejlefjordbroen!  Jeg knugede om rattet og stirrede stift lige ud. Vi kom over - og hjemad skulle bare overståes men UF det var grimt! Stor var panikken også da vi sidste år fik en søn med læbespalte - den slags opereres jo kun på Riget. Og der er altså en Storebæltsbro i vejen så   for ikke at tale om broen til Sprogø. Det var så ansolut ikke spor sjovt - og jeg hader når "alle" driller mig og siger jeg er pylret. Bro-skræk, kan man altså godt have og det er IKKE sjovt... Pyyyyyyyh - stakkels dig også og ja, ikke sjovt med en hylende hund heller. Men mon ikke broen bliver stående når du skal hjem igen. Kan hilse og sige at Lillebæltsbroen er INTET i forhold til Storebælt... Pyh ha da da da - men enig, den er MEGET værre end Vejlefjord!
Jeg var også ved at blive ø-bo på sjællandssiden, jeg har altid kunne få andre til at køre for mig, og først som 45 årig var jeg nødt til at forsøge. Det var med hjertet helt oppe i halsen at jeg kørte ud på storebælts broen, for første gang med mig selv bag rettet. Jeg behandlede mig selv hele vejen over broen og kunne mærke at min angst stille og roligt forsvandt og da jeg nåde ca. halvvejs kunne jeg nyde synet over vandet. da jeg få timer efter skulle hjem, var det med en helt anden indgang til broen, jeg nød turen, lysens fra biler og bådene under mig. så bare rolig det kan afhjælpes jette
Det var med bævrende hjerte og sitren i knæerne jeg kørte hjemover i dag. 2 broer ventede forude. Den kære hund havde jo nær taget livet af mig da jeg kørte til fyn. Med alt mit mod og vilde debatter med mig selv, drog jeg nu mod jyllans siden. Var forberedt på ULVEN kunne gå i gang, men intet skete da jeg passerede Lillebælts broen. Igen stolt af jeg selv kunne køre over, kørte jeg glad videre men hvad skete så. Jo ULVEN vågnede 500 meter før Vejle fjord broen som vi passerede med fuld sirene. Tror virkelig den hund gør alt for at knække min selvtillid. For lige så hurtig han slukker for sirenen lægger han sig ned igen og sover videre. Godt at høre andre har eller har haft det lige så slemt med broer, for det er vanskeligt for mange at forstå hvad det kan gøre ved en, samt at der er håb forude.
Tirsdag er også en god dag for mig - jeg har nemlig fri! efter at have arbejdet i weekenden, synes jeg også det var tiltrængt. Min dag startede med at jeg sov længe - lige til kl. 8:30! Så ryddede jeg op, gjorde rent og lagde rent sengetøj på. Og satte vasketøj over og så har jeg ellers malet hegnet i haven sammen med min mor. Om lidt skal vi grille, og bagefter vil jeg køre ud og ride en aftenstur på min ynglings mule, inden de skal ind for natten og have deres aftensmad. 
Nej hvor skønt, god tur!  Jamen jeg har sovet deeejlig længe med kæresten, tror vi kæmpede os ud af sengen lidt over middag   (hans lærer er syg og jeg laver intet - venter på at få svar på mine 117 jobansøgninger...) Så vi havde en rigtig putte-dag med film og World of Warcraft  Og vi laver lækker mad i aften, mexicanske pandekager med kød og salat og alt der hører til, nammenam 
Hejsa Er århusmesterskaberne åbne for alle ? Håber der er nogle der kan hjælpe 
Har været ved at rydde en del op i alle mine sager, og gud fri mig vel der er mange gode ting mellem som ikke bliver brugt  Der er både tøj- en del med prismærke på endnu- rideudstyr-isenkram- 3 tons bøger- mv. Og nu til pointen- har i god erfaring med loppe/bagagerums markeder- og er der købe lystne "kunder"?  Fortsat god aften, de damer 
Altså personligt bruger jeg bare gul og gratis på nettet   så behøver man ikke tage nogle steder, og folk kommer der tit hvis de søger noget specifikt   Jeg oplever at få mine ting solgt der rigtig hurtigt, især ting som Lego, mærketøj osv. Har kun været på loppemarked et par gange (som køber) men syntes der var meget skrammel, derfor gør jeg det nok heller ikke igen 
Jeg bruger Trendsales, hvis der er tale om mærkevaretøj. Der får man en højere pris end til et loppemarked. Vi holdte loppemarked for 5 år siden. Da solgte vi for 4.000 kroner. Vi holder loppemarked igen i år og forventer, at det bliver en succes igen. Så vi har gode erfaringer   Reklamér gerne i gratisannoncer i lokalavisen og så ellers skilte ude ved vejen. - Henriette -
Grunden til jeg ikke holder loppemarked herhjemme, er at vi bor helt ude på bøh-landet   Men det var skisme rarest hvis vi kunne det..
Hej Alle. Jeg har lige et spørgsmål som jeg håber nogen kan svare på eller ihvertfald har en ide om hvad det kunne være. Sagen er den at min datter på 9 år. Hun har de sidste 2 gange hun har redet på sin pony der har hendes øjne begyndt at klø og hæve op og de ser ud som om hun har fået noget i øjnene. Det kommer bare lige pludselig   Er da ved at være bange for at hun er blevet allergisk over for heste og det ville min datter da blive meget ked af. Det skal lige siges hun har haft astma stort set altid mere eller mindre. Men aldrig før været allergisk over for dyr. Selvfølgelig vil jeg tage hende til læge og lige få hans vurdering af det. Men er da bange for at det er kedelige nyheder vi får  Er der nogen der har haft det sådan lige pludselig?
Hvordan er hun ellers når hun er udenfor( uden heste?) For der er ekstremt meget pollen i år! Ellers fik jeg lidt åndedragtbesvær dengang jeg var mindre åga svamespore/simmelsvamp/halm - det har jeg dog ikke mere. Hvis det er over for dette - så er der jo råd for dette. Enten ikke strø boksen eller tage en pille ( gjorde en jeg red sammen med i tidernes morgen). Men surt, hvis hun er allergisk over for heste! Men ring til lægen og få en tid!
Der er intet at mærke eller se på hende uden heste. Det er kun kommet i forbindelse med at hun har striglet og redet sin pony. Jeg vil tage kontakt til lægen imorgen for at få en afklaring på dette.
Jeg vil mene at hvis hun er allergisk overfor heste så burde det komme så snart hun er i stalden og ikke først når hun har redet ! altså når hun strigler hesten burde hun får symptomer med det samme med nysen og kløen i øjnene... men jeg vil også stille spørgsmålet hvordan hun har det uden heste, for der er virkelig meget pollen. men hun kan jo tage en allergi pille inden hun skal ride  benadryl virker i 8 timer. mvh sanne
Jeg allergisk overfor heste, men har selv to stk. Jeg mærker dog intet til min allergi, når jeg er hos hestene, så det kan være den er forsvundet igen  Dog, kan jeg godt nyse lidt, når hestene fælder meget (det er netop hestens skæl som man er allergisk overfor)
Hvis man har astma i forvejen er det lettere at få allergi og omvendt.  Men ja, tag hende til lægen og så skal hun højest sandsynligt igennem en priktest, for at vide hvad man er allergisk overfor. Selv hvis hun er allergisk overfor hest/støv/pollen, så kan hun jo tage en allergi pillen inden hun tager derud, det tager for de fleste 30 minutter om at virke.  Og allergi kan sagtens opstå ud af det blå. Jeg fik allergi som 5 årig da jeg flyttede til Danmark, og jeg var igennem 5 år med insprøjtninger af allergi, og året efter bliver jeg allergisk overfor birk også.
Jeg er allergisk overfor nærmest alt hvad hvad man kommer i kontakt med, når man omgås heste. Listen tæller græs, birk, bynke (generelt pollen), kat, hund, hest, kanin, støv og svampesporer...   . Men jeg lever med det, og har selv 2 heste og en hund. Det er selvfølgelig værst i pollensæsonen, men jeg tager allergimedicin året rundt. Primært piller, og i højsæsonen kan det være nødvendigt med næsespray. Det er lidt bøvlet,men det går. Faktisk har det være knapt så slemt de sidste 2 år, så måske er jeg ved at "vokse" fra det... Jeg har dog fundet ud af, at det giver mig langt færre symptomer, hvis jeg befinder mig en vel-ventileret stald med højt til loftet, og generelt i ridehus/baner uden alt for meget støv, og forsøger at mindske kontakten med svampe-inficeret hø/halm. Med hensyn til at strigle/håndtere hesten, fungerer det bedst for mig at stå udendørs, og jeg tror næppe min hest lider overlast pga. de foranstaltninger   . Det kan selvfølgelig være alvorligt, hvis din datter i forvejen har astma, så jeg vil ikke anbefale alle at blive ved med at udsætte sig for påvirkning af hest til trods for allergi.
Få det testet hos lægen. jeg håber ikke at det er alergi, det ville da være forfærdeligt for hende. Husk også på at hvis hun er så uheldig at have alergi overfor heste, så findes der alergivenlige heste. Curly horses hedder de. Så der er en mulighed for, at hun kan blive ved med at ride, heldigvis.
Hej alle  jeg har nogle tanker som jeg har gået og tænkt over, og jeg vil gerne dele dem med jer!!, og høre jeres synspunkt.. Jeg er alene mor (28) til en dejlig dreng på 4 år, bor på et lille landsted, hvor jeg har 4 ponyer, og 2 hunde.. Jeg nyder mit liv, og er godt tilfreds med det, og har ikke noget at klage over.. Men jeg er jo singel, og har været det, det sidste 1 1/2, og har nydt det og brugt tiden på at finde mig selv, hvilket de fleste nok har brug for, når man går fra en mand man har barn med, og troede at det var der man skulle blive gammel!! Jeg har ellers sagt længe at jeg havde det fint med at være singel, og det har jeg også,hviler meget i mig eget selvskab. Men nu er jeg nok begyndt lidt at savne det der med at have en kæreste, en at dele livet med, og alt det der halløj, man nu laver som kærester.. Men nu er det så min bekrymring begynder, Hvordan finder jeg en dejlig mand, som der forhåbelig er mange af der ude endnu  Uden at jeg skal ud og kysse en masse frøer!! For han skal jo forstå at der er et barn, og at der i den forbindelse også følger en x med i det billede, som jeg har det rigtig godt forhold til! Men min bekrymring er nok størst i forhold til min søn, vil jo ikke have at han skal føle sig tilside sat, hvis der skulle komme en kæreste ind i billede, selvfølgelig vil det have en virkning på ham på en eller anden måde, og jeg har også altid være god til at forklare ham tingene, altså i hans børne højde, hvilket jeg selvfølgelig også vil gøre i forbindelse med noget kæreste halløj.. Jeg ved jo godt at jeg skal date når min søn er hos hans far, osv.. Hvad gør man?? Der må være nogle af jer andre der har prøvet eller tænkt noget af det samme!! VH Dorthe
Min venindes far fandt hans forlovede på en dateside (: - Det er mit bud. Held og lykke! 
og se markedet an  jeg tror ikke på dating sider , jeg syntes det er en underlig måde at møde mennesker på , men måske er jeg bare gammeldags , nu skal jeg så heller ikke ud og finde manden , jeg har  men min svoger blev sat noget uventet på gaden af hans x sammen har de 2 børn , nu er han weekendfar hver anden weekend og iøvrigt så snart lejligheden byder sig. men vi lufter ham engang imellem i håb om at han en pludselig en dag står og for et fornuftigt kvinde menneske..pjat men han er ikke til dating sider, han vil gerne snakke fysisk med mennesker fremfor at læse noget som kan skrue ens forventninger op for så bare at blive dybt skuffet.
:-) Hej berit  tak for svar.... jeg har det også lidt svært med de dating sider, det er så let at skrive noget fis, for at gøre sig mere spænde... men jeg er heller ikke lige tyben der går i byen, det er jeg lidt vokstet fra!!! Det fik feg over stået i min landmands uddannelse... Men det jeg tænker mest på er min søn, vil jo helst være et fornuftigt forbillede!!!
Kære du, du kan møde ham HVORSOMHELST. Det vigtige er at være åben, når du er ude i livet. Jeg mødte engang en fyr en lørdag aften, hvor jeg var nede på grillbaren efter en stor lyst til en gang fritter.  En sød lærer var han.
men hyggelige engelske/irske pubber  jamne du skal jo gøre med din søn som du gør , dating foregår når han er hos far og det er indtil at du ved med dig selv at det kan gå hen og blive seriøst , der er jo ingen grund til at præsentere din søn for mænd som ikke " holder " jeg tror når man når der til at det er noget seriøst , så acceptere børnene også , de kan da muligvis godt føle at de bliver lidt tilsidesat , men det er en naturlig ting og vi som voksne skal altså ikke tilsidesætte alt for vores børns skyld , for at de kan blive glade unger er det vigtigt at de har glade forældre 
Det er ikke mit indtryk at mænd er generet af at man har et barn, tror jeg har fået et "nej tak" en enkelt gang ellers er de ret åbne for at man har børn/barn. Ok, jeg er så også 10 år ældre end dig og de fleste mænd i min aldersgruppe har allerede børn i forvejen. Jeg har dog også datet mænd på din alder, de var heller ikke umiddelbart skræmte af udsigten til et bonusbarn.
Det afhænger jo af, hvad man/du er til.......? Der er lige så mange, der forstiller sig i byen som på datingsider. Datingsider er efterhånden en helt almindelig vej til at møde mennesker/kærester. Og (ved godt, at det ikke var dit spørgsmål men alligevel.....) vi er nogle, som ikke har en far til at tage barnet hveranden weekend eller på nogle som helst andre tidspunkter....... Eller ret meget andet familie for den sags skyld. Så mine børn er altid blevet involveret temmelig hurtigt. (Det lyder som mange kærester men vi taler altså om mange år her   Har børn på hhv 28, 20 og 6 år og har været alene med dem i ret meget af deres liv) Jeg tror jo ikke på, at børn tager skade af at møde nye mennesker. Jeg slæbte (har haft kæreste i ca 7 mdr nu) selvfølgelig ikke min datter med på første date men på anden date var de da nødt til at møde hinanden. Og var det ikke gået med ham, havde hun da bare haft en oplevelse af at møde endnu et rart menneske. Min ældste på 28 har da mødt "nogle mænd" på den konto og når vi taler om det, ser han meget positivt på det. Han mener, at det har været med til at gøre ham åben, i stand til at tale med alle "slags" mennesker osv. Så tro ikke, at det altid bare er skidt at involvere ungerne. Hos mig er det ganske naturligt, da jeg ikke har andre muligheder. Held og lykke med dating og kærlighedsliv  Maria
hej Maria  Det var entelig et godt syn at have på tingene, som du har, for det er jo altid godt at lære sine børn at omgåes nye mennesker. TAK Det er nok mig der bare er pylret, 
jeg ved ikke en skid om mænd og børn sådan i praksis, men jeg har læst at man har nemmere ved at score når man har fået børn. Dels fordi man rent psykologisk er mere selvsikker (man har et højere mål i livet end en fyr) og dels fordi fyrer ubevidst er tiltrukket af kvinder der har vist sig frugtbare  Så ved du det. Derudover så har jeg et par veninder der i en yngre alder end dig har fundet fine (fantastiske) reserve-fædre til deres afkom. Det er meget forskelligt hvor tidligt børnene er blevet involveret, men én ting er sikkert, alle de singlemødre jeg omgåes VADER i mænd! Så måske behøver du bare bestille en vaskemaskine fra Leasy eller få installeret et eller andet - så er han der. Har for nylig haft en dårlig oplevelse (ikke værre end skuffelse i fin indpakning) med netdating, men bortset fra den - som jo også er opstået efter real life scoringer, så mener jeg at det kan være lige så godt som at gå i byen. Du skal bare lige vide at de skriver bedre end de knalder hvis du finder folk der har læst kommunikation, design, el. lign. 
jeg er så en af dem der har mødt min mand på nettet!! Jeg skulle hjælpe en veninde med at finde en mand til hende (hun er ldit genert anlagt hehhehe) og vupti så endte det med jeg selv mødte min nuværende kæreste. Vi har været sammen i snart 6 år og jeg havde en datter på 1 år da vi mødte hinanden. Jeg tror ikke du skal være bange for hvordan det vil påvirke din søn, for i sidste ende er han glad hvis hans mor er glad!!! Børn tager ikke skade af at møde ny mennesker. I behøver jo ikke sidde og øhhh gnave i hinanden de første gange de ses, men jeg tror på at børn har det bedst med ærlighed og som du selv siger, ja så er du god til at formidle ting til ham på en ordentlig måde. Jeg tror også det hele kommer af sig selv når du først får mødt MANDEN!!!! Du kan da tilmelde dig en dating side og se hvad der sker..det behøver jo ikke være andet end en måde at se det hele ldit an på og så elelrs holde mulighederne for at møde nye mennesker åbne!! Held og lykke med kærligheden..vi fortjener den alle 
der gik på farmerdating... 'bare for sjov' og hun fik også mange billige grin over mænd der ville giftes med hende bare fordi de havde set hendes billede... Men, men, men hun fandt også manden i sit liv, efter nogle måneder med rejsen frem og tilbage pakkede hun sine 5 heste i en lastbil og flyttede til Nordjylland fra Fyn! og nu er de gift og er lige blevet forældre for første gang. det er da en solstrålehistorie...og den er ganske sand!
Mht. dating og børn er jeg lidt i den anden side.. Jeg har mødt min søde kæreste via elitedaters.dk, og hán har to børn på delebasis med ekskonen, som han blev skilt fra for et års tid eller halvandet siden.. I starten var det mest mig, som havde store betænkeligheder ved de dér børn, for hvad nu, hvis de ikke kunne lide mig. Har overhovedet ikke lyst til at ende som ond stedmoder eller andet i den kategori. Det viste sig dog heldigvis, at min kæreste er en strålende far, som hverken var interesseret i at presse mig eller afkommet til noget, og derfor kom introduktionen til at finde sted da jeg var klar - hvilket vil sige efter over to måneder. På dette tidspunkt havde han fortalt B1 og B2 en hel masse om mig og omvendt, så på denne måde var det nemt for både børn og mig at forholde os til hinanden; vi havde ligesom fået nogle oplysninger og sådan.. Nu har forholdet stået på i vel fire måneder, så det er stadig meget nyt, og det er stadig helt specielt for mig at håndtere børnene. Det handler dog også meget om, at min kæreste er 11 år ældre end mig, og jeg er slet ikke sikker på, om jeg ønsker egne børn. (Jeg er snart 28) Til gengæld er hans to rollinger rigtig søde og sjove.. Der hvor jeg vil hen med dette her, er vist, at foreslå trådstarter at være tålmodig, når hun finder en kæreste. Jeg er SÅ glad for, at min ikke havde travlt med køre mig i stilling til en kernefamilie, for så var jeg stået af efter en uge! Det er ikke sikkert, at manden overhovedet har overvejet muligheden for at blive bonusfar til nogens børn, og så kan det godt være ret overvældende at blive påduttet det... Jeg elsker min kæreste for hans engletålmodige sind.. Han vil enormt gerne have mig "med ved børnene", men kun i det omfang, som jeg kan overskue - hvilket gør mig nysgerrig og giver lysten til at dyrke både "kæreste" og "kæreste + kærestes børn".. Held og lykke uanset hvilken vej du vælger udi datingverdenen.  /SC.
Hvor mange skal have lys i vinduerne i aften? Jeg skal klart have det her hos mig. Jeg synes at det er vigtigt at huske på den slags, så vi aldrig gør den fejltagelse igen.
Advarsel - meget stærke billeder i linket! Hva i alverden er det dog, der kan få et menneske til at gøre den slags mod et andet væsen?! Jeg væmmes... Hvor håber jeg dog inderligt, den/de ansvarlige blir fundet og stillet godt og grundigt til ansvar. Må gøre så ubeskriveligt ondt på de stakkels heste