... vores demokratiske samfund er jo netop at der er taletid til alle. Det er dem der lytter der må sortere i det der bliver tilbudt at de kan høre på. Og da der er flere og flere der lukker ting ud som de egentlgi burde SKYLLE ud - så er det vigtigere end nogensinde at vi lærer at forholde os kritisk til det.
Jens - jeg spørger også om, hvad alle dem fra Liberal Allicance egentlig laver i Danmark, hvorfor vil de bo her, når de er så utilfredse med de danske værdier? Jeg tænker de burde flytte til USA.
Alle har ret til at ytre sig. Inden for alle hudfarver og religioner er der ekstramister, skæve typer, psykiske ustbile, nogen med høj IQ og nogen med lavere IQ. Typisk at Ekstrabladet finder et par personer der er noget firkantede i deres holdninger, og vil have det til at se ud som om, de representerer en bred mening inden for det de skal fremstå som. Typisk EB at lave den slags sentationspladder.
Grrrr hvor han irriterende!!! Men vi skal leve side og side og derfor bør du gå tildækket. ØHHH hør her kammerat så daf dog hjem? Helt seriøst. Hvis de ikke vil respektere det danske og respektere at ALLE ikke vil være medlem og være del af deres religion. De vil ikke se sig selv som danskere, danske statsborger. Hvorfor skal de så være her!!!!
Folk der er lidt "skæve", til den ene eller anden side, vil jeg altid overveje, om jeg vil have inden for mine døre. Har en person bare meget anderledes holdninger og meninger end mig, men ellers er ganske "normale", så får de gerne en seng her.  PS - har nu både haft ateister, protestanter, muslimer, katolikker og en enkelt budist sovende og spisende i vores hjem - og det har været ganske hyggeligt hver gang. 
Undskyldder caps..   Jeg har blot forfærdelig mange gange hverken kunnet finde videoer eller billeder på den side (Ekstra Bladet). Der står altid at det kan findes "Over artiklen" - men hvor er det lige henne?
At Støjberg er så PINLIG og en dårlig reprænestant for rummeligheden i Danmark.... Det handler også om RESPEKT!!
Manden udstiller da sin kvajethed .... Han er da sørme sådan en man helt automatisk respekterer (ironi off)
pinligt at hun sidder i folketinget....!!! Hun viser godt nok ikke ret meget respekt for de normer og værdier som han giver udtryk for at han har. Hvad enten det er af religiøs overbevisning eller personlige holdninger. Fy for pokker! Et forkert ordvalg og han beskyldes for at true med terrorisme, på trods af budskabet han kommer med er faktisk er ganske reelt og udtrykt på et plan som selv hendes afblegede hjerne burde kunne fange. Hun virker godt nok ikke særlig oplyst!!! Puha hvor jeg synes det er pinligt. Og ja, han måtte gerne overnatte hos mig, hvis han, som han giver udtryk for, respekterer at jeg har en anderledes måde at leve på end han. At han kunne ønske det anderledes er da reelt nok.... Vi kunne da også ønske de var lidt mere afslappede omkring deres religion.
Jeg syntes ikke hun er pinlig, jeg syntes hun et modig! Her et ældre klip af ham:
Hvorfor er det pinligt at stille et klart spørgsmål? Her i landet, som i alle andre lande, har vi en række mere eller mindre formulerede regler for hvordan vi opfører os overfor hinanden. Det er vi nødt til at have da vi er meget sociale dyr. Det er bl.a. høfligt at give hånd og se på den man taler til. Det er høfligt at mænd og kvinder kan tale til hinanden og det er høfligt at svare på spørgsmål, der bliver stillet. Når man bor i et land, navnlig når man har fået statsborgerskab i landet, opfører man sig naturligvis på den måde det er høfligt i det land. Det er så provokerende når han bevidst overtræder vores høflighedsregler. Og et eller andet sted er det bare så øv, at hans opførsel indirekte går ud over alle dem, der godt kan finde ud af at opføre sig pænt og bidrager til vores samfund. Træls at han får så meget opmærksomhed, men det sælger jo aviser.....
jeg må være en ekstrem underlig kvinde, men jeg føler mig på ingen måde ramt af en person grundet sin religion ikke vil give mig hånden, hvad skulle jeg dog det for   , det er hverken diskrimination eller andet, og de der mener det, mener jeg mangler indsigt og tollerence  ja han er lidt skæv i forhold til kristne normer men så er det altså heller ikke værre, han praktisere sin tro og så længe han opfører sig ordentligt og ikke genere alle andre med den, så kan jeg ikke se problemet 
Hvordan kan du kalde ham lidt skæv, han er da mere end det. Prøv at søge på Google. Der vil du blandt andet opdage at han er en af dem der prøver at få muslimer til at lade være med at stemme i Danmark.
Når man ønsker Sharia-zoner, hvor Sharialoven skal gælde, ønsker at kvinder skal gå totalt tildækkede mv. så er man da totalt skæv. Han forsøger at bringe middelalderen med sig og få alle kvinder til at være analfabeter. Det er fint nok, at han kan ytre sin mening og holdning, men EB burde ikke bruge artikler på ham. Han hører til det ekstreme fåtal. Jeg ville hellere læse gode historier om folk fra forskellige kulturer og med forskellige religioner, der klarer sig super godt i Danmark.
Dette havde jeg ikke lige forventet af dem. Godt hun var medlem af fagforeningen.
Hej Ænder! Jeg har det store problem, at jeg simpelthen er PANIKANGST for de små (og store!!) ottebenede kryb! Det er faktisk så galt, at jeg gør alt hvad jeg kan for at have et virkelig usundt og møg træls klima på mit værelse, i forsøget på at drive dem ud herfra og længere ind i boligen, hvor jeg ikke lige skal sove. Det vil sige lukkede vinduer, lukket dør og deraf super tung og træls luft herinde  Alligevel er de bare overalt! Jeg støvsuger alt (gulv, vægge, loftskanter) og skifter sengetøj fast en gang hver uge, og ryster deruover dyne, puder og alt andet i min seng HVER aften for at holde dem væk. Min seng er også trukket ca. 10 cm. ud fra hver væg, selvom jeg egentlig ikke ved om de gør nogen forskel. Alligevel skete det idag da jeg skulle skifte sengetøj, at hele TO mellemstore edderkopper havde gemt sig i folderne  Nu tør jeg så nærmest ikke være på mit værelse, for slet ikke at tale om at sove i den pokkers seng igen. Mit spørgsmål lyder derfor således: Kender I et middel der kan forebygge edderkopper, eller andet man kan gøre? Det skal jo helst være noget man kan tåle at opholde sig i, hvilket jeg ved indskrænker mulighederne en del. Som det er nu, driver det mig i hvert fald til vanvid, og så må jeg jo sætte min lid til jer 
Jeg synes du har brug for hjælp. Ikke til at holde edderkopperne ude men til at tackle dem i dit hoved. Og jeg tror altså ikke at mørke, mangle på frisk luft og lukkede døre gør den store forskel, kun for dig. Jeg vil nok mene at frisk luft, lys og almindelig rengøring holder dem bedre væk. Det jeg har læst, som holder småkravlet væk er dårlige byggematerialer, der afgasser alskens dårlig luft. Det vil så betyde at DU også lever i et dårligt indemiljø. Prøv at finde en, der kan hjælpe dig med at få et tåleligt forhold til kravlet, det lyder mest som en grim fobi. Pøj pøj
Jeg har det på samme måde med de kryb og jeg sprøjter simpelthen overalt med gift. Det kan fåes i de fleste byggemarkeder, skal bare være det der også slår edderkopper ihjel og som virker i flere dage. Der bliver sprøjtet hele vejen rundt i vinduer, om døre, langs fodpaneler og på vægge i soveværelset og jeg ser så INGEN edderkopper, hvis der bliver sprøjtet jævnligt. Og jeg bor endda på en gård  Om det er særlig sundt ved jeg ikke, jeg er MEGET mere bange for edderkopperne end jeg er for evt. sundhedsskader fra giften!!! Jeg vil faktisk rigtig gerne slippe af med den fobi, men tvivler på det kan lade sig gøre....
Det lyder ikke rart!  Jeg HADER også edderkopper, bare jeg ser et billede af dem får jeg svedige håndflader. Det der har hjulpet mig, var faktisk at flytte hjemmefra. Da jeg boede hjemme kunne jeg jo bare finde min bror, så kunne han tage dem, men da jeg flyttede i lejlighed var jeg alene og blev jo bare nødt til at bide i det sure æble og tage dem selv. Jeg hader dem stadig, men kan tage dem med støvsugeren i strakt arm. Har sådan nogle mærkelige, hvide mejere i brusekabinen, dem kan jeg faktisk tage med toiletpapir. Men det lyder som om du er mere end bare almindeligt bange for dem. Og det lyder da vildt at du har så mange!! Jeg bor i en lejlighed, bygningen er over 100 år gammel og fyldt med revner og sprækker. Alligevel ser jeg dem kun meget sjældent. Når du desværre har dem så tit, så burde du måske søge noget hjælp til araknofobi. Har hørt at hypnøse kan gøre noget, men Google det evt.
Jeg fik en edderkoppeskræmmer af min veninde i fødselsdagsgave   Sådan en forsjov ting. Hun havde vist købt den i lidl.. Den skal i stikkontakten og så udsender den nogle lyde (så svage jeg ikke kan høre dem) der skal holde edderkopperne væk.. Om den virker ved jeg ikke. Jeg har ikke set nogen edderkopper siden, men det er også kun et par uger siden. -og den er i soveværelset så det kan være edderkopperne rumstere rundt når lyset er slukket. Men jeg vælger og tro på det er den der skræmmer dem væk og de er helt pist væk borte 
Sophie, Paradise Lost, er faktisk inde på noget rigtigt. Når der ikke er andre til at fjerne edderkopperne og se ens hysteriske anfald, så ender det med at man finder en løsning. Jeg har heller aldrig været vild med edderkopper, slet slet ikke, men så flyttede jeg ind i et 400 år gammelt hus på landet, og her er der altså edderkopper (der er så også skorpioner som spiser edderkopper, men de er jo heller ikke så rare at møde). Når min kæreste ikke er hjemme, jamen så hjælper det ikke at jeg skriger og får angstanfald, for edderkopperne er der stadigvæk. Derfor lærer man sig nogle strategier. Støvsugeren er god, en plasticæske med låg er også god. Eller en kat som er en god jæger. Hvis din fobi er meget alvorlig vil jeg dog nok råde dig til at søge professionel hjælp. Og husk i øvrigt at man kan sætte myggenet i vinduer, så man stadig kan lufte ud, men kryb ikke kan komme ind. Det er sundere end at sove i tung luft fyldt med insektgift. Lene
Pyh, jeg kan da alt for godt sætte mig ind i den problematik! Og du er ikke så hysterisk angst, at jeg mener du har et unormalt problem. Havde jeg haft et værelse med så mange edderkopper, som du beskriver, havde jeg gjort noget nær det samme. - Bortset fra indeklimaet. Luft ud, for dælen. Jeg tror edderkopper er ligeglade med, om der lugter af natteprutter, sure sokker og ostehapser. Men hvad du derudover skal gøre, har jeg ingen anelse om. Jeg møder heldigvis meget, meget sjældent rigtige edderkopper i min lejlighed. Faktisk har jeg endnu ikke mødt én, andet end de dér der er mere beslægtede med myg.
Jeg var dog ikke klar over, at Amish har egne zoner i USA, hvor deres regler gælder. Da jeg boede derovre, leverede vi korn til en Amish-farm (lille gård), hvor vi i hvert fald blev mødt med respekt og ligesindethed 
skalstop fordi jeg mener han er lidt skæv eller makant i sine holdinger om man vil   jeg tænker lidt og hva så? om han prøver at få folk til at gøre som han mener, det er ikke ret meget anderledes end mange andre gør dsgligt, det står heldigvis folk frit for om de følge hans råd  han er bare anderledes i sine holdninger end jeg er, ligesom du er anderledes i dine end jeg, men det giver ikke mig ret til at skrive grimt om dig, forfølge dig på google eller andet.
Hvordan skrive grimt om ham, det er jo fakta at han prøver at få andre til at afstå fra noget man har ret til ifølge grundloven. Forfølge på Google. Er det at søge at forfølge, nej ærlig talt!
skallstrop du er godt nok opfarende  jeg har aldrig skrevet du skriver grimt, jeg har skrevet det ikke er iorden - som i generelt. han ytre sin holdning, han tvinger ikke nogen til at lytte eller gøre som han siger, men som borger i dk har du ytringsfrihed uanset hvem der er uenige med vedkommende. Ja der står i grundloven man har ret til at stemme men derfor må han da gerne være af en anden mening? hvad får du ud af at sidde og google ham? ja jeg undrer mig altså, hvis jeg virkelig syntes nogle er en klaphat har jeg da ingen interresse i at lærer mere om dem, så hvordan kan det være du er så opsat på at lærer om ham, at du bruger tid på at google ham?
Jeg læser det som at jeg skriver grimt om ham. Jamen, jeg ser noget af det med ham og Støjberg. Jeg sorterer hvad jeg ser/læser. Jeg kan ikke vurdere hvad jeg syntes om ham udfra den film bid. Jeg vil da gerne vide om han virkelig er sådan en klaphat som jeg tror. Min ikke der er mange der Googler for at vide mere, det tror jeg bestemt der er.
der er sikkert mange der googler af nysgerrighed, i min optik giver det bare ingen mening at google nogen man på forhånd ikke bryder sig om, jeg gad ikke bruge en masse (negativ) energi på det. men fred være med det   vi er alle forskellige¨og det skal der være plads til..
Skik følge eller land fly
Jeg synes at han er en spade, sagt meget kort, og hun er godt nok tålmodig  Varmblod, nu da vi har det her fantastiske WWW er det jo ikke underligt, at man benytter sig af det. Og at bruge det til at søge på bestemte personer er sq da ikke at forfølge folk. Tænk hvis det her var et enkeltstående tilfælde og at denne mand rent faktisk var fornuftig men at dette ene interview havde sat ham i et dårligt lys. Det siges at man skal undersøge sine kilder, og EB er jo ikke altid ski*e smarte, så hvad er mere nærliggende end selv at søge info om ham 
 
For det første, så er hesteelever altid dårligt betalte. Hun vidste, hvad hun gik ind til. For de havde jo lavet en ansættelseskontrakt. Det håber jeg i hvert fald. Ellers har begge parter været godt dumme. Dernæst havde pigen ikke oplyst, at hun havde bolig og opstaldning af egen hest som en del af lønnen. Det undlader 3F i hvert fald at skrive, og så lyder sagen jo værre, end den er.
Problemet i denne sag er vel at hun ikke selv har sat sig ind i hvad hun har krav på at få. Hvis hun inden hun skrev under på den første kontrakt havde læst sin overenskomst havde hun vidst at de 5000 hun blev tilbudt ikke var nok. Derfor skulle hun ikke selv have skrevet under på den første kontrakt. Dette kunne jo nok have gjort at hun ikke havde fået en plads får de får sikkert ansøgninger nok på Katrinelund fra dyrepasser elever og så havde de bare valgt den næste der var gået med på de forhold. Hvorfor hun en måned kun får 2500 står der jo ikke noget om. Det kunne jo være hun havde holdt ferie og man skal jo arbejde på stedet et helt år før man har optjent og dermed kan få udbetalt ferie penge, så der er også lidt huller i sagen her. Jeg syntes personligt det er helt hend i vejret at betale så lidt til ansatte i hestebranchen, men så længe der er nogen der er dumme nok til at skrive under på kontrakter hvor de tilbydes mindre end overenskomst løn, så bliver arbejdsgiverne også ved med at lave de kontrakter, så det handler om at turde sig "jeg har krav på" og kende sine krav. Det er lige så meget ens eget ansvar som arbejdsgivers ansvar at du får den rigtige løn. Og har du selv skrevet under, så gælder aftalen.
Det kan godt være at hun har vist hvad hun er gået ind til, men det er bare ikke ok at underbetale sine folk så groft, når de er ansat under en overenskomst. I forliget har hun som der også står betalt 2500 kr for opstaldning og 886 kr i husleje. Så der er da vist ikke noget at komme efter. Ja de unger skal lære at kikke på hvad de skriver under på, men arbejdsskiverne skal også lære at opføre sig ordenligt og kende reglerne og opføre sig der efter. Hilsen Heidi Og ja vi er selv selvstændige med folk ansatte.
De 2500 kr. er hvad der er tilbage, efter hest og bolig er betalt. Altså får hun jo også mere end 2500 kr. om måneden. Hun får faktisk mere, end jeg gjorde på SU. Det er ikke ok at underbetale sine ansatte. Men så længe der er ridetøser, der siger ja tak til underbetaling, så bliver det aldrig anderledes.
Der STÅR faktisk også at hun havde værelse og opstaldning af en hest - til i alt 1000 kr om måneden.. Jeg fatter slet ikke denne klandring af pigen.. Katrinelund skyder sig selv i foden ved at indgå en uddannelsesaftale med en fastsat mindsteløn og så betaler de ikke denne.. Det er da for dumt og så må de også forvente at der kommer en efterregning.. Det er nok slut med landbrugselever på Katrinelund nu..
hestebrancen bliver ved med at støtte op, vise ugyldighed eller klandre de unge piger, så sker der i hvert fald ikke noget. Det er nemt at sidde bag skærmene og gøre sig klog på, hvad de vil gøre i den situation. Problemet er, at der ikke bare er tale om et job, men der faktisk er tale om et uddannelsessted. Det er ikke nemt at finde praktikpladser (gælder bestemt ikke kun indenfor dyrepasserfaget), og derfor føler mange unge sig pressede til at gå med til de forhold, hvis de gerne vil have deres uddannelse. Dette er bestemt ikke fair. Selvfølgelig er der to sider af denne sag, men nu er dommen truffet, og det er hvad vi kan forholde os til - der må altså være noget om sagen, når Pernille får så mange penge tilbage for 11 mdr. arbejde - hun er blevet snydt for over 6000 kr. om måneden. Husk desuden at læse hele artikler frem for at fare i flint...
selvfølgelig ligegyldighed - ikke ugyldighed 
Jeg synes der er forskel - hun er jo ikke 'bare' hestepasser, men dyrepasserelev. Det gør en verden til forskel for mig - og praktik-steder skal sgu være i orden og behandle deres elever ordentligt hvis de vil være en af det danske uddannelsessystem. Og der har de danske stalde uendeligt meget at lære - der er det ikke ok at frarøve små piger deres tid og penge.
dyrepasserelev og ikke hestepasser eller staldpige. Nu er det sådan at når man er elev så skal man have elevløn. Den elevløn man får er stort set den samme som alle andre elever for (mener den ligger på 9-10.000 kr. før skat) Så jo, hun er meget underbetalt.
Men så skulle hun aldrig have accepteret ansættelseskontrakten. Hun er lige så dum som arbejdsgiver. Det nytter ikke noget at takke ja til underbetaling for så efterfølgende at pive over det. Og det betyder ikke, at underbetaling er ok, for det er det bestemt ikke. Fint nok, at hun får penge, men jeg synes, at begge parter er lige dumme i denne sag.
Sjovt, samme løn jeg fik for 13 år siden da jeg arbejdede der... Og det var bare som hestepasser.. Fik kost, logi, opstaldning og undervisning hvis jeg ville og havde ca 2500 udbetalt...  Det gik lige, for dengang havde jeg ingen gæld eller lign der skulle betales, havde taletidskort til mobilen og mine smøger, det var det...Ohhh det var the simple life  Og ja, arbejdsdagen startede kl 7 og sluttede kl 19, ca.. Så det er mange timer man arbejder for så "lidt", men det ved man jo når man takker ja til at arbejde der/komme i lære... Men selvfølgelig skal stedet betale det der er lavet overenskomst om, længere er den ikke 
begge parter "lige dumme", men faktum er, at pigen har fået ret i en sag, og nu skal have efterbetaling af løn fra stutteriet, hvilket betyder, at de på stutteriet ikke har overholdt loven.
altså ikke se, at den den studerende er dum - hun vil jo bare gerne have sin uddannelse, og da det er svært at få en praktikplads har hun måtte bøje nakken. Hun er netop klog, at hun går til fagforeningen bagefter - det er dog begymrende, at det er anden gang, at Katrinelund gør dette. Det virker ikke som om, at de lærer noget af det. Hun fik heldigvis sine penge til sidst, og dette er retfærdigt med de love og overenskomster, som der nu engang er. Måske vil Katrinelund ikke længere være et praktiksted, men det synes jeg egentlig også vil være til det bedste, hvis de ikke følger overenskomsterne.
med uddannelses institutionerne; faglært dyrepasser med speciale i heste ??? Staten ? Det er da helt tosset at oprette sådan en uddannelse og sætte unge mennesker "spind" i hovedet, for man skal da ikke være "raket forsker" for at se behovet for denne uddannelse er meget lille  Mvh Janni
Det kan da godt være at pigen ikke har været for klog. Og dog det har hun jo været idet at hun har været medlem af en fagforening. Så hun har netop været klog. At sådan et sted som Katrinelund ikke betaler overenskomst elevløn er bare ikke okay, og så er jeg enligt lige glad med hvad der er normalt. I øvrigt er det jo ikke bare en hestepasser, men en elev og der er lønnen helt anderledes og andre regler. Sådan er det bare. Kan kun anbefale at alle elever er medlem af en fagforening. Det er altid en god tid lige meget hvilket fag man er i. Så godt gået. Utroligt at Katrinelund stadig ikke har lært noget af det.
Vedr. sagen mellem Pernille Frederiksen / 3 F Odense og Katrinelund .  Her er Katrinelunds side af sagen
Her er der nu den sag, der kan ses fra mange vinkler. Dels er det ved at være agurketid, som det hedder i det politiske liv, dvs. pressen vil æde enhver sælgende information råt uanset om det har bare et enkelt twist af sandhed i sig som udgangspunkt, og det sagte ord, det kan altid fortolkes, når det skrives. Det er simpelt faktum for enhver person, der har eller har haft sin gang offentligt. Pigen har været forelagt kolde, klare facts i en kontrakt. Jeg går ud fra, at hun dels har været juridisk myndig, og da hun tilsyneladende også var organiseret, så har hun kunnet rådgføre sig forud og op til sin ansættelse på lige fod med alle andre medlemmer af et fagforbund. Jeg skal ikke sige hverken for eller imod i denne sag, men som arbejdsgiver kan man også få den tanke, at arbejdsgiveren her i en vis grad er blevet udnyttet både af elev og efterfølgende fagforretning også sensationspressen også haft ville guffe lidt. Det er i alt fald næppe befordrende for fremtidige dyrepasserelevers ansættelse i en trængt branche, for det er jo ikke den eneste historie om elever, der nu verserer rundt i hesteverdenen som en steppebrand, og lige nu advares der decideret imod ansættelse i branchen. Mvh
Da jeg boede hjemme hos mine forældre havde vi også sindssygt mange Edderkopper. De kunne åbenbart godt lide huset  Jeg er bestemt ikke vild med dem, men jeg er blevet bedre med tiden. Mit eneste problem med dem er når jeg skal sove. jeg kan virkelig virkelig ikke lide hvis de kravler på mig når jeg sover. Slå dem ihjel kan jeg sagtens, men vågne med de kryb på mig? Nej tak! Nå, men løsningen for mig blev et myggenet - du ved, de der store helvgennemsigtige net man hænger oåp over sengen. Min seng stod også et godt stykke udenfor væggen, og det hjalp. Jeg fandt aldrig en edderkop i min seng efter det. Så sad der måske en udenpå når jeg står op, men det er i hvert fald bedre end at den kravler på mig. Jeg tror vi gav 99 kr for sådan et myggenet, og vi købte det vidst i JYSK... Og som bonus holder det jo altså også myg ude, hvilket var virkelig rart lige i myggesæsonen 
Hmmm... Edderkoppeskræmmer lyder yderst mærkværdigt i min verden, for edderkopper har ikke øre og kan derved ikke høre som vi kan. De bruger deres kropsbehåring til at opfange lydbølger. Når så man stikker noget i en kontakt som skulle sige en så lav lyd i decibel, så undre det mig at det skulle kunne skræmme edderkopperne væk.
Jeg sprøjter med Trinol herhjemme. Ganske fantastisk!! Sprøjter du det direkte på edderbassen så dør den med det samme... Du kan også forebygge ved at sprøjte langs paneler, vindueskamme osv. Vi har langt færre i år efter vi købe Trinol. Vi købte det i Bilka.
Jeg synes også at jeg er vokset lidt fra min frygt. Jeg er stadig skide bange for de sataner, men det suser ikke for ørerne eller giver min koldsved at se en mere. Jeg kan ikke tage den med papir, men jeg kan smække med en voldsom kraft med en fluesmækker eller bruge støvsugeren hvis det første ikke kan lade sig gøre. Jeg ligger hver aften og studerer loftet for potentielle farer der kunne falde ned i min seng i løbet af natten. Er der noget, så skal det dø inden jeg kan sove. Men man blir nødt til at arbejde med sig selv, for hvis man ikke gør, kan det udvikle sig og det kan ikke være gavnligt.
Er der noget edderkopper elsker, så er det indelukkede rum, hvor luften er tung og fugtig, så op med vinduet og få luftet godt ud. De elsker mørke og fugtige gemmesteder, så gem ikke snavsetøjet på dit værelse. Man kan få et insektmiddel der skal males omkring døre og vinduer, det er ret effektivt, det tager livet af dem, hvis de træder på det og så males det på udenfor, så du ikke optager det i din krop. Jeg har haft det på samme måde med de små bæster, men er heldigvis kommet over det. Det hjælper at flytte på landet, hvor de bare er over alt, så bliver de en vane.
Jeg synes du skal søge noget professionel hjælp til at takle din skræk i stedet for at prøve på at udryde et nytte-dyr... Nu har jeg måske også et særligt forhold til de 8-benede... Har elsket edderkopper siden jeg var 3 år og så en edderkop spise en flue... I DK er det mere reelt at være bange for hvipse end edderkopper... Vi har ikke edderkopper der er farlige for mennesker, så skal det da være nogen af de store fugleedderkopper man har i terrarier, som jeg ikke går ud fra at du har en samling af... Jeg forstår ikke den overdrevne frygt, men tror det vil være en bedre hjælp for dig i fremtiden, at få nogen værktøjer til at takle edderkopper, end at sprede gift og evt. selv blive syg af det...
Nu har jeg selv haft fugleedderkopper. Nød at se på dem, nød IKKE at der skulle gøres rent hos dem, og de sku ud af terrarierne, men altså.. Jeg var ikke mega bange for dem. Men. Alm. husedderkopper. Eller de store jagtedderkopper som bor liiige uden for mit køkkenvindue kan jeg slet ikke have.. De er store og grå og mega klamme. Har jeg en krible krable indendørs kalder jeg på min hund, og så går der ikke længe så er krible krable død. Jeg undres over at mennesker er bange for edderkopper. Hvorfor er vi ikk bange for fluer.. eller biller??
For mit vedkomende tror jeg at min angst for dem skyldes den måde de bevæger sig - de kommer pludseligt til syne, deres "kurs" er uforudsigelig og så er der alle de der mange klamme ben. Det har så nok ikke gjort min angst mindre at jeg som barn et par gange fik jagtedderbopper proppet ned ad nakken... det synes min bror var sjovt. Hverken edderkopperne eller jeg synes det var en fornøjelse. Og de små sataner bider jo sommetider (hvilket jeg i princippet godt kan forstå når de bliver fanget og proppet ned under en trøje - men ikke tilgive når det er mig der bliver bidt i). Jeg er så OGSÅ et par gange blevet bidt af de underkopstore behårede sataner der boede i mine forældres baghave i Havana. Det var dog "heldigvis" mens jeg sov, men de når man ved at det er et edderboppebid er man jo tæt på at være parat til at amputere benet (anden gang var i ansigtet, så der var jeg lige ved at være klar til en halshugning)... Jeg ved at det er nyttedyr - men de må venligst nøjes med at være nyttige udendørs. Heldigvis har jeg kun set MEGET få edderkopper hvor jeg bor nu. Det er en ombygget lade - så egentlig burde der vel være flere - men hele det indre af lejligheden er nybygget - og alle døre, vinduer, hjørner og paneler får en tur med trinol indimellem. I de 3 r jeg har boet der har jeg mødt et par mindre edderbobber - og fundet en enkelt større der lå død i et hjørne.
Er det kun mig der oplever annoner midt i diverse indlæg? Og sågar på Hyggesnak?   Det eneste jeg har installeret for nyligt var officepakken og et spil fra Steam, men det er over en uge siden, og det er først "startet" idag. Virusscan er kørt, og den fandt intet. Nogen der har en forklaring?
Jeg havde samme problem og kunne ikke finde virus. Fik min it kammerat til at kigge på den og den var fyldt med virus  Du må endelig ikke klikke på noget af det!!!!
Nej har bestemt heller ikke tænkt mig at klikke på noget som helst! Men hvis det nu var et generelt problem for alle her på HN, så ville jeg jo ikke "panikke"... Tror bare computeren bliver scannet fuldstændig, og så må jeg finde et malwareprogram der måske kan finde det der driller!
Det hedder naturligvis antimallwareprogram!!
Jeg har ikke oplevet det
det er noget som er fuldt med noget andet ind jeg havde det også det var fuldt med en udvidelse til Chrome, men så deaktiveret jeg den og så slap jeg for det pjat
Jeg har heller ikke oplevet det.....
Flot, der skulle stå fulgt med ind, ikke fuldt .. flot stavet
af en sag:-) Nu har jeg haft at gøre med 3F i en anden situation og må indrømme de er super dygtige til at fordreje tingene, til at de fremstår som helte! Selvfølgelig er der nogle som ikke behandler deres ansatte godt nok og der er det da rigtig godt, vi har fagforeningerne at søge hjælp fra. Dog er min mening at lige præcis 3F er blevet ekstrem magtfulde og det er næsten umuligt at sætte sig op i mod dem, men det kan selvfølgelig lade sig gøre - dog med store omkostninger både økonomisk og menneskeligt!!!!! Nej det er ikke en særlig stor løn, men lægger man alt sammen og uden at vide hvad hun ellers har af udgifter, så tror jeg faktisk hun har et større rådighedsbeløb end jeg har om måneden - og der er aldrig lagt skjul på, at arbejde i en stald er hårdt og nogle gange med omkostninger. Men som jeg startede - der er altid 2 sider af en sag:-)
Som der var en som svarede på Facebook, så skulle man nok holde sig til mindstelønnen, og så lade eleven betale for kost og logi, opstaldning (ved egen hest) og undervisning. Og derved slippe for sager a'la denne og mange andre sager der har været oppe. Jeg tror egentligt, at man er bedre stillet, at få 5000 kr i løn, opstaldning, delvis kost og logi, samt undervisning som i dette tilfælde. End at man fik mindstelønnen under uddannelsen og selv skulle afholde disse udgifter der beløber sig op i mange tusinde kroner. At jeg ikke gad at uddanne mig til dyrepasser, der hvis man er så heldig at få job efter uddannelsen tæller lav løn og mange gange dårlige arbejdsforhold, er en anden sag. Kender utrolig mange som har taget denne uddannelse, og tror der er en som har det som hovederhverv, resten er begyndt på andre job eller uddannelser.
Jeg har ikke lyst til at forholde mig til sagen idet jeg ikke har læst det der linkes til. dog har jeg læst ovenstående udlægning fra Katrilelunds side. Er jeg virkelig den eneste der bliver enormt harm over, at pigens opførsel på skole lige nævnes? At hun havde opført sog dårligt? Undskyld mig, men hvad i hele hule kommer det sagen ved? Jeg kan ikke se andet formål end lige at stille pigen som person i dårligt lys og dét er fandme dårlig stil!!! Øv!
Ja det er agurketid, men det har da ikke noget med sagen at gøre og det skal da stadig frem. Syntes det er utroligt at de ikke har lært noget af det fra første sag. Ja 3F er magfulde. Men de er dælme også dygtige. Jeg har intet til overs for de firmaere der ikke betaler den løn de ansatte skal have og det er lige meget om det er i hestebrancen eller ej. Der er overens komster og de skal bare overholdes og ellers vanker der. Og ja de burde stoppe med at give kost og logi m.m. som en del af lønnen.
Der er da absolut ingen grund til at at kost&logi ikke skulle være en del af lønnen, det skal bare opgives og den ansatte skal betale skat af beløbet. Fuld kost&logi er i 2013 sat til 3141,67 kr/måned.
Og hvis Katrinelund havde rent mel i posen havde de ikke indgået et forlig. Det ville jo have været helt hul i hovedet.
Jeg er ret sikker på at Katrinelund "har haft rent mel i posen", ihvertfald i forhold til deres ansatte. Spørgsmålet er så om der har været papirer på alle de "frynsegoder" hun har fået, for lagt oveni hendes løn ville det give en rigtig pæn løn. Mit gæt er at den ansatte har udnyttet situationen.
Så burde de jo sørge for at det hele er på skrift. Hvorfor skulle det være anderledes for hestefirmere end for andre? Muligvis har pigen udnyttet det, men det er da i hvert fald deres egen skyld så. Og igen. Hvis de har rent mel i posen, hvorfor så indgå forlig? Når en indgår forlig altså den der er blevet anklaget så bekender man jo altså at man er skyldige. Det lugter langt væk. Sorry. Men kan ikke have ondt af dem når de ikke har styr på deres ting. Og det gælder i øvrigt alle firmaere.
Når jeg regner baglæns og tager koste og logi, opstaldning oveni og så ligger lægger "skat" til .. så er det faktisk en rigtig pæn løn hun har fået.. vi skal jo huske at der skal jo tjenes næsten det dobbelte for at betale et par tusinde i opstaldning.. så 5000 kr i løn, opstaldning 2500 kr (hvis der skulle tjennes til at betale det må det jo give omkring 4000kr), kost tager Charlottes tal ca. 3000 kr.. og så gratis undervisning.. hvis hun bare har fået undervisning en gang om ugen a ca. 200 kr = 800 kr.. her skulle hun så tjene ca. 1500kr for at betale dette.. ergo skulle hun tjene mindst 13000 kr for at få råd til at betale dette.. tja som elevløn.. om det er fair.. ved jeg ikke kender ikke elevlønnen.. Jeg tror også Katrinelund indgik et forlig for blot at få afsluttet sagen.. det betyder ikke de svindler eller andet.. men blot for at få det ud af verden.. tænk på hvad en advokat tager i timen for at køre en retsag.. og så er 70.000kr hurtigt brugt.. Men det bliver nok sværre i fremtiden at få personalegoder kunne det tænkes.. så må de have mere i løn, men så må de jo så også betale ved kasse et ved næste undervisningstime og hesten skal have lidt mere hø mv..
Den forkælede møgunge skulle have været fyret først gang der var problemer med hende. Det glemmer?? 3F helt at omtale,det er jo lige ,meget i deres verden. Når jeg læser BEGGE parters beskrivelse af det skete,kan jeg se at beukraterne fra 3F først laver en sag knab 2 år efter at hun er holdt op på stedet. Så vidt jeg kan se er hun blevet hjernevasket af 3F til at lave en sag,og pengene som hun var stillet i udsigt er jo desværre blevet udbetalt til hende,efter pres fra 3F. Jeg havde aldrig betalt,men de vil vel ikke have hængene på sig at de underbetaler,men gør de nu også det??,så vidt jeg kan se er der nogle goder som der er ret dyre hvis at hun skulle have betalt det særskilt. Men jeg ved fra egen erfaring at det vi i gamle dage kaldte for en gentlemand aftale,ikke eksisterer mere,efter at beukraterne er kommet ind i billedet,og ingen har lov til at lave en aftale eller tænke selv. Det værste ved det hele er at de idioter der sidder i fagforeningerne ville,hvis at de var selvstændige havde siddet i arbejdsgivernes forening,de er nemlig alle født med en forkvaklet beukratisk tankegang,og med en mentalitet ,at det er åhh så synd for mig,og det er de andres skyld,mon jeg kan tilrane mig en erstatning,der er kommet en ny Able jeg må have,skal bare have en til at betale den??? Lad os genindføre håndslaget,s magt hvor en aftale var en aftale,og den løb man ikke fra,alt det andet er en gang beukratisk vrøvl,som kun er med til at skabe arbejdsløshed.
den brance er vel at der indgås de aftaler med fri undervisning og transport og opstaldning. Så hellere de får den overenskomstmæssige løn, og så de selv betaler for omkostningerne ved deres egen hest, som de jo alligevel skal passe i deres fritid. Så står det dem jo frit for om den skal stå på stedet og om de vil ha den undervisning der tilbydes på stedet. På den måde kommer man de fleste brådne kar til livs hvad angår lønnen. Det er bare ikke ok at underbetale hestepigerne, men sommetider synes jeg næsten de beder om det.
Men så vidt jeg kan forstå er det ikke første gang. Men man kan bare håbe de lære noget af det denne gang. Jeg holder stadig på at at det er nemmer/bedre for alle at de betaler den fulde overkomstmæssige løn og så betaler vedkommen selv for kost, logi m.m. Så vil der jo ikke blive alle de misforståelser. Ellers skal det klart stå af lønsedlen med beløb og det hele. Men idag vil et håndslag ikke kunne lade sig gøre. Det ville være så meget nemmere, men idag skal vi have alt på papir.
Jamen, kost og logi er stadig en del af overenskomsten og fastsat til et helt bestemt beløb. Så der er ikke så meget at diskutere i den sag. Selvfølgelig er det nemmere at der bare betales løn - kost&logi, og så skal den ansatte selv betale resten selv. Men en elev vil så nok opdage at der ikke er råd til hest/undervisning i en elevløn. Men så må det jo være sådan.
Nu er det ikke lovpligtigt at følge en overenskomst. Hvis Katrinelund havde tegnet overenskomst med 3F, så var det en hel anden sag. Ellers kan 3F bare trække Katrinelund i retten, men de har ingen sag da der ikke er vedtaget nogen midsteløn ved lov i Danmark. Så hvis hun skrev under på de lønforhold, har 3F ikke andet mulighed end lave en blokade(chikane)af Katrinelund og prøve at indgå et forlig. Det er det jo ikke anderledes end med Vejlegården der havde overenskomst, hvor 3F igen ikke ville akseptere, at der er andre på markede end dem. Pris/katel aftaler er forbudt for alle andre erhverv bare ikke for fagforeningerne.
Hej!  Jeg er i gang med at skrive et nyt nummer. Nogle af jer har hørt noget af mit musik før, og nu skal en ny sang så tilføjes. Jeg tænkte at jeg for sjovs skyld vil prøve at komme lidt ud af mit eget hoved, og derfor:  Skriv 1, 2, 5 eller flere ord der lige falder dig ind! Ikke emner, bare ord. Så vil jeg måske vælge lige præcis DIT ord i min sang  Så skyd fra hoften, bring it on! REGLER:  1: SKAL være danske ord 2: Må ikke være sætninger, kun enkeltstående ord 3: må handle om ALT hvad der falder dig ind, fra kærlighed til krig, rejser, familieliv osv osv osv osv.....   NATURLIGVIS sender jeg jer et link til sangen når den er færdig. Skal indspille i studiet fredag. 
Og noget af en udfordring  ostemad, intertekstualitet, bang (det er da et skudord), tvdebat, søvnløshed God fornøjelse
Det lyder da som en spændende idé. Fehår, navle, kortfattet, Brian, plysdyr og rødglødende.
Dimission, galakse, almindeligt, glamour, kejser Held og lykke med sangen 
mine bud lykke, trillebør, paryk, sæbe, søvnløshed, langdistanceforhold, sommer, solsort, rose god fornøjelse med sangskrivningen, bliver spændende at høre resultatet:-)
Solsikke, inderlig, underlig, natteravn, vendekåbe, Saturn Held og lykke med sangskrivningen.  Lene
...ja, så blev HN lige dømt til at høre på mit pyller...  Historien er meget kort at jeg kom rigtig galt afsted i juni 2010 - pony + telefonpæl = AV!!!   Det drejede sig om en arbejdsskade som der (end)nu undersøges på. I første omgang troede jeg og lægerne "bare" at jeg havde smadret venstre lægmuskel, på en 10-skala så gjorde det 16 ondt (og vi taler altså om hende der har fået 2 x rodbehandling uden bedøvelse - så SÅ pylret er jeg heller ikke   ). Når lægerne mumler om at sprætte benet op for at fjerne noget af trykket så kan man måske gætte sig til lidt om HVOR hævet det var. Men ak, da jeg efter 4-5 uger på langs atter kunne begynde at bevæge mig rundt, begyndte højre knæ at bøvle. Ikke hver dag, og ikke lige ondt hver gang, derfor gik det næste år med at prøve at overbevise mig selv om, at det bare var fordi jeg overbelastede fordi det venstre ben var så @!#$.. op. I midten af 2011 begyndte jeg dog at få mistanke om at det ikke "bare" kunne være derfor - så det næste halve år gik med at overbevise hystaden her om at man GODT kan blive undersøgt uden lægen starter med at jage en nål i én - ja ja, nåle og mig bliver bare aldrig venner...  Nu begyndte der også at ryge sygedage på - så et eller andet skulle der ske! Mig afsted til lægen og lægen måtte jo medgive at det da ikke var et særligt godt knæ jeg var udstyret med. Det næste HALVANDET ÅR!!! blev så brugt på div. undersøgelser, 2 x operation, genoptræning osv. MEN - knæet var stadig noget hø...bortset fra at det nu "kun" gjorde ondt ved belastning (læs: ALT der ikke indebar stillesidning med benet oppe   ) . Så når lægerne ikke fandt andet en noget cystehalløj, arvæv og raspede lidt hist og her + fjernede nogle slimsække så syntes jeg alligevel det var mystisk at smerterne og bevægeligheden ikke blev bedre  Efter sidste kontrol fik jeg at vide at nu kunne de ikke gøre mere for mig - men de synes jeg skulle bede om en henvisning til egen fystioterapeut, for MÅSKE kunne han bedre det lidt - men der var ingen garanti. Sidst i februar begyndte jeg derfor af egen lomme at sik re min fysioterapeuts pension. So far har jeg været der 6-7 gange - og hver gang har vi fundet minimum en til ting jeg ikke kan...SUK!  Dog er det primært muskulært den er gal - meget kort sagt så er det som om den muskel der styrer knæet og underbenet er DØD - der sker nada når den skal aktiveres. Omkredsen omkring højre ben er pt. små 4 cm mindre end på venstre, så noget er der jo tydeligvis galt. Ingen ved bare hvor længe den forskel har været der fordi alle har været så fikserede på først venstre lægmuskel og siden højre knæ  Fyssen synes jo ligesom mig også at der BURDE begynde at ske små bedringer med musklerne, når jeg siden slut februar har trænet ca. 15 forskellige øvelser 3 x dagligt. Men nej, INGEN bedring - nærmest tværtimod, for nu begynder knæet igen at gøre ondt hele tiden. Det eneste der er fremskridt med er bevægeligheden i knæet, jeg kan nu næsten strække det ud, og bøje det lidt bedre end før. Det synes jeg jo selvfølgelig er dejligt, men det gør bare ikke knæet mere stabilt eller fjerner smerterne. I starten troede vi jo begge at det "bare" drejede sig om at få knæet gymnastiseret og så var jeg klar igen, men nu hælder han mere til muskel- og evt. nerveskade/klemning siden der er SÅ mange ting jeg bare ikke kan. SÅ - planen er at han i næste uge vil gennemgå benet mega metodisk og få skrevet alle "fejl og mangler" op - og så kører turen jo nok igen igennem sygehusvæsenet, og helt ærligt? Lige nu er jeg ved at tude fordi alt bare er op af bakke og jeg kan slet ikke overskue at skulle igennem det helvede igen + jeg selvfølgelig også tænker på den arbejdsskadesag der kører!!! Det eneste "posetive" er at jeg har masser af tid til det pjat eftersom jeg jo selvfølgelig blev fyret da jeg havde haft 4 måneders sammenhængende sygdom. Det er såmænd også helt ok, for jeg ville nok aldrig kunne holde til den type arbejde alligevel - men pengene gror jo bare ikke på træerne og fysser er altså småpebrede... Nå, men moralen må være - lad være med at komme galt afsted!  Hvis nogen har erfaring med "døde" muskler så skriv endelig - også skrækhistorierne, for lige nu mangler jeg virkelig noget jeg kan begynde at forholde mig til - også worst case! Trine (Faxa)
Jeg har ingen erfaring med døde muskler, men vil bare lige sige at jeg virkelig føler med dig. Sikke en omgang. Jeg er selv opereret i det ene knæ og det var da rigeligt for mig! Du er godt nok sej med alt det du har klaret! kh louise
Men min dyrlæge Kiwa Riis fortalte igår, om at de hos Hillerød Hestedyrlæger er begyndt at lave muskelundersøgelser på både hest og rytter. Du kan læse om det i dette nummer af ridehesten. De har en professor som de samarbejder med. Det, som de undersøger er rettet mod at hesten har en skade, eller at se på hvordan rytterens muskulatur påvirker hestens muskulator. Det er i hvert tilfælde en type målinger, som er lavet på mennesker omend nok noget eksperimentialt. MVH Mette
Jeg har efterhånden indset, at jeg har fået mig lidt af et problem - oveni i alle mine andre problemer, men det er et problem, som jeg synes udvikler sig faretruende galt - og derfor så vil jeg høre om nogen har erfaringer .... Jeg har en meget ekstrem angst, en meget svær - og tilbagevende depression, en autisme, ingen selvtillid, et tiltider problematisk forhold til mine forældre der beror på manglende forståelse af mig, et bosted hvor tingene kører fuldstændig ude i skoven i øjeblikket... og jeg kunne fortsætte Er pt. sygemeldt fra studiet på ubestemt tid med en besked fra min psykiater at han ikke ser det er muligt for mig i min nuværende tilstand at foretage mig noget som helst - og det har han ret i. Problermene med bostedet er jeg i færd med at løse, men det er svært, og det er virkelig en stor opgave - ifølge deres sidste statusrapport har de negliceret så meget, at min psykiater nu er indkaldt til næste møde (.. betalt af mig) i et forsøg på at forklare, hvad der er op - og ned! Midt i alt det her - kaos - har jeg så oveni hatten været meget uheldig de senere måneder, jeg har sloges en del med immunforsvaret (en øre infektion som er håbløs at komme af med, blister i munden og flere andre ting, der indikerer at min krop ind i mellem har det svært) Jeg har desuden en del akne, som skyldes dels en stor ubalance i min krop i øjeblikket og dels at jeg er hamrende stresset og har meget svært ved at overskue ved at gøre noget ved problemerne. Jeg har meget svært ved at spise, spiser meget lidt, meget sjældent og jeg forsøger virkelig at spise det rigtige og sundt og det lykkes ca. 99% af tiden, men de sidste 1% falder jeg i. Jeg har ind i mellem en sød tand, køber ofte, men det er langt fra altid jeg spiser det - heldigvis. Jeg har tabt mig 5 kg over de sidste 3 måneder uden på nogen måde at ændre andet end min appetit. Jeg er habil i et køkken - og vil egentligt gerne spise men jeg har en kæmpe psykisk blokering for det, og det irriterer mig - og jeg forsøger at løse det. Jeg er IKKE typen, der bestiller en fastfood medmindre, der virkelig ikke er anden udvej (som i tirsdags, hvor jeg havde en meget slem ulykke med hesten, som jeg slap meget nådigt fra....) Jeg kunne sagtens spise på mit bosted hver dag, men det er en umulig opgave for mig - simpelthen, forid det ligger så langt fra det jeg selv gør, og jeg er opvokset med. Jeg er opvokset med en holdning til hjemmelavet med, kage, brød og meget sjældent fastfood; når vi ''synder'' henter vi en sandwich et eller andet sted. Min holdning er at man kan lave billig, god og kvalitets mad ud fra simple råvarer på et forholdvis lavt budget ved at reducere sit madspild. Derfor har jeg både saftcentrifuge, blender og jeg smider vitterligt ikke noget ud memindre det vitterligt er meget uspiseligt (rådent/muggent - og jeg redder vitterligt, hvad jeg kan) Jeg køber fornuftigt, varieret og er glad for stort set alt; især frugt og grønt. Bostedet vælger dog konventielt (ikke et problem for mig) og altid det billigste. Det betyder ting, som jeg ikke har samvittighed til at spise (heller ikke selvom andre køber og betaler!) - buræg, kylling tilsat lage, mange halv- og helfærdige løsninger (sågar revne gullerøder er nogle gange købt færdigt). Maden er ofte bestående af udelukkende hurtige hvide, hurtige kulhydrater, rent kød - og meget få grøntsager tilsat. Salaten er de gange jeg har spist der meget sjældent særlig varieret og jeg har en enkelt gang været vidne til at tilsidesat salat til mig var "lefterovers" hvilket betød fetaost og iceberg. Det er meget langt fra min personlige holdning. Min holdning til mad er udviklet på en husholdningsskole, og tiden derefter. Problemet er at de selv efter adskillige hentydninger om at min appetit rent faktisk er så stort et problem, at jeg behøver hjælp til det, at så hjælper de mig stadigvæk ikke. Derfor - konklusion: Løs det selv, klar det selv og overlev. Det er kombinationen af min angst og min depression, der gør det her ekstremt svært at gøre selv, men nu har jeg sat mig for at komme udover det - og så skal det også nok lykkes. Men hvordan? Det er ikke et ønske om vægttab, jeg er i forvejen slank, men jeg har altså tabt 5+ .. og jeg er meget slank i forvejen. Gode råd, hvordan kommer man udover en ikke-eskisterende appetit, der er psykisk betinget? Jeg har kun et lille bitte tekøkken, med en ikke-eksisterende fryser til rådighed og mine forældres fryser er pt. fyldt til bristepunktet.. Men så store portioner (til 4) kan jeg heller ikke lave... så blokerer jeg da først. Jeg skal lige udover det her .. "alt mad forbinder jeg pt. med angst - og depression og defor undgår jeg det". Problemet er, at jeg er så bevidst om, at det er et problem, at selv det, at jeg er fuldt bevidst om vægtens forkerte retning giver mig angst pt.
Den er svær.... Jeg kan heller ikke helt hitte ud af det, men skal da komme med det, jeg lige kan få min hjerne til at komme op med. Jeg har selv stået i nogenlunde samme problemstilling. Nu er det godt nok omkring 3 år siden, jeg boede på et sådan bosted, så jeg kan ike helt huske i hvilket omfang, problemet var. Men jeg forsøgte at blive vegetar/veganer i den tid, jeg boede der. Jeg har det svært med kød o.l. og ligesom du skriver, så er det buræg og den dur, der severes sådanne steder. Jeg kunne oftest stort set intet spise med de andre, da alt, hvad de lavede - selv salaterne, var tilsat kød af den ene eller anden art. Selv en grønssagssuppe, de ville lokke i mig, var jo lavet på høne - hvilket de ikke lige have tænkt over. Der var ligesom ved dig ingen hjælp at hente, selvm jeg også henvendte mig til kokkene og spurgte ind til det. Jeg synes, det var spøjst, da der var en anorexiker i ungeafdelingen, der fik "specialleveret" hele økologiske kyllinger og lignende fordi, at det var det eneste, hun ville spise. Ligeledes på psykiatrisk afdeling blev mit forsøg på at blive vegetar nærmest hånet - selvom jeg før havde været vidne til, at der blev lavet specielle linsefrikadeller til en anden vegetar. Jeg ved ski ikke helt, hvori de bedømmer, hvem der kan få hjælp og hvem der blot må leve med, ikke at have noget valg mht. sin egen kost... Både bosted og psykiatrisk afdeling smider desuden snart halvdelen af deres mad ud, selvom de altid sidder og snakker om, at det er da et grove madspild..  Jeg har ikke selv fundet nogen løsning på dalende appetit. Min appetit svinger altid, men sjovt nok er min vægt altid den samme alligevel. Jeg kan ikke få mig selv til at spise noget, jeg ikkke har lyst til - for mig er det lige så meget en fysisk reaktion, jeg kan få direkte kvalme og være ved at kaste op - også selv om, det er en ting, jeg godt kunne lide i går (jeg ved det, det lyder dumt). Nu ved jeg ikke, hvad du normalvis spiser. Men jeg tænker om ikke, du kan vælge så sunde madvarer, at det "udelukkende er godt" - og så på forskellig vis øve dig i at "banke det ind i hjernen"? Forskellige ting med sundt fedt eksempelvis - nødder, avocado, olier, frø og kerner, MSC-mærket fisk.. Så vidt jeg ved skidesundt, og mange folk, der er vant til en sund kost, synes at mene, det endda er "en snack". Jeg synes ikke selv om det, men mine smagsløg er også min værste fjende og de ved tydeligvis ikke, hvad der er godt. Jeg tænker bare at mangler madlysten helt - på grund af frygt for vægtøgning eller andet - må det give mening (hvis noget gør) at vælge nogle rigtig sunde, fedtholdige varer - jo ere fedt, jo mindre skal du vel spise af det. De nævnte ting behøver heller ikke opbevares i køleskab, men du kan have det samlet i en lille "mad-kasse" på værelset eller lignende. Det er jo bare ligesom små poser med slik (i hvert fald nødder, frø o.l.). Men det er godt nok dyrere. Giver det nogen konstruktiv mening overhovedet?
Problemet er sådan set ikke menuen. Jeg har ikke et angstrengt forhold til kød, men jeg har et ikke et behov for at spise ret meget kød - og når der serveres bøffer derhjemme, så er altså den suverænt mindste jeg går efter. Jeg har ingen problemer med at holde mig til 100g kød pr. måltid og jeg foretrækker lyst kød, det vil sige, kylling, kanin, fisk, and - lyst magert kød. Flæskesteg, brun sovs og det der kendetegner det ældre danske køkken, der primært består af kartofler og kød. Det har det svært med. Flæskesteg, stegt laks, McDonalds - og andre meget fede måltider kan jeg praktisk talt ikke indtage. Det samme gør sig gældende for flødekager og den slags - det er simpelthen for vammelt i munden på mig. Sodavand drikker jeg aldrig, jeg rører ikke alkohol medmindre jeg fordamper det under madlavningen, jeg ryger ikke og jeg er generelt et meget aktivt menneske - så usundt er måske så meget sagt. Jeg er som det eneste glad for kage, og ind i mellem slik - ellers så holder jeg mig faktisk i det store hele til store mængder frugt og grøntsager, hjemmelavede ting - og lignende. Faktisk bliver selv ommelet memindre den består af 90% grøntsager for fed, bacon kan jeg spise i begrænsede mængder. Det vil sige, at det som andre mennesker betragter som det søde liv langt hen ad vejen er ting jeg ikke bryder mig om. Jeg kan simpelthen ikke spise det uden at få kvalme - og det har jeg aldrig kunne, så det har jeg ikke noget behov for at forsøge mig med. Kan en sjælden gang falde i chips og er ret glad for god kvalitets is, chokoloade og de fleste desserter kan jeg uden problemer spise. Jeg har valgt bostedets menu fra. Det er iceberg salat, agurk, halvfærdige produkter og retter, og alt for få grøntsager til, at jeg har samtvitttighed til at spise det. Altså så er mit problem ikke min holdning til kost - jeg har truffet den beslutning, at der er en del ting i live,t som jeg ikke har problemer med at udnvære... problemet er sådan set, at jeg næsten ikke spiser. Jeg er farvet af både min mors, min "reservemors" holdning - og min egen holdning til, hvad jeg mener er med. Det er ikke noget, man har tænkt sig at hjælpe mig med. Problemet ligger i, at når jeg så skal gøre det selv - for det skal jeg, så har jeg meget svært ved at få det gjort. Jeg er sulten, men har en psykisk blokering fra angsten og depressionen og den dårlige samvittighed over, at jeg ikke får spist nok. Den blokering er efterhånden af en størrelsesorden at jeg er klar over, at jeg får 10% af det kalorieforbrug jeg har selv ved næsten stilledesiddende aktivitet i løbet af en dag - jeg reagerer ikke når jeg bliver skidt, jeg har ikke kræfterne til det - og jeg aner ikke lige hvordan jeg skal løse det. Men løse det - det er jeg ligesom nødt til. Jeg har før haft problemet i perioder, men nu synes jeg at en periode på +6 måneder efterhånden begynder at sætte sine spor i min psyke og cirklen er for mig ekstremt svær at bruge, selvom ønsket Hvordan bryder man cirklen? Det er svært... men hvordan? Er som sagt meget bevidst omkring det, men synes ligesom at mine løsningsforslag ikke eksisterer.
Jeg tror det er svært for andre at svare dig på hvordan du får brudt din cirkel når du er psysisk syg. Kan du ikke i stedet tale med en psysikater omkring madproblemet og det psysiske aspekt i det? Altså hvordan du kommer udover det. Jeg er sikker på hun kan give dig nogle råd og tips.
Jeg kan ikke give dig noget svar.. Det eneste, jeg kan se, er hvad jeg skrev i første indlæg - da nødder o.l. er skidesunde, lette at have (skal ikke tilberedes og kan opbevares uden køleskab, kan bringes med alle steder), og samtidig med så meget sundt fedt, at du kan begrænse indtaget i forhold til, hvis du skulle have alle kalorierne fra gulerødder. Så skal du selvfølgelig tvinge det i dig selv, men det er vel stadig noget af det letteste at have med at gøre. Jeg ved ikke hvordan, man lærer sig selv at have appetit, hvis problemet ikke ligger i maden. Det er jo netop et svært psykisk aspekt, og jeg kan ikke forstå, at de på det sted, du bor, ikke forstår det. Det minder jo stærkt pom en form for anorexi, selvom det i det er en frygt for mad - men uanset hvad så synes jeg virkelig, de burde hjælpe. Man kan vel begynde at motionerer og andet, der fremmer sult, men det skriver du, du gør i forvejen, og når du taber dig så er dte jo egentlig en rigtig dårlig idé... Du kan også prøve at spise noget usundt - noget med sukker fx, hos de fleste sætter det gang i en negativ reaktion, så de så for trang til mere mad, hvilket i din situation måske er en positiv effekt. Jo, det går mod dine meninger - men hvis det om muligt kan bringe dig videre, så vil det næsten være trist ikke at gøre det. Spørgsmålet er vel om dine meninger til "god mad" er større end din mening om at gøre alt, hvad der er muligt, for at løse problemet og komme videre.  Hvis ikke, det hjælper at snakke med dem, så må du gøre alt hvad du kan for at råbe nogle andre op. Der er mange folk i verden, nogle må have noget hjerne.
Måske hvis du selv laver mad til dig selv, så vil du have kontrol over hvad du kommer i maden, du kan prøve og se det som at du vil forkæle dig selv med noget god mad, start småt så du ikke kommer ud for evt nedelag ved ikke og kunne spise det. Og lav noget du ved er sundt og som du kan lide, prøv og spis lidt mange gange om dagen, måske lidt frugt eller grønsager og gerne en del fiber. Hvis du føler angst imens du laver maden eller når du skal spise det, så stop og prøv og se angsten i øjene og mærke på dig selv hvordan du reger når den kommer. Prøv og bryd dine vaner og de tanker du har når du føler angst, også prøv og forbin mad med noget positivt. Du bliver jo sunder af det og det hjælper på imunforsvaret og du vil få mere engeri som igen hjælper på depersionen. Håber at det kan hjælp lidt
Jeg ved ikke om du vil have nemmere ved at drikke end at spise, men nogle føler ikke madlede når bare de kan drikke sig til noget ekstra energi. På apoteket kan du købe nogle energi og proteindrikke, som indeholder alle de mikro- og makronæringsstoffer, som kroppen har brug for, for at kunne opretholde sine funktioner. Disse drikke er lidt dyre, men tidligere, ved jeg, kunne lægen eller en diætist udskrive en resept på disse, så udgiften ville blive reduceret en smule. Derud over vil jeg anbefaledid, at lave noget af det mad som du elsker og kan spise lige i øjeblikket. Jeg forstod ikke helt, om der er en psykolog tilknyttet dig ? For det vil være en fordel at komme igang med noget terapi, så hurtig som mulig, så den krop og psyke hurtiger kommer sig. Held og lykke med apetitten 
Hej HN. Jeg undskylder på forhold, at mit indlæg er forholdsvis langt. But here goes: Efter nogle års fravær er jeg nu tilbage på HN og i hesteverdenen - og straks får jeg brug for hjælp fra HN. Hvad ville jeg dog gøre uden?! Jeg er 22 år og lige flyttet til Odense i forbindelse med studie. Efter nogle år bosat i udlandet og flytning fra en anden del af landet, har jeg mistet hele min "omgangskreds af hestefolk". Til gengæld har jeg fået lysten til at ride tilbage igen efter nogle år uden ridning. Mit liv har bestemt ikke været uden heste, da mine forældre fortsat har et hobby-stutteri. Nu vil jeg rigtig gerne begynde at ride igen. Men jeg synes, at jeg har brug for at starte stille og roligt op igen på hesteryg. Derfor vil jeg rigtig gerne starte ud med at ride på rideskole 1-2 gange i ugen for at få grundtræningen i orden igen (det er vel lidt som at cykle?!), og også gerne møde nogle søde heste-mennesker at dele det med. Egentlig har jeg mest bare brug for at komme på ryggen af en stabil ridehest, så jeg igen kan føle mig hjemme på hesteryg, inden jeg hopper på ryggen af vores mere urutinerede heste hos mine forældre. Om ca. 6 mdr vil det højst sandsynligt også komme på tale, at jeg får en af mine forældres rideheste herover, som så skal opstaldes det pågældende sted. Det kommer selvfølgelig lidt an på hvor hårdt mit studie bliver, og om jeg til den tid stadig har lysten til at binde mig til egen hest igen. Her er det så, at jeg har brug for jeres hjælp. Jeg har googlet en smule for at finde ud af hvilket ry de forskellige klubber har. Jeg bor i Odense S, så Dalumgård og Killerup er jo de oplagte valg, da jeg skal på jernhesten derud. Men al den information, som jeg kan finde, er forholdsvis gammel(indlæg på HN fra 2005 osv.), så jeg tænkte, at der må sidde nogle HN'er, som kan fortælle mig lidt mere om de forskellige klubber i omegnen. Når man ikke er fra omegnen, så er det svært at danne sig et overblik over mulighederne. I er meget velkomne til at sende mig en PB, hvis I ikke har lyst til at skrive et indlæg. Faciliteter er ikke det vigtigste, da jeg er mere interesseret i hestenes velfærd. Det eneste krav, jeg har, er, at der skal være mulighed for undervisning på elevHEST (ikke pony). Er der andre muligheder end de to nævnte? Så hvis nogen skulle have tips, råd eller vil dele ud af egen erfaring, så er jeg meget interesseret i at høre det.
Jeg vil høre om der er nogen herinde der kan hjælpe med information om opstaldnings muligheder i Odense S, SV og SØ området - da jeg ligesom Line er tilfytter, søger jeg lidt nyere viden end den jeg kan søge mig til herinde. 
 Tag ud til stederne, se en ridetime uden at ridelæreren ved du er der og spørg ind til forholdene for hestene bagefter.  Jeg ville nok ikke vælge de store rideklubber, mit indtryk er ikke at det er foldtid de gør mest i. Ellers hvis du har facebook kan du tjekke Hestefolk Fyn og Hestefolk Fyn - køb - salg osv. Der kan du spørge og se annoncer 
Nu er der en der skriver Næsby. Anderup rideklub ligger i nærheden, det er dog Odense N og ikke S som der efterlyses  Det er en lille rideklub, der både tilbyder undervisning (både hest og pony) samt opstaldning. Da jeg havde pony der, var det nogle andre der ejede stedet. Det er siden solgt, men jeg har fået at vide at det kun er blevet bedre deroppe (da jeg gik der havde de kun ponyer til elever, og ikke så meget foldtid, men dette kan jo være blevet ændret)
Forkølet, laks, tankeløshed, bageovn, glemsomhed, snøft... Morsomme ting man kommer frem til   Lykke til. Mvh. Pia
Jeg har lige læst alle ordene igennem - hold op hvor jeg får sjove billeder i hovedet.
Favorit, morgenmad, rejse, scooter, Dannebrog.
afmagt kærlighed dyremishandling kaffe sommer
Mugost-major   
Sol, roser, Facebook, tvivl, kaffe. Spændende projekt.
Melbolle Produktivitetskommision Bruttonationalprodukt Forsikringsmægler Pølsepind Kønsidentitet Dueæg
Haha Forkølet laks  - sommer, bier, blomster, træer, ærter, jordbær, sol, majs, marker, oliven, sparegris, spil, strand og regnbue. Det var hvad der poppede op os mig lige nu 
jeg vil da godt bidrage snotbobbel solskoldning tålakrids skuffejern blæne badehåndklæde morgenfrisk sendeflade spænding konkurrence sofistikeret åh hvor findes der bare mange herlige ord, og hvis man sådan rigtigt smager på dem er det skægt hvordan de mister al indhold og bliver til det rene volapyk. (hov - der var en til   volapyk )
Endeløs, savn, sommerduft, aftendug, myggestik, minder, tryg, sodavandsis, mågeskrig, lykke.
SÅ ER SANGEN FÆRDIG! Et af ordene nåede med i sangen, og i må se med i morgen når jeg poster sangen herinde hvis i vil vide hvilket   Jeg får først sangen i morgen. Den er god!Glæd jer! 
Louise *kbh*: Mange tak for net-ynken - det luner   . Håber du havde mere held med din operation end mig... Dixonfan: Jeg vil da HELT sikkert lige få købt ridehesten og kigge nærmere - for hvis det er noget der måske kan forklare/hjælpe så er jeg HELT med på den, også selvom det er på forsøgsbasis! Kristimus: Det lyder som om vi er i helt samme båd   . Jeg FATTER bare ikke at man i det danske sygehusvæsen skal være såååå laaaaang tiiiiid om at få afklaret tingene. Altså jeg mener - 1. undersøgelse, vente en måned, røntgen, vente en måned, mr-skanning, vente en måned, 2. undersøgelse, vente en måned osv osv osv - det er til at få fniller af!!! Var det ens hest, så var den færdig til middag samme dag  Har lige fået brev fra arbejdsskadestyrelsen i dag, de sætter sagen på hold i 3 måneder fordi de ikke pt mener at de kan vurdere om der er varige men...suk, nej knap 3 års bøvl er vel ikke varige men, og når selv lægerne giver op så fatter jeg jo ikke hvad der er at rafle om...Men pyt, så venter jeg da bare 3 måneder igen  Det kræver dælme et godt helbred (og psyke) at være syg i DK... Trine (Faxa)
hej Jeg føler godt nok med dig. slem omgang at være i gang med. der er både hele sygdommen at forholde sig men også alle de tanker, om hvordan ens fremtidige arbejdssituation. det er med ventetider kender jeg godt. har også været igennem et længere sygeforløb som klart kunne har været væsentligt kortere hvis jeg ikke skulle vente. for så venter man 1 måned, og så finder de noget nyt man skal undersøges for som man venter 3 uger på, hvor de tænker man skal undersøges for noget nyt som man så venter 1 måned på. Sådan er de sidste 5 måneder gået for mig. Og man vil egentlig gerne bare være rask og komme videre med sit job osv. så er der sygedagpenge opfølgning, hvor man bliver tilbudt fastholdelses konsulent. Tror faktisk det ville være meget bedre hvis man blev tilbudt en sygehus/læge/fysioterapeut kordinator. som fik alle indstandser til at tale sammen og ligge en samlet plan, som kunne komme noget hurtigere i gang. Det ville spare mange mennesker mange lidelser og samfundet en del penge tror jeg. så et kæmpe trøste kram herfra, kan nemt sætte mig ind i hvordan det må være. for ja det kræver nemlig enorm mange ressourcer for at være syg. og nogle af de mennesker der ikke har det, og ikke har nogen der kan hjælpe den, de er sørme på den. Rikke.
Rikke: Ja, jeg er HELT enig med dig i at en samlet plan evt. via koordinator (eller bare lidt sund fornuft?) ville spare alle for en mængde bøvl og penge! I mit tilfælde blev jeg tilknyttet et sygehus en lille times kørsel hjemmefra - og sørme nogle rare mennesker, det skal de have ros for! MEN - at ligge og køre ikke mindre end 11 gange udover de 2 gange til operation på 1½ år - det er bare ikke godt nok! For det første så er det at trække sagen i langdrag, f.eks. KUNNE man jo samle røntgen og MR-skanningen til samme dag når der er taget stilling om at de skal laves. For det andet så har jeg INTET ud af at kører dertil 3 gange hvor lægen bare vrider lidt i knæet og siger "ja, det ser da ikke godt ud" For det tredje er det drønirriterende for arbejdsgiveren med en medarbejder som både har en del sygedage, men nu også skal have fri i tide og utide pga. undersøgelser. For det fjerde så koster det altså at køre frem og tilbage! I mine øjne hellere en lidt længere ventetid til "ufarlige" sygdomme og så en samlet indsats fra starten - slutresultatet giver jo det samme... Jeg tænker ihvertfald efter min 1. tur igennem systemet at det er godt det ikke er en livstruende eller invaliderende sygdom jeg lider af, for det er godtnok bøvlet! Trine (Faxa)
Når et led påvirkes kompenserer kroppen også i andre led der får smerte, men der går mange år før lægerne kan se synlige forandringer. Lægerne tænker kun i synlige forandringer ikke i skævhedder fra lammelser, slag på led, "smitte" fra smerte osv. Smerte smitter nemlig også, så hvis et sted gør ondt og skaber problemer længe nok spreder det sig. På dette område er lægerne årtier bagud desværre. Jeg har selv arbejdet med billeddiagnostik og hvad jeg ikke har set af fejloperationer er altså ikke småting. Var selv på vej i kørestol pga læger der kun tænker i enkelt skadet led og ikke ser dine led som noget der indvirker på hele dig. Når du en dag vil give noget andet et forsøg, inden alt for mange operationer får ødelagt alt for meget, så få en tid hos ham her: Carsten Nøddeskov, 57820005. Han har lang ventetid, men ved ret meget om skader og hjernen og dens måde at tackle nerveskader på. Det er jo ingen mirakelkur, men ren og skær biomekanik og biokemi, så rask bliver du nok ikke i den forstand, men en bedring er måske mulig. Håber du finder en vej videre.
Perlen: Vi er HELT enige - så mangler vi bare at få lægerne med på "holdet"   . Jeg har bl.a. igennem hele forløbet klaget over at jeg ikke kunne løfte højre ben når jeg stod op, jo jo det kom da af jorden, men heller ikke mere end det. Lægesvaret var "ja, men nu er det jo knæet vi lige skal have styr på". Ja, det var jo det henvisningen lød på, så lad os da ENDELIG ikke tjekke andre skavanker! Jeg har lige i dag været ved fys (x2 da hans kollega også deltog), og de var helt enige med hinanden om at der var noget tovlig galt med det ben. Så nu skriver de en laaaaaang liste med problemerne og sender den til min læge, som så vil henvise mig til en neurolog. Så langt så godt - endelig er der da nogen der holder med "min ide" om at knæet var et symptom og ikke hovedproblemet. Det eneste der virker (nogle gange) er reflekserne i knæ og akillesenen, resten er defekt  Jeg gemmer helt sikkert nummeret på Carsten Nøddeskov, godtnok bor han langt væk, men måske han og min egen fys kan udveksle ideer. Trine (Faxa)
Så er jeg henvist til både rygcenter og reumatolog i første omgang. Jeg ved ikke liiiiige hvad jeg skal sige til det - for det virker lidt som om lægen måske havde mistanke om en diskusprolaps? Og er der et sted jeg MEGET sjældent har ondt, så er det da i ryggen??? Planen er så vist at få lavet en masse ultralydsskanninger af ryg og ben + MR af det meste af kadaveret og så tage den derfra - igen...  Trine (Faxa)
Du har min fulde sympati - har ikke selv oplevet det, men har en veninde der blev kørt ned af en cykel for små 9 år siden, og som siden har været maskineriet igennem. Hendes umiddelbare problem var neurologisk (kranie-brud), men senere har fysikken også kæmpet imod. Hun blev mere og mere skæv i kroppen, og endte så med at gå til osteopat. I løbet af de sidste 3 år er det lykkedes ham at få rettet op på hendes skævheder, til dels ved behandlinger og til dels ved øvelser hun skal gøre derhjemme. Jeg ved ikke om det kan hjælpe dig, men det er da et forsøg værd. God bedring!
Osteopat - hvad dælen laver sådan en? Aldrig hørt det før og jeg synes da jeg er ok velbevandret udi det alternative  Men dejligt at høre at ting kan rettes op selv efter så mange år - det må have været et helvede for din venninde!  Lige nu må jeg indrømme at jeg føler mig som en total hypokonder - for da jeg var ved lægen i torsdags svarede jeg nej til 9 ud af 10 spørgsmål   . Nej jeg har ikke ondt i ryggen, nej jeg har ikke problemer med at holde på vandet, nej jeg har ikke markante føleforstyrrelser osv......Hmmm, måske de skulle skanne hjernen istedet og se om den er gået i udu?  Nå, nu vil jeg til at more mig med at prøve at melde mig ledig for første gang nogensinde - gad vide om jeg kan hitte ud af det  Trine (Faxa)
Ja, benet dur jo stadig ikke (SURPRICE   ) I dag har jeg været en tur omkring neurologisk afdeling til forundersøgelse. 2 læger endte det med, og begge var enige om at Ingen af symptomerne pejer heldigvis på "slemme ting" - men der er tydelig kraftnedsættelse og en lille smule føleforstyrrelse lige under knæet. Så nu er jeg henvist til MR-skanning derfra - og viser den ikke noget vil de lave en (AV FOR H......) test med nåle   Jeg HADER nåle!!!! I mandags var jeg til ultralyd og røntgen, og den viste at jeg har let til moderat slidgigt i den nederste del af ryggen. Hmmm, den havde jeg ikke lige set komme eftersom jeg meget sjældent har ondt i ryggen... 6. juni skal jeg en tur omkring rygcenteret for at afklare om der er noget diskusprolabs-halløj der driller - det er der nu ingen der rigtigt tror på, men vi kører åbenbart udelukkelsesmetoden med hystaden nu  Alt i alt så synes jeg min læge skal have en kæmpekrammer når jeg ser hende igen, for hun har dælme lagt sig i selen for at jeg kommer så hurtigt i gang med undersøgelserne som det kan gøres  Trine (Faxa)
Allerførst: hvor jeg dog føler med dig! Ingen mennesker har fortjent den omgang, som du går igennem. dernæst: mennesker kan sagtens gå rundt med en diskusprolaps, slidgigt, m.v uden at have symptomer. Med det vil jeg sige at hvis din fornemmelse er, at det ikke er ryggen, så er det nok heller ikke. Ikke for at udelukke muligheder, men man skal også passe på med at pille mere ved kroppen end nødvendigt er. Der er ingen grund til at skubbe ved ting, der ikke generer. og så tror jeg at det er rigtigt at der er tale om en nerveskade af en slags. Her i Kbh vinder body-sds som behandlingsform frem. Jeg er kommet mig over kronisk inflammation i knæene, og min veninde har med nød og næppe undgået en operation for diskusprolaps. Hun kan igen gå med ret ryg, løbe ture og lege med sine børn. Det er en god behandlingsform til afhjælpning af forskellige blokeringer rundt omkring i kroppen. Behandlingerne koster som regel ca. 800 kr og jeg ved ikke om der findes en behandler i nærheden af dig, men jeg synes i hvert fald at jeg ville give dig tippet. Hvis du vil vide mere kan du Google body-sds. Jeg håber, der snart sker noget godt for dig 
Spirillen: Nej, jeg holder også på at hvis ikke tingene laver ballade, så skal der ikke pilles! Jeg tror måske en af grundene til at de er så übergrundig nu netop er fordi der kører en arbejdsskadesag på skidtet. Selvom evt. diskus ikke laver bøvl nu er den vigtig at få med da der jo kan komme gener senere (og med mit held så...   ) 1000 tak for tippet med body-sds - aldrig hørt om det før, men det skal bestemt undersøges nærmere! Trine (Faxa)
osse være ting man i forvejen har, som aldrig har været opdaget da de ik har generet- men som blusser op fordi man kommer ud for et uheld og det dermed pludseligt blir generet gevaldigt = gigten bøvler måske ik inden, men kommer til det pga slaget/slagene ect (et eks blot) Smerter kan osse overlappe - hvis det er de samme nerver de påvirker, mærker du måske kun den ene ting, og symptomer fra to ting, virker dermed som symptomer fra en ting - det KAN osse være symptomer fa kun en ting, hvor smerten flytter sig yderligere, fordi muskler omkring påvirkes af smerter, og sender smerten ud videre til den næste muskel, evt i form af spændinger. Jeg lider af fibromyalgi - selve nakken gjorde ik ondt førhen, og jeg havde ik myoser i selve nakken, men skuldrene (over alt ved skuldrene). Jeg var med i et trafikuheld- nu har jeg ondt i nakken (skal mr scannes selv nu her) - men jeg har søremer osse fået pludseligt opståede myoser/ofte hold i nakken/facetleds syndromer fra flere af leddene.
...ja, så kom jeg da et skridt videre i systemet  I går var jeg jo omkring rygcenteret i Farsø - og mage til søde, grundige, velforberedte og totalt organiserede læge/sygeplejerske/fysioterapeut og socialrådgiver skal man da lede umanerligt længe efter!        Jeg kom kl. 11 (havde en tid kl. 11.15) og kl. 11.14 kom der en sygeplejerske ud i venteværelset efter mig. Hun fik styr på div. data, og fik et kort referat af sagen - hun syntes da godt nok også det snart var på tide at vi fik fundet "defekten". Efter 20 min. blev jeg fulgt hen til næste stop, hvor jeg lige ventede små 5 minutter på at sygeplejersken fik ham opdateret. Kl. 11.40 kom jeg ind til 1 times undersøgelse hos en overlæge, han var ekstremt grundig både mht. undersøgelse - men også med at få tjek på journalen og hvad der var sket undervejs. Da han var færdig fulgte han mig videre ind til fysioterapeuten, som fik en briefing om de ting han havde fundet, og de talte lidt frem og tilbage om fremtiden mht. behandling/genoptræning. Fyssen gennemgik hele kadaveret, bl.a. var hun MEGET mere grundig end dem på neurologisk mht. at tjekke for føleforstyrrelser. Det viste sig at det ikke kun var nede omkring knæet at der var tab af føleevne, men også helt oppe bag på ballen og lidt ned på ydersiden af låret. Meget mærkelig fornemmelse at hun prikke i samme rytme og man så pludselig ikke kan mærke det mere...Da hun var færdig fulgte hun mig videre ind til socialrådgiveren, som igen blev briefet og en handlingsplan blev drøftet let. Lægen havde selv allerede været derinde for at informere om sagen. Socialrådgiveren gav nogle gode tips til at komme tilbage på arbejdsmarkedet, og hvilke muligheder der var tilstede bla. mht. §56 støtte og mulighed for hjælpemidler. Vi var færdige med at snakke kl. 14.25 - og det passede jo fint - for kl 14.30 skulle de implicerede mødes og snakke igennem hvad planen fremadrettet er, dog afhænger det lidt af hvad MR-skanningen af ryggen viser. Det var en SUPER oplevelse at der var så meget tjek på tingene, og at jeg ikke SELV skulle starte med at fortælle historien hver gang! Læge og fys var ret enige om at der ikke var tegn på diskusprolabs, og at den smule slidgigt heller ikke havde betydning. De hældte også mest til at der enten 1) var sket skade på forbindelsen igennem musklerne så de ikke reagerede som "bedt om" og 2) at smerter har lavet kuk i forbindelserne. Nervetryk var også igen oppe at vende, men det er kun den der idiotiske nåletest der kan vise noget, og eftersom jeg er tæskenåleskræk og den ikke kan helbrede, så droppes den! Så - nu venter jeg til d. 19/6 hvor jeg skal stoppes ind i MR-dimsen igen...fyssen ringede dog i dag og forhørte sig om et par småting + hun ville høre om jeg var interesseret i at blive tilknyttet et "knæ-hold" 2 gange ugentligt i Aars. Jo tak - det ville jeg da meget gerne, for selv om de heller ikke regner med at jeg bliver "rask" igen, så vil jeg jo gerne blive så "rask" som muligt og forhindre at slide kroppen for meget andre steder ved at gå så sært. Bare en lille opdate til de som måske stadig følger "sagen"  Trine (Faxa)
Ja, ja - jeg bliver ved med at poste mine opdates herinde - så må I jo selv finde ud af om I gider blive ved med at læse dem  Siden den grundige omgang i Farsø er der yderligere sket en masse!!! Jeg fandt ud af at et kvarter i en MR-skanner er RIGELIGT - og det selv om jeg faktisk ikke lider spor af klaus! Damn, tør da slet ikke tænke på de stakler der skal ligge der i 1 time   Heldigvis viste skanningen at der ikke var tale om en diskusprolabs... Dagen efter skanningen ringede fyssen fra Farsø med resultatet - og det selvom det slet ikke var dem der havde henvist mig   (henvisningen kom jo fra neurologisk, som til gengæld først gav besked godt 14 dage senere...). Fyssen syntes så at vi lige skulle mødes igen og få lavet en genoptræningsplan. Som sagt så gjort - igen blev alt gennemgået, både journalmæssigt og fysiskt. Jeg fik besked på at jeg var en gruppe 2, dvs. der kunne gå op til 6 uger før jeg blev indkaldt til sundhedscenteret. Men igen - hamrende effektiv organisation i Farsø! 2 dage senere blev jeg ringet op derfra at de havde en tid om tirsdagen, dvs. under 1 uges ventetid      Jeg kørte derover og 1½ time senere blev jeg sluppet fri igen. Der havde fyssen på stedet tjekket ca. alt det der kunne tjekkes, og var kommet til konklusionen at ca. 20% af bøvlet stammede fra ryggen og resten fra hofte/knæ. Jeg fik med det samme en tid om torsdagen hvor han ville hente en "knæ-dame" ind til hjælp. Torsdag kom, og DAMN de var grundige!!! ENDELIG nogen der lyttede til det jeg fortalte og rent faktisk kunne se sammenhængen imellem dumt knæ, nedsat muskelkraft og nervefunktion - det var såååå dejligt! Ikke fordi jeg har følt at de andre har fundet mig hypokondrisk, men mere at de har givet lidt op når undersøgelserne ikke har vist det forventede. For ja, symptomerne er dælme selvmodsigende! De 2 superfysser fandt frem til at den latterlige blodansamling jeg fik på låret og som jeg i min vildeste fantasi aldrig havde set som andet end et rent kosmetisk problem - højst sandsynligt har været synderen hele vejen igennem   . Den har tilsyneladende trykket nogle nervebaner i hele området som styrer bl.a. de muskler der skal stabilisere knæet og løfte/strækkeeffekten i hele benet. Hæng mig ikke op på det - de snakkede latin  De fandt også en MEGA (som i AV FOR HEL.... 16 ondt på 10-skalaen!) øm muskel på indersiden af låret - for en i H jeg var da ikke i tvivl om at de kunne høre da de ramte den!  Efter lidt makken, retten skulder, løsnen ryg og generel møflen med benet, blev jeg klistret ind i kinesiotape. Umiddelbart virkede det ok - jeg blev ihvertfald mindre træt i lårmusklerne ved gang de følgende dage! Tirsdag var jeg igen derovre, til en omgang tortur af de mega ømme muskler i låret, ny tapening og så en stak øvelser med hjem til de næste 3 uger hvor fyssen holder ferie. Halvdelen af dem kan jeg så ikke lave da de kræver at musklerne kan styres til at løfte/bøje og det kan jeg jo ikke. Løsningen på de fleste blev at binde fødderne sammen og så lade det raske ben tage slæbet - så det svage ben i det mindste får bevægelsen ind, måske det så kan tricke nerverne til at vågne lidt op. Det var det for nu - beklager MEGET mine lange stile om et komplet selvcentreret emne, men det hjælper mig at få det ned på skrift - og hvem ved, måske er der andre herinde der har erfaringer jeg kan havde gavn af? Trinem (Faxa)
Dejligt at læse din sidste opdatering  Fysser er ikke bare fysser, der er fysser der passer til nogle mennesker og nogle der slet ikke burde have med mennesker at gøre.. jeg har været udsat for langt det meste.. da jeg var helt lille tog en fys så hårdt fat at huden røg af   = hende ville min mor ikke at jeg så mere.. En anden fys mente at vrid i knæet var løsningen = jeg faldt hele tiden, og det var bare efter en behandling. Nu har jeg en dejlig fys jeg har haft de sidste 8 år - han er super dygtig og lytter til mig. Det bedste er at han mener at man kan ikke kun arbejde med en kropsdel, virker ryggen ikke, kommer knæet (som også i mit tilfælde er synderen) ikke til at virke. Det er virkeligt dejligt at han lytter til mig, siger jeg at det er nakken der skal tages, bliver det nakken der tages, siger jeg hvor hårdt han må trykke trykker han ikke hårdere.. Alle mine påstande bliver dog fulgt op af gode argumenter   sagen er den (eller nu har det været rigtigt slemt siden påsken) at mit skindeben nu er blevet mere løst end det plejer, man kan nærmest se at det hopper af når jeg slapper af i musklerne det hele resultere i at det løse knæ bliver løsere (jeg mangler min minisk, mine kors og ledbånd, der udover har jeg en masse arvæv, og har kun en enkelt muskel i låret - det hele bevirker at knæet er løst).. at det er blevet værre kunne kun opdages ved at jeg i et døgn ikke kunne gå, lægen anede ikke hvad han skulle gøre, og det samme gjaldt fyssen, blev stillet videre til privat hospital, men han turde ikke at gøre noget ved sagen.. så blev jeg sendt til hillerød (hvor alle de ældre ansatte kender mig og vil ikke have noget med mig at gøre) var der lige ankommet en ny læge, hun ville have mr af både knæ og ankel (ankelen var også begyndt at drille) og det blev til en time og tre kvarter i scanneren.. og nu venter jeg på svar.. jeg er født handicappet og født med løst knæ, jeg har indstillet mig på at der aldrig bliver en løsning og at 10 år på arbejdsmarkedet nok er max. Men man har dog alligevel lov til at håbe på det bedste   og god bedring til dig
DAMMIT - jeg stopper AL pyller fremover! Du er da godtnok hårdt ramt   ! Går du med skinne på, eller kan du klare dig uden? Hvor tit er du hos fys? Hvilken muskel er det du har i låret? Snage snage - har du ikke lyst til at svare, så er det helt ok - jeg er bare så pokkers nysgerrig  Den kinesiotape jeg fik på i tirsdags har jeg allerede pillet af igen, den sad slet ikke så den fik fat som den foregående. Resultat: Ømme og trætte lårmuskler og et knæ der gør naller igen  Jeg er også tæskeglad for at min egen fys sendte mig igennem systemet igen da han fandt alle defekterne - ellers havde jeg jo bare vraltet videre med et "dumt knæ". Synes tit speciallæger måske er en tand for meget "special", de har helt glemt at kroppen hænger sammen, og at symptombehandling ikke virker på sigt. Trine (Faxa)
hvilken muskel husker jeg ikke, den blev i tidernes morgen forlænget da den var for kort - da knæet nærmest vendte forkert, det vil sige at det bukkede (var nærmest stift)op og lå ved venstre skulder (det er højre ben ).. jeg går i sommer månederne til fys en gang om ugen og i vintermånederne to gange om ugen, desuden rider jeg handicap undervisning en gang om ugen (jeg undervises som normale dog med hensyn til mit handicap).. Jeg gik med skinde i barndommen, men da teenager årene kom (hvor jeg skildte mig rigeligt ud i forvejen) mente jeg at den var dum og har ikke gået fast med en siden, - muligvis kommer jeg til det nu, men det må jeg finde ud af den 25 når jeg skal på sygehuset igen.. Desuden rider jeg jo min egen hest hvilket hjælper på min ikke eksisterende ballance (jeg skal tænke mig til den, dog er det nu blevet en vane for hjernen og derfor også normalt) hvis jeg ikke rider kan jeg ikke gå.. kinesiotape har jeg dog aldrig prøvet, fyssen snakkede dog om det da en af mine tær blev ved med at krampe med mindre jeg strittede med den hele tiden   det må have været et kønt syn.. Desuden virker al form for bevægelse uden belastning godt, dvs ridning, svømning og cykling - ja man kan godt cykle med 95% på det ene ben og 5% på det andet ben, faktisk kan man godt cykle 100% på det ene ben.. Svømning i varmt vand er godt, det bløder muskelerne op og man kan bevæge sig rundt uden at have vægt på benet - også forbrænder man gode kcal  jeg skal snart til at vove skæbnen og overvejer at starte til zumba - dygtig bliver jeg nok aldrig men måske kunne det styrke resten af kroppen så benet kun skal belastes når det er meningen  jeg har tit overanstrengelser i min gode ben (venstre) og har faktisk tit blå mærker på ben og fødder - det sidste er 3 små blå mærker nede under hælen ? hvordan de er kommet aner jeg virkeligt ikke.. Nogle dage kan jeg ikke være til, oftest er det dog om aftenen og natten. Mens andre dage kan jeg tage det i opløbet og spise noget smertestillende.. Det værste er at min krop vender sig til at have ondt, så jeg bliver usikker på om jeg faktisk har ondt eller det bare er noget jeg tror.. for det er ikke en smerte som jeg kender fra før, det er ikke som i "av jeg har slået mig " eller " av jeg har skåret/brændt eller lign mig). Derfor kan det for mig være rigtigt svært at svare på hvor ondt det gør.. Når jeg har været oppereret har de gerne vækket mig om natten og sagt at jeg skal spise smertestillende, men jeg nægter (fordi jeg kan nemlig sagtens føre en samtale selvom jeg sover XD) og det ender med at jeg ligger og græder i søvne, så min mor vækker mig helt og jeg så vågner og kan være usikker - godt man har sin mor med til sådanne ting, og hun sørger så for at jeg får spist de skide piller.. jeg har faktisk præsteret at gå helt normalt på en brækket lårbensknogle - men min læge på sygehuset (ihh hvor jeg dog savner ham, han var og er den bedste læge der findes på denne jord) gennemskuede mig og sendte mig til røngten -.-
Jeg har verdens sødeste hest som bare har en temperament som siger "spar 2" - så selvom han rigtig gerne vil gøre det jeg beder ham om - så siger hans temperament ham noget andet. Vi har i lang tid kæmpet om hvem der bestemmer når vi rider og han er ikke bare en hest som giver sig uden "kamp". Vi har i 2 år kun kunnet ride LD klasser i dressur da det vigtigste for mig er at jeg får ham til at slappe af på banen. Igår var vi kommet til vores lokale klubstævne og skulle igen igen igen ride en LD2. Vi startede formiddagen i højt "tempo" med masser af "spænding" hvor han slet ikke ville give sig og søge ned. Alt var farligt og vi endte med 58%. Har aldrig redet til så lave procenter før. Nå men vi havde jo så meldt til i 1. afdeling af vores klubmesterskab - lille tur så vi kørte igen til vores lokale klub og på opvarmningsbanen var han sååååå sød og gjorde alt hvad jeg bad ham om. Og da vi kom ind på opvisningsbanen spændte han kun lige op det første ½ min... og da vi startede programmet gik han HELT afslappet og så gav jeg ham chancen for at søge frem og ned og den tog han og så lå han bare stabilt hele programmet igennem. Jeg var helt høj da jeg red ud og endnu mere "høj" da jeg fik at vide at vi havde redet til 69%. Og vi endte faktisk med at vinde 1. pladsen i klubmesterskabet - lille tur..... er så stolt af min hest. Og pludselig var alle vores "kampe" helt glemt - selvom jeg godt ved at jeg aldrig ved hvornår jeg får en god tur eller en dårlig tur på ham. Men skidt med det - turen igår kan jeg leve længe på... Så nu er det tiden til at rykke et trin op så vi har meldt til næste stævne i en LC1. /Lisbet
Flot gået - og meget tålmodigt  Det er dejligt at høre om de 'små' sejre. 'Små' fordi mange nok synes LD er småt, men det er DIT mål du har nået og det er DIN indsats der nu bærer frugt.  
Vil ærligt indrømme at sådan et indlæg, kan få mit smil frem.. Dejligt at det går den rigtige vej frem af og det skulle da ikke undre mig, om du nu vil opleve endnu flere gode stævner.
 
Efter langt tids søgen, stress, usikkerhed, tvivl, vrede, gråd, tåre, op og nedtur lykkedes det endelig!
Ej hvor dejligt - tillykke         godt gået  Håber det bliver min tur snart - jeg er lige begyndt at søge 
tak  jeg er bare så glad! krydser for dig 
STORT tillykke, håber du bliver rigtig glad for det  Ønsker dig - og alle andre - en smuk sommer.
Tillykke...må være dejligt  Hvad skal du i gang med?
Ej hvor SKØNT!!! Tillykke   (vi mangler en flag smiley!) Jeg håber også at der snart dumper en mail ind med et job til mig - nederen at gå hjemme...især økonomisk! Trine (Faxa)
Soulmate tak   jamen jeg skal arbejde i kundeservice hos et større tv, bredbånd og mobil firma  Trine tak, jeg krydser for dig, det er et helved at få foden indefor 
Tillykke - sikke en dejlig tråd at læse. Håber du bliver glad i dit nye job, og lækkert med lidt flere penge på bordet også. mvh charlotte
Tillykke 
Hej ænder ..  Har i noget tid kigget rundt på diverse hestesider og fulgt diverse rytter .. Flere og flere "større" rytter er kommet ud af busken og op på hesten .. Men til tider synes jeg sq nogle burde kravle ned og blive nede! Men hvordan har i det med vægtbegrænsninger for rytteren? Er det okay, eller skal det bare forties og viskes om i hjørnen? Hvor meget vil DU tilbyde din hest på ryggen? (tilfør gerne hesten størrelse, race og vægt) Jeg har ikke lavet denne tråd for at smide de større rytter tilbage i busken, men for at se om det er mig der har et skæv billed af hestens kapacitet 
Kære HN Jeg er netop faldet over denne video, som omhandler en konflikt mellem en 12årig dreng og hans plejemor. Jeg får ondt langt indeni, over at opleve dette klip. Det mest opsigtvækkende er, at på trods af at kommunen er bekendt med videoen, benytter de fortsat plejefamilien. Det er grotesk og virklig forfærdeligt, at dette finder sted. Børnene, der i forvejen med højest sansyndlighed, bærer rundt på en stor bagage, får traumatiske oplevelser med sig. Dette miljø virker umiddelbart som usikkert og tilknytningen ville deraf opleves utryg.. Jeg er forfærdet over denne video - hvad siger i.. skal familien virkelig have lov til, at have plejebørn? Er det ok at gå amok i sådan grad, fordi et barn provokerer dig til det? Handler det ikke netop om, at man som plejemor/far er klar over den nødvendige rummelighed - hvis drengen virkelig var til fare for sig selv (et forsvar fra plejemor), så skal kun jo tale ham ned, ikke op!!!
Jeg fik ondt i maven, da jeg så et klip i nyhederne i aftes. Nu kender jeg ikke til, hvad der er gået forud for episoden. Men det var godt nok grimt at se. Med hensyn til plejefamilier og deres opførsel. Så tror og håber jeg, at det her hører til et ekstremt uheldigt tilfælde. I min kommune har jeg oplevet en plejefamilie have plejebørn - udelukkende for pengenes skyld. Det udtalte de selv (mødte dem til en fælles Sankt Hans i foreningen for en del år tilbage). Jeg ved, at de har fået indberetninger over manglende omsorg over for deres plejebørn og deres egne. Folk snakker i små samfund. På trods af indberetninger osv. har de stadig deres plejebørn. Det er for dyrt at flytte dem. De er snart 18 år. Desuden er vist svært at finde plejefamilier - i hvert faldt til større børn. Måske er det derfor, at der findes flere dårlige.... Jeg ved det ikke.
Jeg kan simpelthen ikke forstå, hvordan man kan blive plejefamilie uden at have en proffesionel faglig viden om børn, deres udvikling - og fejliudvikling. Ganske almindelige familier kan blive plejefamilie - og min påstand er, at mange at plejefamilierne ikke er gearet til at kunne varetage et skadet barns behov... Og jeg tror det er det klippet viser: En ganske almindelig mor der følte hun havde overskud og kærlighed til et barn der ikke havde fået dækket sine behov. Men virkeligheden med skadede børn kan være ben hård og måske var det dråben der skubbede hende ud over kanten. Hun kan sagtens være en varm og omsorgsfuld mor - hun er måske bare blevet presset ud i afmagt - måske pga. af manglende faglig viden... Kan man forlange, at folk agerer proffesionelt i deres eget hjem? Det er man i hvert fald nødt til hvis man er plejefamilie. Paradoksalt nok, lukkes mange institutioner - selvom mange med stor viden på problematikken, mener at skadede børn har bedre trivsel og udvikling på institution i et proff. miljø.
Jeg synes det er direkte pinligt når plejemoderen har så lidt viden om kommunikation med et barn på tværs, trods hendes høje alder. Plejemoderen er jo lige så hysterisk som en meget dysfunktionel teenagepige. Jeg er da sikker på at knægten har været rigtig provokerende, men er ret overrasket over et voksen menneske kan reagere på den måde. Kan ikke lade være med at tænke på de stakkels søskende og ikke mindst søsteren der filmede og offentliggjorde videoen. Tænke om den søster også har fået en ordenlig tur fordi hun har afsløret den hysteriske hyæne gå amok på broderen. Jeg synes at alle ungerne skal fjernes.
tak   ja det ville bestemt ikke skade morgan 
jeg vil ikke sætte tal på, da det kommer så meget an på hestens bygning, har den kort eller lang ryg, har den /haft problemer med benene og så videre. Og det synes jeg ikke man "bare" kan sige den og den race kan bære så og så meget. Jeg kan generelt ikke lide de der den må bære 20/25 % af sin egen vægt, fordi den bliver misvejledene. fordi 20 procent af en overvægtig hest gør ikke den kan bære mere. og så videre, så nej ikke tal på, men sund fornuft. jeg er selv en større rytter end de 65 kg, jeg vejer ikke over 20 % af min hest normale muskel trænet vægt, men jeg stadig købt hest efter min størrelse. Både set på form, type, og så videre. Min egen underviser er en mand, en alm bygget mand,ikke fed, man standart mand i min bog. og jeg ville ingen tvivl have med at smide ham på min hest, og en mand på den højde og drøjde kan snildt veje 90 kg uden det kan "ses" og det har jeg ingen tvivl om at min hest kan bære uden der sker noget.
jeg er helt enig med iwanna humbalot. synes ikke der kan sættes tal på da der er et hav af ting der spiller ind. jeg tænker først på hestens ryg ift. bære ævne når jeg tydeligt kan se at hesten lider under vægten og har besvær med at bevæge sig. generelt mener jeg at mange er blevet for pjævsede ang. hestens bæreevne. men det er nok et emne der aldrig blir helt uddebatteret og facit udebliver vidst også. sååååå, sund fornuft, og husk at det er et dyr og ikke et lille barn, så tror jeg den kører meget godt 
jeg syndes det er ved at være et problem med store halv fede rytter, min grænse er nået ved de 20% ser helst 15 % af hestens vægt. men det er jo min mening. hvorfor slanke hesten men ikke rytteren? det er lige så usundt og være en halv fed rytter som en halv fed hest. Anja.
derfor bryder jeg mig ikke om vejning  Men jeg vejer nok mellem 85 og 88 kg ? Er 178 cm høj. Har ikke redet i mange år, men her i foråret/sommer har jeg fået lov at låne en dejlig drifts sikker dv 172 cm - skimmel og smuk  Jeg har redet meget i mine yngre år og håber da også at komme til det endnu mere i fremtiden, men ved også at så skal der fysisk træning til fra jorden - løb, gåture mv. For det er jo ikke kun den vægt hesten skal bære , men også hvor hårdt/smidigt man rammer jorden ved hurtig afsidning( og det sker jo ). Skimmelen led ingen overlast de gange jeg red ham, for jeg svedte efter 10 minutters aktiv ridning, men han var knastør og ellers skridtede vi bare og jeg fortalte ham hvor dygtig han var  Mvh Janni
Personligt mener jeg der skal ses på hestens og dennes form, samt hvad brugen er, rytteren og hvordan denne indvirker. Jeg har set flere store rytter indvirker helt kanont og følsomt på deres heste og flere slanke ryttere bumle rundt i sadlen, og omvendt. men jeg mener man skal se på helheden af equipagen og ikke bare hesten eller rytteren. Jeg er selv overvægtig og har været det hele mit liv, men jeg har også, på trods af min overvægt, redet m-klasser i spring på min ox araber pony tilbage i tiden, uden at hun nogensinde har haft nogen form for ryg- eller benproblemer. I dag rider jeg let dressur og skovture og er meget opmærksom på hvordan hesten arbejder under mig og hvordan jeg indvirker på hesten, mine heste, stadig ox-arabere, har aldrig haft ridemæssige skader, at der så er et par foldskader at tage hensyn til tja sådan er det jo med levende dyr. Jeg har så tabt mig en del, er dog stadig for tyk, og arbejder på at få de sidste kg af også, men jeg kunne i dag ikke drømme om at springe ret højt på mine arabere, før jeg vægtmæssigt og balancemæssigt ved jeg vil kunne indvirke korrekt og uden for voldsomme bump hvis nu samarbejdet kikser lidt, som jo kan ske.
rigtig størrelse hest til en stor rytter? Jeg har en ic/tinker, som er ca 152 høj og vejer 450kg - jeg syns han virker rimelig robust. Men er det en hest til en tug rytter? eller er vi ovre i en helt anden type hest?
Hvis man ikke er i form mener jeg generelt, at man skal holde sig fra at klatre ombord paa en hest. Og jeg er ikke engang hellig. Jeg har vaeret der selv. Jeg er 170cm, men dengang i 2002/3 hvor jeg vejede 65kg havde jeg det rigtig skidt - isaer naar jeg sad paa min kraftige 147cm pony. Jeg synes simpelthen ikke jeg kunne vaere det bekendt overfor ham. Saa jeg tabte mig. Idag er jeg 51kg, ponyen er her stadig, 20 aar gammel, men ikke skyggen af ryg-problemer.  Jeg kan saa hilse og sige, at Danmark er laaaangt bedre end England, hvor jeg bor. Her er alle 'fuller fillies' (yuck ) og andre smarte opfindelser, som skal undskylde enorm overvaegt hejst op paa en stakkels hesteryg. Ingen ser noget galt i det, og ingen - absolut   - er villig til at kommentere det. I det mindste synes jeg ofte at folk paa HN ejer selv-kritik og ofte er igang med vaegt-tab. 
Så kan en gennemsnits dansker jo ikke ride?? Er det ikke lidt voldsomt? En stor pony/hest må da kunne bære 65kg  
Jeg studsede også over de 65 kg. Når du er 170 cm og 65 kg er du jo stadig normalvægtig? nu er jeg selv 170 cm høj og ca. Omkring de 65 kg og synes ikke jeg er for tyk.. Har for nogle år siden været nede på 59 kg og der var jeg til den tynde side synes jeg selv.. Men der er nok også forskel på hvordan man er bygget.. Jeg synes det er ok, at man rider, så længe man ikke kravler op på en for lille hest i en for lille sadel og det gælder uanset om man vejer 50 kg eller 100 kg.
Jeg er ikke jordens tyndeste (80 kilo, 167 cm) jeg vil ikke sætte tal og størrelse på de heste jeg rider. Jeg kigger på hesten (for folk til at filme) hvordan den er bygget, og hvordan reagere med mig på ryggen, viser den ubehag springer jeg ned hurtigere end du kan nå og sige hest ellers rider jeg glad afsted. Jeg blev gentagene gange afvist da jeg søgte part pga min vægt, dette på trods af jeg spurgte ind til store stærke heste (oldenborg, frederiksborg osv) det må jeg indrømme jeg fandt hysterisk, vi snakker voksne robuste heste med almindelige rygge, altså ikke en lang svag en eller en kort ryg uden plads til sadel. Det gjorde selfølgelig også ondt at blive afvist med den begrundelse men min ego er stort så jeg kan klarer det  Men jo nogle ryttere bør holde sig på ryggen, jeg er f.eks ved at få fnidder af store, som i rigtig store ryttere på små ponier, det er ikke ok!  Og jo jeg vil sige noget, hvilket jeg har gjort, andre gange har jeg holdt mund da jeg ikke var fast gæst, og som besøgene til en anden hest syntes jeg det er upassende og sårende..
Så puster jeg til ilden .. "Hvis de fede må ride på børnenes ponyer, må børnene så også ride på de fede?" - som en veninde sagde til mig for noget tid siden   .. Jeg synes også det er fedt, når de større rytter tager hånd om sin "over"-vægt - men kan man ikke gøre det ingen man svinger sig i sadlen ? jeg mener ikke at nogen hest bør bærer over 100kg på ryggen .. Nok har man købt en "kraftig race" - men som vi selv kender det så er den "kraftige" ikke nødvendigvis den mest solide Jeg er selv kun en lille sylfide på 1/2X100 kg - Men derfor rider jeg da ikke shetter?
65 kg er en helt fin vægt? Jeg er også 170 cm, vejer dog 69 men arbejder mig ned stille og roligt. 65 er da netop mit "mål" (er ikke igang med et vægttab som sådan, prøver bare at leve sundere og så ryger der jo automatisk nogle kilo af i svinget). 170 cm og 65 kilo lyder sundt og fornuftigt. 51 kilo derimod lyder sygeligt, som i usund undervægt. Husk at man som kvinde skal have lidt fedtdepoter, det er vigtigt i bl.a. produktionen af hormoner. Anyways, heste er dyr som er meget gode til at skjule når de har ondt - det kender vi alle jo. En halt hest stopper ikke op og piver, de vil altid gerne please. Så derfor synes jeg man skal være ekstra obs på hestens små signaler, hvis man føler an måske er på grænsen til at være for stor. Man kan umuligt sætte tal på, med alle de faktorer der spiller ind.. Det er lidt svært. Især fordi der er levende ting indvolveret. En fodbold er ligeglad med om en overvægtig spiller smider sig oven på den, men med ridning skal man prøve at være i form så godt man kan.
Ikke større end hvem der kan passe hestens sadel. Det passer ofte meget godt med de 15-20%. Tror at det er en 70 kg max( måske mindre, afhængig af popo ) afhængigt af hvordan de er placeret, der max kan være på Fleur fordi hun ikke kan gå med en 17" som mange andre ponyer. Kan folk ikke være i den sadel der passer hesten, så hører de i min verden ikke til der på   Trykket fordeles forkert, det hjælper ikke på opstillingen og gavner hverken rytter eller hest. Men det med en håndsbredde bag ved bagdelen er der mange der ser højt på. Man kan ikke regne med at hesten siger fra, heste kan gå rundt med de største smerter uden at vise nogen tydelige tegn. Syntes alt for mange ponyer har en for stor rytter  Lige på det her punkt er jeg nok ret lige ud og kold, da jeg syntes der er alt for lidt fokus på det. Folk vil ikke snakke om det og det er et tabu emne at nævne folk er for store til hesten, imens rygning, for tynde folk og alkohol mm. let kommenteres uden at tænke over det. En del folk der har tabt sig, har selv sagt at de har fået meget bedre kropskontrol efter vægttabet. Det er bare anderledes, om man er overvægtig eller ej.  Ligesom det ikke duer at en overvægtig kan sidde mere roligt i sadelen end en normal vægtig, hvis den overvægtige fylde for meget i sadelen. Selvom jeg ikke er overvægtig, så er der også grænser for hvad jeg ville sætte mig op på, hvis vi snakker kontinugerlig ridning. Selvom jeg ikke er overvægtig, så skal min bagdel stadig kunne være der. Og min bagdel kan ikke være i noget under en 16" er mit bud, ergo skal jeg ikke ride meget og seriøst på en pony der ikke kan bære sådan en.  Fred være med en skridt tur ind imellem på en shetlænder hvor man ikke rør jorden, men ridning flere gange om ugen, nej. Heller ikke på en anden 3 eller 2'er pony, hvis bagdelen ikke kan være der. Så man skal vælge hest efter hvordan ens bagdel er og der går islændere, haflingere, fjordheste mm. bare ikke godt ind hvis man ikke kan passe en 16" da de ofte ikke kan gå med mere. Men på den anden side, så har jyder heller ikke verdens længste ryg selvom de er store - derfor skal man naturligvis stadig passe ned i en sadel de kan have på.
Jeg fik kvalme over videoen. Hvor er det synd for drengen og for de andre børn. Man hører jo oxo søsteren til sidst selv skriger til dem at de skal stoppe...... Og drengen viser flere gange at han er mere voksen/ moden end plejemoderen. Han beder flere gange om at komme ud, eller at få plads.
Jeg har ikke set videoen, men i andre artikler om samme sag er der flere plejefamilier, der efterlyser støtte og opbakning fra kommunen, når de får plejebørn. Så jeg synes det er forståeligt! (ikke lig med OK) hvis en plejemor kommer ud over kanten. Jeg kan sagtens forestille mig, at de besparelse, der har været (også) på dette område i mange år giver sig udslag i sådan en video. Vi sparer de prof. institutioner væk så de svære børn skubbes ud til velmenende voksne, der bare ikke er klædt på til den type børn. Og ja, jeg kan sagtens tro, at nogle af plejerne kun gør det for penge - men mange er nok velmenende og seriøse. Det er bare ikke sikkert at de magter det. I kmmunerne er der jo også sparet på sagsbehandlere, og nok også deres uddannelse ..... Hurra for vores velfærdssamfund ..... 
Ja, det er forfærdelig opførsel fra plejemoderens side. Men ved i hvor langt en 13 årig kan drive en ud! Meget langt. Vi kender ikke baggrunden, vi kender ikke den 13 årige. Vi ved ikke hvor meget støtte og hjælp hun har fået af kommunen. Det er ingen undskyldning for hendes opførsel, men det skal være med i bedømningen. Har kummunen bare smidt flere børn af end de har kunne klare? Men det er da dejligt med bio mor der har blandet sig(Her tænker jeg ikke på videoen, men inden) mon ikke hun skulle koncentrere sig over at få en tid til at blive sterialiseret i stedet. 7 anbragte børn, den yngste er under et år 
Det gjorde ondt helt ind til det inderste, i mig, da jeg så denne vidio igår.... Der er intet ... ABSOLUT INTET, der retfærdigør den opførelse overfor et barn...Plejebarn eller ej.... Jeg gad sørme godt se, kommunens reaktion, hvis det havde være barnets egen mor, der gjorde dette og kommunen fik tilsendt vidioen... Jeg tror ikke på, at pigen filmer dette,ved et tilfælde... Det tyder mere på at der før har været tilfælde og hun derfor filmer fordi hun ved hvad der kommer... Det er jo også blevet oplyst, fra moderens side, at de før har kontaktet kommunen da de mente der var noget galt hos plejefamilien.. Min søn har været frivilligt anbragt, på et børnecenter i 2½ år, pga. svær ADHD.... Han bor nu hjemme igen... På et tidspunkt snakkede kommunen om, at det ville være bedre for ham i en plejefamilie... DER var min grænse... En af mine argumentationer var, at jeg, i vores kommune, havde hørt alt for meget negativt...Både i medier og fra mund til mund...Bla. også at det var for pengenes skyld, man havde plejebørn... OG så er der jo lige det med, at det vist er billigere for kommunen, af sende børn i plejefamilie end på institution(børnecentre.... Og vigtigst af alt, så jeg ingen mening i, at flytte ham fra et sted, hvor han udviklede sig så fantastisk og trivedes.. Heldigvis havde jeg både lærere, pædagoger og børnepsykolog i rykken, så min søn blev hvor han var og udviklede sig super godt... Denne vidio er bare med til, at bevise, at der ikke er i skid styr på, hvad kommunerne smider penge og børn ud til...  Mener bestemt at resten at søskendeflokken, skal fjernes fra denne familie.... Stakkels stakkels børn... 
Jeg er SÅ glad (selvom det er under tragiske omstændigheder) for at der bliver sat fokus på plejefamiliers manglende faglighed og evne til at håndtere børn og unge med problemer. Det har jo været en målrettet strategi fra kommunerne, at alle børn og unge så vidt over hovedet muligt skulle i plejefamilier - fordi det er billigst. Jeg hører så mange historier om dårlige forløb hos plejefamilier, inkl. vold. Har også været med til at melde en plejefamilie, hvilket der desværre ikke kom noget ud af  I det hele taget trænger hele anbringelsesområdet til et wake up call - så vi får indført virksomme, ordentlig og anstændige behandlingesmetoder til de børn, unge og voksne som enten har diagnoser eller er vokset op i problematiske familier.
Jeg er så fuldstændig kold i måsen overfor hvad barnet har sagt og hvor "belastende" han har været, der er absolut ingen forståelse, empati eller lign at finde hos mig når det kommer til den slags "mennesker" som hende her.. Det er da så langt ude at en erfaren 51 årig plejemor ikke har mere selv kontrol og stå og skrige at barnet er en ædedolk og om hvordan han intet må få længere, hvad f... sker der! Det gør ondt langt inde i min sjæl at se den slags, men jeg vil tilføje at jeg har stor respekt for drengen, det er så godt gået at han bare holder på hun skal gå væk, og han siger fra når hun slår og rusker ham, seje knægt! Kommunen skal bare til at vågne op og få de børn væk derfra og "plejemoderen" (hun har slet ikke fortjent det pæne ord) skal bare ind og ruske træmmer, det der er overfald og vold og så simpelt er det.. stakkels stakkels barn, mit hjerte græder for dem 
Jeg får nok hug for dette indlæg, men jeg mener dog også, at der er brug for at debatten ses i et større perspektiv. Jeg har som pædagog arbejdet med tidligt følelsmæssigt skadede børn af absolut værste skuffe. Disse børn er så ødelagte, at de ofte når de har det svært, ikke er i stand til at formidle dette og herigennem få den omsorg de desperat hungre efter. Istedet vender disse børn ubevidst tilbage i tidlige kendte reaktionsmønstre, som de er trygge ved. Deres tidlige erfaringer siger dem at voksne ikke er brugbare og kontakten bliver derfor i sådanne situationer ofte konflikt præget. Vi aner ikke hvad der er gået forud for denne situation. Mange af disse børn kan trykke på knapper man slet, slet ikke drømmer om. Jeg skriver ikke dette for forsvare plejemoderen på noget som helst niveau for hendes ageren i situationen, men for at gøre opmærksom på at disse børn ofte krævere proffesionelle, der kan gå hjem og tage afstand efterfølgende. Kommunerne har de sidste par sparet MANGE penge ved at anbringe børn, der ikke ikke egner sig til familiepleje i netop denne anbringelses form. Dette synes jeg så absolut er et rammende eksempel på hvor galt det kan gå når plejefamilier får for store opgaver, der skulle have været håndteret af proffesionelle institutioner. Mange af jer der arbejder i dette felt kan sikkert nikke genkendende til at børnene konstant er regressive og går tilbage i velkendte mønstre og konflikt adfærd når de får det svært. Dette er pædagogens absolut sværeste opgave at løse. pædagoger får supervision til dette, rum til at reflektere og ikke mindst muligheden for at gå hjem ved endt arbejdsdag og skabe distance. Min pointe kort opsummeret, er at kommunerne desværre i disse tider sender ekstremt skadede børn ud i miljøer der ikke kan rummer dem, selvom intentionerne garanteret er tilstede.
Nete, du får ikke hug... men en   . Du ved tydeligvis hvad du taler om. Jeg er blot almindelig skolelærer og arbejder med børn inden for normalområdet.(omend det begreb er blevet noget bredere på det seneste) Jeg kender alligevel udmærket til børn med lig i lasten, som kan drive en til vanvid - uanset hvor professionel man prøver at forholde sig til det hele. Men vi får jo netop også rådgivning og har den gyldne mulighed for at "stemple ud" og tage hjem.
har valgt at optage drager jeg den konklusion at det desværre ikke er første gang dette finder sted.. Jeg er helt klar over at børn kan være små tyraner, men det retfærdiggør på ingen måde den opførsel plejemoren udviser her.. Så er jeg bedøvende ligeglad med om hun har manglende evner som plejemor, hvis hun ikke magtede opgaven bør fra ikke lade det gå udover i forvejen svage børn..
Der bliver flere gange, i tråden, snakket om følelsesmæssigt skadede børn, børn med specielle behov osv... Nu har jeg fulgt godt med i nyhederne og jeg finder ingeng steder, grundlag for, at disse børn hører under disse kategorier.. Hvor ser i, der mener det, det henne..?? Som jeg forstår det, er der tale om en mor, der har haft det svært mht. depression osv. og derfor vælger en MEGET voksen og ansvarsbevidst, beslutning... Bortset fra det, så er jeg ening i, at der sker for mange anbringelser i plejefamilier, hvor det ikke er til barnets bedste og hvor andre andbrigelsesmuligheder ville være bedre, men deværre også dyrere..
Nete - udover det er lidt udtydeligt hvad dit budskab er skadet barn vs pengesparemani i kommunerne er dit indlæg jo korrekt nok   Jeg har det bare sådan - for at bruge Lisbeth Zornigs eksempel fra en debatudsende på P1 i dag - hvad hvis det havde fundet sted i en almindelig børnehave/vuggestue - hvad var der så sket med plejemoderen? Hun var røget ud på røv og albuer. Hvorfor skal anbragte børn behandles og være dårligere stillet end børn af familien DK? Kommunen sagde at familien ville blive tilbudt et kursus i konflikthåndtering og et par kurser som dog ikke blev konkretiseret. Men hvorfor kan denne plejemor fortsat have 3 plejebørn boende, når hun i den grad viser, at hun ikke magter eller evner opgaven? Og alt andet lige så hører behandlingskrævende børn ingen steder hjemme hos forudsætningsløse plejefamilier. Lisbeth Zornig har nogle rigtig gode forslag, som jeg synes lød spændende med at kombinere et behandlingsforløb i form af dagtilbud et sted, hvor de kan det, med at barnet så bor hos en plejefamilie.
Det er på ingen måde okay at plejemorderen reagere på den måde og det er min klarer opfattelse at det ikke er første gang der er en konflikt, siden den bliver optaget... Jeg går ud fra at de børn der er i pleje ikke er helt nemme, om de er tidligt skadet eller andet, så har de oplevet det svigt at deres egne familier ikke kunne magte dem... De kommer alt andet lige til at have det sværer end børn fra familier der kan tage varer på deres børn... Jeg har i mit arbejde som pædagogmedhjælper oplevet børn, hvor jeg åbenbart trikkede noget i dem og de trikkede noget i mig der bestemt ikke var positivt... Så tænker lidt at forskellige mennesker kan påvirke hinanden på forskellige måder... Denne dame kan sagtens have været en rigtig god plejemor (lige som hun selvfølgelig kan have være det modsatte) over for andre børn, men bare ikke kunne med lige denne dreng... Det rigtige i sådan en situation ville nok have være, tidligere i forløbet at erkende at man ikke magtede denne dreng... Og så må jeg sige at 5 plejebørn (oplyst på tv2 news) på mig virker som lige i overkanten, hvis man taler om børn der kommer fra familier der af den ene eller anden grund ikke kan have dem hjemme...
Børn bliver skadet når de svigtes. Og det er også selvom moderen selv har tage beslutningen... Hvis svigtet og manglende tilknyning til de primære omsorgspersoner er ekstremt, kan det give varige hjerneskader (tidligt skadede børn) men selv børn som svigtets i mindre grad (uden hjerneskader) skades. Konsekvenserne ses i barnets trivsel og udvikling. Det er det jeg mener med skadede børn. Derfor synes jeg, at når det kommer til, at børn ikke kan være hos deres forældre, så skal et proffesionelt system træde til. Ellers kan det blive som vi ser i klippet: samfundets omsorgssvigt
Jeg vil gøre, alt hvad jeg kan,for at holde tingen i god tone... JEG synes det er svært, at børn der er placeret udenfor hjemmet,stort set altid bliver betegnet, som svigtede eller problembørn... Grundet til dette er, at jeg seklv har en søn, der har været placeret udenfor hjemmet, ganske frivilligt... Eller rettere sagt,,, jeg måtte true med at gå til diverse medier, for at få hjælp... Min søn har svær ADHD og har været helt derude, hvor han som 8-9 årig ikke ønskede at leve mere... Først som, knap 11 årig, lykkedes det mig at råbe så højt, at han fik hjælp.... 2½ år på et super dejligt børnecenter, gjorde at han nu bor hjemme igen og har stort set indhentet de 2 år han tabte i skolen pga. svigt fra systemet... Pyyhhhh... Tilbage til emnet... som jeg forstår det, er disse børn ikke svigtede børn, med store problemer, der kræver speciel pædagogik... Altså burde en normalt fungerende tænkende person, kunne rumme disse børn... Hvis ikke, er der da en endnu større brist i den pågældende kommune, som har valgt familien... Men lige meget hvordan man vender og drejer det, så er det da ikke okay at afreagere på et barn på den måde.... Det skulle jo gerne være familen der ønsker barnet og ikke barnet der ønsker familien, i en anbringelse...
I min verden er der stor forskel på hvordan barnet har haft det før, hvis det har brug for en pleje familie, end hvis det f.eks. er i en aflastnings familie eller et tilbud til børn med en eller anden form for diagnose... Min mor har været aflastnigs familie for en handicappet dreng, for at forældrene kunne være der mere for deres andre børn, ikke fordi de ikke tog sig ordenligt af denne dreng... Det betød at vi havde ham hver anden weekend... Som jeg har forstået det er en pleje familie, en børnene er i hele tiden indtil deres familier er kommet på rette spor, så de kan få deres børn hjem igen eller børnene er blevet voksne... Institutioner er vist mere specialicerede i sværhedsgræden af omsorgssvigtet eller efter diagnoser, men det er ikke noget jeg har den store viden om... Da en anbringelse uden for hjemmet dækker dem alle, er det ikke der man kan sige om der er tale om svigt (stort som lille), men når nu tråden handler om en plejemor, mener jeg, man med rette kan tale om en eller anden form for svigt fra børnenes biologiske familie...
Da der jo er mange grunde til, hvorfor et barn bliver placeret udenfor hjemmet... Denne familie startede jo som aflasningsfamilie, for børnene... Nå skidt pyt... Det der jo egentligt, er vigtigt, er at disse børn muligvis møder større svigt i den såkaldte "plejefamilie" end de MÅSKE gjorde hjemme.... Og ligemeget hvor behandlingskrævende børn er, ER det altså de voksne, der skal være VOKSNE og ikke omvendt.... Og da det ikke er første gang, der er noget galt i familien, forstår jeg ikke hvordan, det har fået lov til, at komme så langt ud... I denne historie er der jo kun en taber, eller flere: Børnene...
Da den hest vi har avlet de sidste 100 år mest er kører hest og vi vejede ca. 50 kg kvinder - 60 kg, mænd. skal man passe på ryggen af hesten, og tabe sig hvis man ride meget - tag cyklen og gå i fitnes, hjælp til i stalden Hvis man vejer mere eller meget - lær at køre og der er mange cool ting ved kørsel, vi ligger højt placeret int. Hesten kan bedre trække vægt end have den på ryggen. Og i ridningen skal hesten bærer rigtigt, det gør de færeste Se klassisk ridning
Jeg skriver ikke man "bare" skal købe en kraftig race, men jeg skriver at man skal se på hele hesten med type, ryg, hvad sadle kan der ligge på den da som sagt sadel skal passe til hest og røv. Min egen hest er ikke en kraftig race, hvis man tænker tinker, fjord, og så videre men hun er en type der kan bære mig eller en voksen mand hvis jeg vil have min underviser til at tage hende. Jeg forstår ikke den med de fede og børnenes pony, nu ser jeg generelt ikke ret mange fede som du så pænt kalder dem, ride på ponyer, i min heste omgangs kreds, er man stor har man fundet en hest der efter og ikke "bare" en kraftig race, der er taget højde for om det er en hest der kan. OG synes også ofte at de "fede" er gode til at få tjekket deres heste om der er noget med tiden, fordi vi ved godt at vi ikke er små og tynde og at en større vægt har mere betydning på en hest end en lille fjer. Bare fordi man er fed, er man ikke dum. Min gamle var også købt efter jeg ikke var en sylfide, og han holde til mig i mange år, og var klar til LA dressur i en alder af 20.
Hov der skulle stå stadig i form til en LA klasse i en alder af 20 år 
Ridehesten har en stor artikkel om vægt i denne måned. Skrevet ud fra de sidste nye undersøgelser. 10 % og derunder er ideelt - 15 % er ok - 20 er for meget for hestens ydeevne. Nogen skriver, at at man skal bruge sin sunde fornuft. Det synes jeg er lidt komisk. Hvis overvægtige/fede mennesker kunne bruge deres sunde fornuft - var de jo ikke blevet overvægtige.   Kunne ikke lade vær´. Folk der er normalvægtige, - de må finde en hest/pony der passer til deres højde og drøjde. Jeg tager hatten af for de HNer er der taber sig for at ride - respekt herfra.   
Hej TS VIl da lige svrae på dit spørgsmål. Har en ren fjordhest, jeg vejer 60 kilo og må/vil ikke komme mere op i vægt så synes jeg ikke det er ok overfor ham. Min max vægt for en ridetur i ny og næ, eksempelvis da min ridelære sommetider red ham er ca 70 kg. En uøvet rytter er max 50 kg. Ja måske er jeg pylret men altså min pony, mit valg  Knus Heidi. PS: men har faktisk et dilemma, så kom gerne med bud. Datteren har en shetterblanding, han skal køres til, vi er igang. Min datter er lang og tynd men hun er 14 år og vejer 40 kilo, er det ok at hun en gang om ugen skridter og måske traver lidt på shetter drengen, han er egentlig ikke tilredet og de to gange hun har skridtet på ham er det to snore i grime, ingen sadel. Men kan ikke helt blive enig med mig selv om det er synd for ham eller om det er ok, når nu det er lidt hyggetullen rundt for at han skal være ok med rytter, så kom med bud 
jeg vil sige hvis du mener at 70 kg er max for din store pony/fjord vil jeg mene at 40 kg er for meget for en shetter. Hvis vi tager udgangspunkt i det du beskriver med din fjordhest. Og jeg synes overvægt er svær, 80-85 kg kan være meget for en kort krop som min, men 80-85 kg kan være normalt for en lang pige som min veninde som er 185-188. Men folk vil dømme mig som fed( hvilket jeg jo så også er) men hende som normalt vægtig, hesten bærer jo på det samme. dog er min røv større, og mine lår, men det køber man vel sadel efter eller ?
hvad er så den rigtige race til en stor rytter? Jeg havde et par meget store ride-naboer engang (+100kg), de havde travheste, hostener og en araber. Det så voldsomt ud, og hestene brækkede da også ned med jævne mellemrum. Er der en race der kan holde til den vægt?
Som andre skriver kommer det selvfølgelig an på en masse ting, men ved min egen vil jeg fakitisk helst ned og kunne leve op til 10% - ikke fordi jeg ser det som absolut nødvendigt, men når det kan opnås ved at jeg lige tager nogle ture i motionscenteret, hvorfor så ikke? Jeg kan ikke se hvorfor at jeg skal udsætte hesten for større belastning end nødvendigt, "bare fordi", jeg har et "vægtproblem". Jeg ved godt, at overvægt ikke er hverken sjovt eller let at have med at gøre, men jeg synes altså bare ikke, det skal gøres til hestens problem. Sorry - det er ikke diskriminering, det er sund fornuft. Vejer man 120 kg, så må man anskaffe sig en shire, eller noget i den stil (overdrivelse fremmer forståelse  ). Jeg vejede 62 kg. midt sidste år, men tog så på til 85 kg. i løbet af en måned pga. noget medicin (øv når man lige havde kæmpet i flere år for at komme ned efter at det selv samme var sket tidligere). Jeg har ikke villet ride før jeg kom under 75 kg, hvor jeg red lidt på en varmblod på over 170. Nu er jeg på 70 kg. og red i går en frieser - men vil ned under de 62 kg., jeg vejede sidste år, før jeg sætter mig på min egen. Hun er godt nok næsten lige så stor som frieseren, og jeg ville sikkert ikke skade hende - men hun er ikke redet og har derfor hverken muskler nok eller balance med rytter. Derfor kan jeg ikke se, hvorfor jeg ikke skulle gøre mit bedste for at komme længere ned i vægt, når nu hesten (og jeg) ikke er klar til at påbegynde det hypning endnu.  Sjovt nok spurgte jeg flere gange underviserne i går, da jeg red frieseren, om det ikke er noget @!#$, at jeg bumper (dårlig balance, var dog fixet før timen var omme) sådan og "vejer så meget", hvortil de svarede at så skulle jeg se dem, der rider hende på begynder elevhold osv. Jeg sagde at de vejer jo ikke så meget (regnede det for værende børn), hvortil de svarede, at der er nogle, der vist vejer det dobbelte af mig. Jeg tror så også, de undervurderede min vægt, for en person på 140 kg. tror jeg dog ikke ville komme på hesten.  Jeg kender til en, der eftersigende vejer 120+ kg (synes dog ikke selv, det ser så slemt ud), der har haft flere heste, hun "ikke kan arbejde med", forid de gør dte og det forkert. Men efter hvad jeg har hørt er det hendes vægt, der gør, at det ikke fungerer. Nu har hun så vist fundet en pony at ride (dog robust type..  ). Det er altså sådan lidt.. trist. :/ Store mænd på islændere forstår jeg heller ikke helt, men jeg ved ikke noget videre om islænderen - men det ser ikke optimalt ud. Hvorfor ikke bare forsøge at holde sig ved de 10%, eller i hvert fald under 15%, bare for at være sikker? Hesten er trods alt ikke dirkete bygget til at bære rytter, og kræver også optimal træning for at gå rigtigt med denne - hvilket de færreste kan give den. Og med så mange forskellige racer, typer og størrelser, så skulle der nu også nok være en passende hest for de fleste.
nu er det efterhånden nogen år siden jeg bestod min matematik eksamen. Men min ic/tinker vejer 450kg, er vi så enige om at 10% af 450 er 45? Jeg vejer omkring 58kg, og ser det langt fra som et problem jeg rider ham. !0 % af hestens vægt, er da komplet urealistisk 
synes stadig de procenter er dumme--- de siger intet om rytter eller hest, jeg har haft med en belgier at gøre der vejede 1050, og han var lang i ryggen og havde dårlig kondi, ham ville jeg da ikke byde en meget overvægtig rytter. Og ja hvis vi var fornuftige så smed vi "bare" vægten, og hvor ville jeg gerne kunne det bare sådan lige, jeg har selv været meget meget stor, og ventede til jeg havde smidt meget af den vægt før jeg satte mig op på min gamle elskede hest igen.Men jeg er da stadig ikke under 65 kg som lyder til at være meget i den her tråd, men det kommer jeg heller aldrig, fordi så har jeg det ikke godt med mig selv
men syns det er fair nok at bede min tinker om at bære maks 80kg og min lille islænder maks 65kg
Jeg vil gerne rette lidt på mit svar - så at sige.  Jeg fik ikke formuleret det alt for godt, da jeg havde fokus på "almindelige sportsheste" generelt set. Dér mener jeg at det er overskueligt at finde en i passende størrelse til 10% eller under 15%, da de kommer i så mange variationer (bortset fra hvis man så er meget stor, her i spøg refereret til en shire  ). Som først skrevet kommer det an på så meget, og at jeg ikke ser det som en nødvendighed med de porocenter (som er jeg er enig i er urealistisk fx ved typeheste som tinkere, islændere og fjordheste, selvom disse også ofte overvurderes). Den er vel også urealistisk ved almindelige ponyer, ved min idealvægt mellem 50-55 kg tror jeg nu godt, jeg kunne ride en 1'er pony, men jeg er ikke ekspert.  Jeg vil kun ned under 15%, helst ved 10 ved min fordi, det er muligt, og det er mit mål med vægttabet alligevel. Men hun ville sagtens, som trænet, kunne bære mere end det. Men når det er muligt - hvorfor så ikke.  Jeg har kun læst få artikler om det med procenter - men tages der virkelig ingen højde for type af hest, eller?
Jeg har denne her skønne knabstrupperdreng på 7 år. En hjemmeavlet fætter. Jeg knuselsker ham, men jeg har omvendt bare ikke overskud ti at passe og ride ham optimalt. Jeghar derfor fået en part til ham, men det kniber stadig med overskuddet. Som nogle herinde ved slås jeg med en del psykiske problemer og deraf følgende jævnlige indlæggelser. Så er det bare ikke nemt at have hest. Jeg havde egentlig besluttet mig for at låne ham ud og har muligvis også fundet en løsning.I den løsning jeg har fundet ved jeg at han vil blive passet med alt. MEN Så havde han smed igår både fordi han havde tabt en sko og fordi det var tiden. Han bliver natutligvis skoet på normale vilkår. Hans hove er desværre efter den hårde vinter med meget indetid og den efterfølgende tørre tid nu her blevet rigtig dårlige. Dette bekymre mig naturligvis en del i forhold til evt. udlån. Der skal jo tages særlige hensyn til rengøring af boksen samt at smeden har beordret hovene fugtet og smurt hver dag. Der er også noget økonomi i det her. Ikke fordi jeg ikke har råd til ham. Det ligger komfortabelt i svinget, men fordi det er rigtig svært for mig at have råd til at spare op til at komme videre i livet. Jeg bor lige nu på et bosted, men det er jo ikke meningen at jeg skal blive hængende her resten af livet. Derfor har jeg brug for at spare nogle penge op til etablering. Dette kunne jeg gøre, mens han var udlånt og samtidig få råd til at sende ham nogle måneder i ridning, når han kommer hem fra udlånet. Puh jeg synes det er svært det her og ha måske brug for andres syn på sagen.
TS - jeg tror det vil hjælpe hvis du skriver mere præcist hvad du gerne vil have hjælp til at afklare.
Nu kommer det jo meget an på hans standart. Men hvis han er en alm gennemsnits hest/pony(?)så ville jeg personligt være enorm betænkelig ved at udlåne ham. Hans hove taget i betragtning. Generalt er jeg betænkelig så snart hesten trænger til særlig pleje og behandlinger. Kan du ikke genoprette hans hovkvalitet og derefter udlåne ham? Jeg tænker også om hans hove generelt er af dårlig kvalitet og derfor mere sårbare, eller er det pga mindre god staldhygiejne i vinters? Dine tanker om din økonomi er kloge og veltænkte. Måske er det på tide at give helt slip på ham og sælge, med forkøbsret?
Vi har udlånt vores til 2 voksne damer, og der findes ikke bedrer låner. De sørger for alt, er opmærksomme ved det mindste, samt sørger for han får sin cortaflex og shaker, så selv om han har sine skavanker bliver han forkælet og passet som var han deres egen.
Der aldrig lånt heste ud igen. vi fandt- hvad vi troede- det perfekte sted, den perfekte rytter og en dygtig berider der drev stedet. det korte af det lange blev at vi hentede hesten hjem efter kun to måneder. hesten kom hjem- syg af influenza og med et uforklarligt brud på næsebenet. det var dyrt at få ham ovenpå igen, og der gik flere måneder inden han igen kunne rides.
at der findes en del dårlige lånere, som desværre ødelægger det for andrer gode som virkelig passer hesten og udstyr næsten bedrer end ejeren selv.
Hvad skal du have til aftensmad idag? Trænger til lidt inspiraton 
... at thai green curry. Med masser af grøntsager og en smule kylling i.
biksemad i aften... nemt og hurtigt, mest fordi at jeg skal ud og ryste baby mave i aften til Safri Duo, som spiller til Vordingborg festuge...
Det til stegt flæsk med nye kartofler og persillesovs 
Chililasagne med porrer og gulerødder og hjemmebags flute 
Jeg er på ferie hos min far, hvilket indebærer fuld kost og logi  I dag griller han laks og grøntsager   med cous cous salat, mmh!
Ridehesten har opdaget emnet:
okay, nu syntes jeg debatten har taget en grov drejning. hvis debatten skal være konstruktiv, så tænk lige på at os "fede" altså også har følser og nogle af os kæmper med sygdom og vægttab. at sidde og kalde folk fede og morer sig med at skrive vi er ufornuftige og derfor er blevet fede er ikke ok  det er heller ikke ok og sidde og "puste til ilden" (hvilken ild? folks overvægt som de måske kæmper med? det er jo ikke hverken sjovt eller noget man gør i trods mod andre, altså bliver overvægtig) og skrive om børn må ride på de fede, helt ærligt altså, husk fede menensker også har børn og igen er levende mennesker med følser og det er ikke videre fedt at sidde og læse mange af de kommentare her. så frem med den konstruktive debat og ud med de tarvelige udsagn og den ide med at morer sig på andres vejne og lave dårlige jokes.
det er jo ikke for og grine af tykke mennesker,jeg er selv en af dem der må gøre en del for ikke og blive kæmpe stor, og skal stadig tabe omkring 6 kg. nu skrev jeg i det første indlæg, at jeg gik med til max 20 % af hestens vægt, og det var så en fejl fra mig, max 15 % af hestens vægt. men vil man ride må man også gøre noget hvis man er meget stor, vi vil vores heste det bedste, men så er det lige pludselig ok, og smide en stor overvægtig person, op på ryggen af den stakkels hest  nej det er det slet ikke.det skal da ikke gå ud over det stakkels dyr. Anja.
Jeg skrev det ikke for at være tarvelig - men for at være realistisk .. Jeg synes IKKE det er okay at byde en hest 100kg+ .. "de fede" var et citat fra veninde, så jeg angriber ikke overvægtige .. Men føler man sig ramt, betegner man så sig selv som det, og burde man så ikke overveje om man vil byde sin hest det? Hvis ikke, så tag nogle løbeture/gåture med hesten - for hånd! den er sq da (næsten) ligeglad med om du sidder på ryggen eller går/løber med den .. byd din hest hvad du selv vil bydes ..
Altså for lige at sætte lidt perspektiv i disse % der er snak om... Så vil det sige, at denne bette spirrevip på 8 år, meget snart skal igang med, at se sig om efter en ny hest, da hun er lige på 10% grænsen nu...   Det kommer da slet ikke på tale. Jeg selv er da sandelig ikke indenfor den grænse, men GODT over, dog rider jeg ikke selv min hest så ofte, netop fordi jeg ikke vil byde hende min vægt daglig i alt slags arbejde, MEN en til to gange i ugen kan hun sagtens gå noget let dressur eller en skovtur med mig på ryggen... Jeg må godt nok sige, mig enig i at det er ikke så skide fedt, at side og læse at vi som ikke er indenfor de 10% skal kaldes ufornuftige, og blive set på som om vi ikke tar hensyn og ansvar... Netop fordi jeg selv er klar over min vægt, så har jeg andre til at ride min hest det meste af tiden, hun var muskelfattig da hun kom og vi er stadig igang med at bygge hende op og lære hende til, at bære sig rigtig, så at jeg ikke er fornuftig og ikke tænker på hestens ve og vel, er da det pure BÆ at sige... Ja jeg tror sgu jeg skal våge pelsen og smide et billede ind af os også, så kan vi jo se hvad der sker... At hesten går bag lod er jeg aldeles udmærket godt klar over og jeg fortæller hende gang på gang at det ikke er der hun skal ind og være, men al begyndelse er svær, særlig når man er en traver på 12 år der aldrig har lært basic dressur.       Det sker så ikke, for det fungerer fint som det foregår nu, og jeg glæder mig til, at jeg får smidt nogle kg, så jeg selv kan ride hende hverdag, hvis jeg vil  Mvh. Pia
Jeg synes der er foreskel på om men er dissideret fed eller bare har lidt til gården og gaden. Er man dissideret fed så synes jeg ikke man kan tillade sig at sætte sig op på en hest. Egoistisk og urimeligt overfor dyret. Og jeg er træt af at overvægtige bliver børnefornærmet over man siger man ikke synes at de skal ride før de har tabt sig, det er lige som om at bare det de forsøger at tabe sig er en undskyldning for at sætte sig op. Som en meget overvægtig person skriver i en tråd på opslag og billeder, så er det ikke nok for hende at vente til hun har tabt sig, men rider på den stakkels hest. 
anne du aner da ikke et hak om hvor vidt overvægtige går tur med hesten eller hvad vi ellers laver af motion, du er helt ufattelige genereliserende. hvis citat blot er noget din veninde har sagt, hvad gavner det så debatten her? 100+ kilo kender jeg nu en del heste der kan bærer og hestene har ingen skavanker, så hvordan kan du skrå sikkert udtale dig om disse heste og deres skader? ikke alle heste er fine fulblod eller ædle dyr med sarte rygge..
Jamen så lad mig være generaliserende .. JEG synes bare ikke det er okay at byde en hest over 100kg .. Jeg kan ikke se retfærdiggørelsen at hesten skal bærer rundt på så meget vægt? JEG ville aldrig byde en hest det - men jeg er også kun til de sartryggede heste - og er egentligt pænt ligeglad med om rytteren går tur med sin hest .. Man skal bare huske at byde sin egen hest, hvad man selv ville bydes .. Angående citatet så overvej - pony = 400kg/100kg = 25 % af vægten - hest = 500kg/100kg = 20 % af vægten - rytter = 100kg/ 20% af vægten = 20 eller 25 kg = en god børnestørrelse! Værsgo at slæbe løs i 45-60 min <-Igen mega generaliserende! Ja jeg ville sq ikke bydes det 
Hvad man end mener om %-reglen er det værd at huske paa at de 20% indbefatter rytterens krop, tøj, støvler og diverse rideudstyr. Desuden er der en tendens til at anskue de 20% som 'helt OK', hvor de egentlig markerer en øvre grænse. Overskrides denne grænse, siger visse forskere, risikerer man at forvolde skade paa sin hest. Det burde da i det mindste faa en til at overveje at 'err on the side of caution'...
 Ej nu må jeg lige tage del i den her diskussion. Jeg synes det er helt forrykt når folk snakker om, at 70 kg er for meget at smide på ryggen af en hest. Jo, måske hvis det er en shetlandspony men en stor hest? Come on. Jo, hvis den har/har haft ben/ryg problemer, men hvis den ikke engang kan bærer 70 kg på ryggen derefter, er det så ikke bedre at lade den gå som foldbums end overhovedet at byde den at sætte nogen på ryggen af den? Jeg er selv 178 cm høj og vejer vel omkring en 87-88 kg. (har ingen vægt, så ved det ikke helt præcist.) Jeg har hele mit liv kæmpet med de 10 kg. ekstra vægt, som jeg jo naturligvis gerne ville af med. Dog vil jeg ikke selv mene at jeg er fed, selvom jeg er en smule bredrøvet og jeg må nok erkende, at den nok gerne måtte være lidt mindre. Når alt det så er sagt så vil jeg lige sige, at jeg blev smidt op på en 2'er pony med min nuværende vægt, som jeg red dressur på en 3-4 gange om ugen i en måneds tid, før den blev solgt, det var ikke noget jeg selv brød mig synderligt om, da jeg syntes jeg var for stor, men det var ejeren der smed mig på ryggen af den, og den led overhovedet ingen skade, snarere tværtimod. Jeg har så selv en oldenborg af den lidt kraftigere type på 165 cm, han viser heller ingen tegn på overhovedet, at han ikke kan bærer mig. Dernæst rider jeg en spinkel Dansk varmblod på ca. 170 cm som absolut heller ikke viser nogen tegn på, at den synes det er hårdt at have mig på ryggen. Så jeg synes måske, at alle os ryttere, der har de dér 10-15 kg ekstra siddende, at vi sagtens kan tage det stille og roligt, så længe vi ikke anskaffer os en spinkel lille hest på 152 cm. Altså man må gerne være lidt selvkritisk og tænke på, hvad der er bedst for en selv og sin hest. Personligt mener jeg, at man skal lade være med at være så hysterisk, hvis man er en smule overvægtig. Men samtidig, er det også bare for meget, når en stor madame på 100kg+ sidder på en spinkel 4 års på 160 cm. Når røven er så stor, at man næsten ikke kan se sadlen, nej så er det for galt. Men jeg kan ikke se, hvorfor det skulle være galt at have lidt former, eller en enkelt delle hist og her. Ved selvfølgelig ikke lige hvad I synes, men sådan ser det ud, når mine ALT for mange kg. er fordelt på mig, på ryggen af min hyp. Er det for meget? Det synes jeg personlig ikke. Og her lige et link til mig og min hest til stævne: Ikke så meget for selve ridtets skyld, men så kan I se, hvordan det ser ud når jeg rider den på film i stedet. Synes ikke selv det er slemt. Og en video af mig og den slanke DV'er: (har desværre ikke noget billede)
Nej, jeg synes ikke, at det ser for voldsomt ud og jeg tror bestemt heller ikke at hverken du eller en lignende ekvipage har været årsag til at en eller anden griber til tasterne i harme. ...Men der sker et eller andet komplet underligt i hovedet på folk, når vægten oplyses... Især burde mænd, da helt holde sig fra heste og ride elefanter istedet.
Jeg ville aldrig byde min hest en for tung rytter. Og det ligegyldigt, om det er en lille og fed person eller en meget høj og slank person. Min lille hest skal aldrig bære mere end 65 kg og det inkl. udstyr. Det er nu heller ikke noget problem, eftersom begge dens ryttere vejer omkring 55 kg. Men min hest er også meget spinkel bygget. Jeg synes faktisk, at der burde være noget lovgivning omkring dette, og at ekstrem overvægt og ridning sidestilles med dyremishandling. For det er altså, hvad det er! Og her taler jeg ikke om måske bare 10 kg for meget - men meget tykke mennesker. Det er ikke fordi, jeg ikke har forståelse for, man ønsker at ride trods sin overvægt. Men så må man hoppe på en mand eller cykel i stedet eller køre hesten med vogn. Jeg kan også godt forstå, at det kan følels diskriminerende at blive afvist i at ride - bare fordi man er for tyk. Men det er mere skræmmende, synes jeg, at mange overvægtige faktisk gør det alligevel, når de ved, at det skader hesten. Man er nødt til at acceptere, at vi ikke alle er ens og ikke har lige muligheder. Jeg bliver aldrig falckredder, da jeg ikke er høj nok. Øv, men så måtte jeg jo finde på noget andet. Og det må de ekstremt fede ryttere også.
Nej hvor nogen af jer forstår at trampe på folk. 15% af hestens vægt, så er der jo ikke mange der ride. Og slet ikke på Islændere. Det er da langt værre at se jer "tynde" jer der ser så meget ned på folk der vejer for meget   der ikke ejer balance. Hvor er det let at sidde der bag skærmen og gøre folk kede af det. Folk der kæmper, men i jeres verden skal man bare tage sig sammen, føj. På Amager bliver der redet fastelavn, det er ofte mænd der vejer mere end 100 kg. De rider i 8-10 timer (på asfalt) Nogen af hestene går 2 dage i træk. Og jeg lover ikke en af dem tager skade. Jeg syntes at denne diskution er langt ude og er modbydelig over for folk der kæmper mod vægten.
Det er jo også din egen hest, og dit eget valg.   (Heldigvis da!) Men nu nævner du jo selv de ekstremt fede ryttere. Dem synes jeg jo personligt heller ikke burde sætte sig på ryggen af en hest. Men jeg har nu aldrig betragtet mig selv som ekstremt fed eller NOGET som helst i den stil. Men altså min hest vejer vel omkring en 600-650 kg (og han er ikke overvægtig). Betyder det så at jeg ikke må veje mere end 75kg, når han nu sagtens kan bærer det jeg "byder" ham? Jeg ville hellere end gerne veje 75 kg eller mindre for den sags skyld, men jeg kan bare ikke finde vejen. Jeg prøver at leve sundt og motionere så meget jeg kan komme til det, men med en hektisk dagligdag, ja så vil jeg altså hellere bruge noget mere tid i stalden, end jeg vil skulle skynde mig hjem fra stalden for liiiiige at kunne nå en time i motionscenteret før de lukker.
Ellers sådan virker det lidt. Kan satme godt forstå Lars Bo Bak er skuffet og vred. - Så kan det jo være ligegyldigt med at sætte regler og krav. Hvad siger I til sagen?
alle den slgags sager der indklages til DRF kan jo heldigvis læses på rideforbundets hjemmeside, så jeg tror lige jeg læser den anden side af sagen før jeg tager stilling
har du det rigtige efternavn - tja så kommer du forreste i køen. Sådan har det sgu altid været i DRF.
Nu ser jeg det måske meget sort og hvidt, men faktum er at han ikke opfyldte kravene, så derfor burde han ikke komme med. Derudover er han blevet informeret om dette af flere gange og hvis han var i tvivl omkring DM-deltagelse, kunne han jo selv kontakte de rigtige mennesker og få klarhed omkring kravene. Personligt er jeg uenig med Appeludvalget; jeg synes det står klart at det var stævner op til (og IKKE med) DM der var vagfrie.
Haha, jeg skrev da det forkerte navn i det første indlæg - whoops!  
Har den en stor gang? Eller slår benene mod hinanden? Jeg havde dyrlæge ude , da mit føl var en måned gammel. Hun havde en sygt stor gang, og fordi hun ikke kunne styre den store gang, gik hun meget langsomt, for ikke at "falde over sine egne ben". Dyrlægen sagde bare, at de var meget smidige som føl. Også i dag kan hun godt gå langsomt, og slæbe fusserne. Men hun kan træde 2-3 hove over, når hun kommer fremad. Men så begynder hun til gengæld også at træde op i sig selv, og sparke sig selv. Så jeg ville jo sige, det er fornuftigt af hende at vælge at gå langsomt, selvom min fys gerne vil have hende frisk fremad!! Men betyder det sår og overben, så er det vel bedre, de går forsigtigt. Min fys siger i øvrigt, at min er hypermobil, hvilket hun også er. Hun kan bl.a. lave krølle på halen., og nej ikke bare halen op som arabere. Helt som en gris, var henne at mærke på den i starten, det ser sygt ud.
 
så på min ferie en hest i et show der blev redet med kun en snor gennem munden og to tøjler ..ingen kindstykker,nakkestykke eller næsebånd...nogen der ved hvad det går ud på..har prøvet at søge diverse steder men kan ikke finde noget..
Primitivt bid måske? Følger med i Prince Fluffy Kareem s arbejde ( følg dem på Facebook ), der ser man mange alternative udgaver af bid fordi folk ikke har råd til noget nyt eller bare ganske enkelt er uvidne.  Det er i Egypten. Ellers så rider en som Luciana Diniz ind imellem med læder bid, det er kun tøjler og bidet, ikke andet.
For det økonomiske i forbindelse med pasning af hans hove, så sparer du stadig penge i forhold til, hvis du selv skulle betale ved ham. (Jeg forstår dit spørgsmål således, at du kun spørger omkring hans hove og økonomi i den forbindelse? For den rigtige låner har du måske allerede ?)
Jeg har umiddelbart flere muligheder på hånden til udlån. Dem ejg tænker mest på har lånt hest af mig tidligere med succrs. Faktisk så stor succes at hesten nu er deres. Omkring økonomien har det intet med hovene at gøre. Jeg er bare betænkelig ved at låne ham ud, når de kræver ekstra pleje.  Som tidligere skrevet er økonomien i nuværende situation overhovedet ikke et problem, men det bliver den hvis jeg skal til at etablere mig i egen lejlighed med indskud osv. Hele humlen ligger i at jeg egetnlig gerne vil polstre mig i min vidre færd i livet samtidig med at jeg simpelthen har det for skidt pt ti at have det fulde ansvar for en hest.
Hvis det er lånere du kender og tidligere har lånt ud til, kan du så ikke snakke med dem om det ? Så kan lånerne jo selv sige fra eller til om de kan og vil passe hovene 
Vi heste ejere, tror altid at alle andre ikke vil være gode nok til at låne VORES hest, men vi er slet ikke i tvivl om, at vi selv kunne låne andres heste i flere år og tage os godt af dem.  Vi har selv lånt flere ponyer til vores datter, alle med stor tilfredshed for både ejer og os. Altid har vi brugt kontrakten fra landskontoret fra heste avl og skrevet alt ned i den. Altid overholdt aftalerne med udlåner og altid sørget for at ejeren/udlåner, havde opdateret nyt om ponyerne igenenm hele forløbet. Jeg kan da godt forstå du er usikker, men hvis i laver en god kontrakt og du betaler halv smed, vil du jo ha lidt mere styring med at der sørges for smed i følge jeres kontrakt.
her har den stået på ribbenssteg, med flødekartofler og salat 
Denne uge har stået på Mandag : hjemmelavet grillspyd, med marineret kyllinge filet i hjemmelavet BBQ. Sammen med timiankartofler og grillet majskolper. Tirsdag : grillkylling, med små nye kartofler og tomat salat Onsdag : rester af kyllingen blev forvandlet til kyllinge burger Torsdag : Pitabrød med tun og en masse lækkert tilbehør Fredag, ved jeg ikke endnu da jeg er på farten på vej til Jylland på ferie Resten af ugen ved jeg ikke da det ikke er mig der står for det, jubii, elsker når andre skal planlægge og lave mad til mig 
Jeg fik vegge-deller lavet af kartofler og valnødder, samt nye kartofler og salat - dellerne blev SÅ lækre 
Pakkede ingredienserne, tog hjem til en god ven, brugte hans køkken (og krydderier...), spiste et guddommeligt måltid sammen (det er den bedste kødsovs jeg har lavet meget længe, med frisk pasta til), og slæbte resterne med hjem, så jeg har til et par dage mere.  Normalt ville jeg lade resterne være hos ham, men da han ikke er hjemme de næste dage, ville han ikke få dem spist. - Hvilket min mave vil takke ham for i morgen, når jeg kommer hjem fra stalden. 
Sanma (en makrelagtig fisk - aner ikke hvad den specifikt hedder, på dansk), grønt, ris. Bum. Jeg er som regel for doven til at lave rigtige måltider 
Katrine: Har du en opskrift på de deller der?
Her har den stået på 4 skiver groft rugbrød med pålæg i dag. I går grillede vi på gården og i morgen skal jeg nok ingenting have da jeg er inviteret i byen til det store kolde bord
I dag gjorde jeg det yderst fornuftige, at jeg uddelegerede aftensmaden til datteren og så tog jeg ud til hestebassen  Så jeg kunne smovse i 1/3 (kold) omelet med resterne af skinken, blomkålen og broccolien. Og så en skive groft rugbrød nedenunder.
... gjorde jeg det lidt nemt.  Det blev en hakkebøf, grønne ris og ovenpå en kold dressing/sovs rørt på græsk yoghurt og diverse krydderier.
Nej selvfølgelig betyder det ikke, at du ikke kan ride på din hest   70 kg er da heller ikke meget i forhold til din størrelse hest. Min hest vejer måske ikke engang 400 kg. Lige meget hvad, så kan vi alle på tråden blive enige om, at hest og rytter skal passe sammen - højde og drøjde  Jo større og tungere man er, jo større og kraftigere skal hesten være. Men der er bare en grænse for, hvad man kan byde en hest. Og der er forskel på at være for stor og så ekstremt for stor  Jeg så engang en berider på 195 cm og 100 kg ride på en pony på 132 cm. Aldrig har jeg set noget så frygteligt. Stakkels pony. Berideren var skam ikke for tyk - men alt for lang.
"Jeg så engang en berider på 195 cm og 100 kg ride på en pony på 132 cm. Aldrig har jeg set noget så frygteligt. Stakkels pony. Berideren var skam ikke for tyk - men alt for lang." Skal det så forstås, at fordi manden ikke var det man forstod som "overvægtig", så var det kun synd for ponyen fordi, han havde for lange ben? Hvorfor så ikke erkende, at denne berider pga. vægten ikke kan ride på ret mange heste? En hest er formodentlig ret kold i måsen over, om det er 100kg bodybuilder eller 100 kg sofafyld, den skal slæbe på.
Det skal forstås som - at berideren var alt for tung til den pony. Og det er sgu ligegyldigt, om vægten skyldes, at rytteren er meget lang og normalvægtig eller lille og ekstremt overvægtig. Han skulle aldrig havde sat sig ned på den pony!
da DRF skal indføre en regel om, at alle rideheste OG ryttere SKAL vejes en gang om ugen og udstede rideforbud til de der ikke overholder 15% reglen. Så kan de også skovle lidt flere gebyrer ind - for det skal naturligvis ikke være gratis!!! Vi kan jo ikke håne hinanden hvis ikke vi klart kender hest og rytters vægt!!!
Jeg synes måske artiklerne i Ridehesten er lidt fejlciterede ovenover. Det er rigtigt, at der er en undersøgelse, der har vist, at hestens sundhedstilstand påvirkes, når ryttervægten overstiger 15% - men det at der sker en påvirkning er jo ikke det samme som at hesten går i stykker og frem for alt sker det jo over tid. Derfor væver artiklerne jo også rundt om, at det måske nok er 20% - måske har det betydning, hvordan rytteren evner at sidde, hvor veltrænet hestens ryg er etc. Og ender med at sige at vægten HAR en betydning - og man ved måske ikke nok om, præcist hvor grænsen er. Men den egentlige kerne er, at gennemsnitspersonen er tungere idag end man var for 20 år siden - og samtidig har man jo også fremavlet mere sporty heste, så er to så modsatrettede tendenser hensigtsmæssige? HC fra Hørsholm Hestepraksis er inde på at nogle problemer opstår, fordi en rytter med str. 46 i buks insisterer på at skrue sig ned i en 17" sadel - og så kommer sadlen til at ligge forkert på hestens ryg - så her er det måske ikke rytterens vægt i sig selv - men måden sadlen kommer til at ligge på, der er årsagen til hestens problemer. Men hesten kan jo kun bære sadler af en bestemt længde - og der er nogen, der efterspørger sadler helt op til 19" - det passer altså kun til heste med vældig lange sadellejer! Jeg har en helt almindelig DV unghest som i sit sadelleje kun kan passe en 17" sadel - ergo må jeg se til at min bagdel kan passe i en sådan - og det betyder med min anatomi, at jeg skal ligge indenfor det der betragtes som 'normalvægt' for min højde. Og det tror jeg så egentlig stemmer meget fint med at vi rammer de 20% medregnet udstyr. MH Nana
  Saa hvad jeg vurderede graensen til at vaere for ham var naturligvis ikke den samme, som galdt, naar jeg klatrede op paa den russiske trakehner. Jeg ville bare hellere ride Mons end Khim og saa var der jo kun en vej at gaa.
Vægten betyder så utroligt meget. Jeg ser rødt hvis jeg ser en normal størelses mand på en araber eller en 1 pony. Overvægtige piger bør også holde sig fra araber hestene. Jeg mener man bør være nede på 15% af hestens kropsvægt. Jeg jeg begynder også at tænke mit når jeg ser mænd og tunge kvinder på islandske heste. Hvis man er stor skal man have en stor hest. Jeg ser alt for ofte ryttere der er alt for tunge til deres heste.
jeg er 179 cm høj, og rider min fjord på 152 cm. han er hverken tyk eller tynd, men i fin foderstand. d 1. januar i år sagde vægten 77 kg, og jeg begymdte at få dprlig samvittighed over at ride ham. Jeg bestemte mig for at noget skulle ske, så jeg gik på skrump og 3 mdr senere sagde vægten 65 kg, og det siger den skam endnu. Jeg syntes det er en passende vægt til ige præcis den hest, og jeg bilder mig selv ind, at jeg kan mærke en forskel i ridnngen. døm selv!  
voksen fjordhesterytter,vi er her som equipage.....ser det helt tosset ud??? Jeg føler mig godt tilpas på ham og han er en glad og arbejdsom hest.   Kate du er jo flot slank og passer rigtig godt til Leander 
1. Once again, synd at dem der "brokker sig" over %regler baseret på grundige videnskabelige undersøgelser, der ikke har ændret sig meget over ihvertfald de sidste 50 år, er dem der ikke kan leve op til reglerne. 2. Sørgeligt at så mange føler at ridning er en menneske ret. 3.Sørgeligt at folk totalt dropper alt logisk tankegang og sammenligner deres 80-95 kilo fordelt på en forholdsvist lille overvægtig krop, med en høj, muskuløs mand af samme vægt. Fair enough, "i" bryder jer ikke om % "regler", men kan vi i det mindste ikke blive enige om at, kan ens bagdel ikke passe i sadlen, så er man for stor?! En forkert vægtfordeling i sadlen er en KÆMPE overbelastning for hesten og noget man til hver en tid bør undgå. At kunne passe en sadel er = at man kan lægge ca. en håndsbrede fra ens bagdel til sadelsvitslen. At liiige akkurat kunne presse sin bagdel ned i en sadel er IKKE =at kunne passe en sadel. Jeg syntes at % reglerne er rigtigt rigtigt gode, men der er selvfølgelig mange ting der skal tages ind i overvejelserne  Jeg er slank og vejer omkring 52 kilo, dvs. når jeg rider, så giver jeg hesten 52 kilo levende vægt på ryggen, min sadel vejer 3½ kilo= 3½ kilo dødvægt. Hvis jeg var 20 kilo overvægtig, så ville hesten få 20 kilo ekstra dødvægt på ryggen. Dødvægt er den vægt vi ikke kan "kontrollere"/tilpasse hestens bevægelses mønster, og en ting er sikkert, havde jeg 20 kilo fedt om mavsen, så ville jeg ikke være istand til at kontrollere dets "hoppen omkring". Nu ved vi jo at hesten bliver udsat for langt størrer belastning når den bærer dødvægt, end levende vægt. vi ved også at ryttere, der rider godt, har en god balance og er i stand til at følge hestens bevægelser ikke blot udsætter hesten for mindre belastning, men ligefrem kan hjælpe hesten bedre fremad (Se evt. div. undersøgelser under british racing school) DERFOR er det vigtigt at man IKKE sammenligner overvægtige, med store muskuløse mennesker!  Der er en KÆMPE forskel på, om hesten bliver redet af en overvægtig på 95 kilo eller om den bliver redet af en mandlig, muskuløs beridder på 95 kilo. En KÆMPE FORSKEL. Og ikke blot fordi der er størrer chance for at beridderens bagdel rent faktisk passer i sadlen. Jeg tror på procentreglerne, jeg syntes de er baserede på gode og grundige undersøgelser og efterhånden er så veldokumenterde, at det er svært at argumentere imod dem. Jeg syntes også at det er et super dårligt modargument at vise et billede af en hest med ørene fremme, og sige "ligner han en der lider?". Lad os sige at 20-30% er MAX af hvad en hest   bærer. Her taler vi om levende vægt, dvs. er man overvægtig bør man nok snarer regne med max 10%, da man tilføjer en del dødvægt.  Dette rammer rigtigt mange, men der er minsandten også mange, der burde hoppe af hesten og løbe en tur med den istedet. Og nej, det er ikke sjovt. Det stinker. Jeg er egentlig undervægtig ift. min BMI, men jeg rider nogle heste der kræver at jeg har en ret lav vægt. Det er mit valg at ride de heste, det tager jeg også konsekvenserne af, jeg motionere minimum 6 timer dagligt og er altid på diet, for hvis ikke jeg kan holde en lav vægt og en høj kondition, så kan jeg ikke tillade mig at udsætte hestene for det jeg udsætter dem for   Pisse surt at skulle ud og løbe i regnvejr eller 25 graders varme, men jeg har valgt at ride meget unge og lette heste, så det er den pris jeg betaler. Jeg FATTER ikke at nogen vælger at ride en hest, selvom de ikke kan passe i sadlen, eller selvom at de vejer for meget. Det kan godt være at der er deres/jeres brændende passion og at ridning er det i levet for, men som skrevet, så er ridning ikke en menneske ret. Jeg har ONDT af jer der ikke kan holde vægten, jeg har selv stået i situationer, hvor jeg var ude af stand til at ride og jeg ved virkelig ikke hvad mit liv ville være uden ridning. En ting ved jeg, når det kommer til overbelastning, så vil jeg ALTID sætte min hests velfærd over min egen brændende passion. Hop af hesten, løb en tur med den, træn den fra jorden, anskaf jer evt en vogn eller sulky? Heste kan trække mere end de kan bærer   Men lad nu VÆRE med at ride heste i ikke bør ride. En skridt tur i ny og næ kan måske gå an, hvis det ikke er helt galt Heste er IKKE skabt til at ha noget på ryggen! De er ikke skabt til at skulle arbejde bagparten ind under sig og bærer i ryggen, for at kunne holde til en rytter og de har bestemt ikke selv valgt at skulle bærer rundt på os, så når vi udsætter dem for det, så gør det med tanke! 
Jeg ved absolut intet om eliteridning, men regler må vel være regler. Jeg synes det lyder meget mærkeligt, det hele...
Jeg kender intet til elitespringning, og kan ikke finde svar i den linkede artikel: hvorfor kunne han komme med alligevel, hvis han ikke opfyldte kravene? Og værre endnu: hvorfor kan han "skubbe" en rytter ud af EM-holdet, når denne rytter rent faktisk havde overholdt kravene? Det er da på ingen måde fair, det hele lyder underligt.
Sophie: Som jeg læser det, så skyldes det to ting:
nu stopper festen altså snart... øv hvor jeg synes det er ÆRGELIGT at ridesporten for det første skal være så ugennemskuelig!!! kunne man ikke lave en simpel regel om at udtagelse til EM kræver deltagelse i DM og NM.... og udtagelse til VM kræver deltagelse i de tre ovenstående, og OL kræver deltagelse i alle de ovenstående!!!! så var det da til at finde ud af.... og at man ikke har fattet reglerne er ikke en undskyldning... måske skulle man SPØRGE hvis man kunne have tvivl om hvornår og hvordan man bliver udtaget.... jeg synes det er USMAGELIGT og direkte pinligt for dansk ridesport at man bare kan klage, og så kommer man med... jeg tror da også jeg vil klage.. jeg vil også med til EM på trods af at jeg ikke har kvalificeret mig. øv... jeg synes IKKE at martin skal have lov til at smide en anden rytter af holdet - hun har kvalificeret sig, det har han ikke, surt show, men sådan er det.. man kan da ikke bare klage som et andet fornærmet pattebarn, og så komme med på det grundlag.
Som jeg læser historien, efter at have læst kendelsen fra appeludvalget også så har der været tvivl om hvorvidt DM var et krav. Der står endvidere at der bliver udtaget på baggrund af tre internationale stævner som man så vælger ikke at lade martin ride. Det er jo ikke bare sådan at man kan melde til internationalt stævne hver nation har et antal pladser at give med og det er så landstræner/ chef de equipe der bestemmer hvilke ryttere der kan få lov at ride hvis der er flere interesserede end der er pladser. Appeludvalget har ikke bestemt at martin skal med de har bestemt at der skal ses bort fra DM deltagelsen i udtagelsesøjemed da det ikke har været skrevet tydeligt nok i den information der er sendt ud til rytterne ved planlægning af sæsson. Jeg vil ikke selv tage stilling til om det var tydeligt nok eller ej, men det har appeludvalget altså vurderet at det ikke var. Man har derfor bedt landstræner udtage på ny uden at skele til DM deltagelse og hvis man gør det så er Martin oplagt til holdet. Han er pt repræssenteret med 5 heste på top 10 listen for U21 i år hvor michelle befinder sig som nr 31. Han opnåede endvidere som eneste dansker sidste år placering i det individuelle mesterskab på netop Zorland som han er udtaget med i år. At forlange at man skal ride alle mesterskaber for at være udtaget er et utroligt stort slid på hestene, ganske ofte ligger nordisk og EM lige oven i hinanden så hestene ikke ville nå at have en eneste hviledag eller at rytterne skal ride samtidigt i både frankrig og finland. Det synes jeg er et tåbeligt kriterium. Jeg synes sagtens man kan forlange at der rides nogle bestemte stævner men det skal meldes ud i god tid og helt tydeligt. Hvorvidt det har været tydeligt nok i år vil jeg ikke tage stilling til, og jeg er sikker på at landstræner til næste år gør det fuldstændigt sort på hvidt hvad der SKAL rides og hvad det anbefales at man rider. Jeg synes det er mega synd for sådan en pige at man bliver stillet EM i udsigt og derefter bliver vraget, men jeg synes det er forkert at bo ikke holder sig til hele sandheden. Det var jo ikke martins valg at han ikke red i parken eller til de to andre udtagelsesstævner.
det kan da godt være at martin er et oplagt valg, men alle de andre havde åbenbart forstået kriterierne, så jeg synes at det er direkte tåbeligt at han kan komme rendende i sidste øjeblik (eller hans træner eller hvem det nu var der havde indgivet klagen) og få revideret hele grundlaget for deltagelse - for han vil med, og han kan ikke gøre for at teamet og han selv ikke har opdaget hvad kriterierne var.... come on... mit forslag om at blive udtaget via de andre mesterskaber, ville jo også kræve at stævnerne blev lagt med passende mellemrum - lad nu være med at ligge i munden på mig at jeg mener at de skal ride NM og EM på samme tid.....  og så synes jeg at det er SÅ ærgerligt når sport, som ellers havde regler om hvem der kunne udtages, bliver til "vi udtager dem der har nosser til at skrige op hvis de ikke kommer med - de er i øvrigt et stærkt kort, så reglerne må bøjes."
Er man i tvivl.. Så spørg! Man kan forhåbenligt aldrig blive for klog/dygtig/fin til at stille spørgsmål.. 
Det skal være sort/hvidt, ellers opstår der netop "hvem har det rette efternavn" diskutioner.  En var kvalificeret, en anden var ikke, længere er den sådan set ikke, der burde slet ikke være noget at diskutere.
LS horses nemlig... sådan ser jeg det også.. jeg kan da heller ikke komme og klage over at jeg ikke kommer med til fjordheste-dm selvom jeg har en god fjordhest... jeg har ikke kvalificeret mig, så sådan er det. det burde være det samme her.
Hvis der udtages over tre stævner og der er flere ryttere end der er pladser til hvert stævne så er man jo nødt til at slå koldt vand i blodet. der er jo først når man ikke får lov at ride det 3. Stævne man kan klage - det er jo først der man ved man ikke kommer til at opfylde kravene. ingen kan jo forvente at ride mere end en af de tre udvalgte stævner når der er rift om pladserne - bliver man overset må man jo gøre noget. Mht at ride DM, NM, EM, VM OG OL så er det ikke en option at ride det hele. Vil man ride VM så synes(ER)Nordisk bare ikke særligt vigtigt at slide hesten på. Endvidere er der jo massere af nye upcomming ryttere som har godt af mesterskabserfaring som kan tage det Nordisk. DM og OL er bare ikke samme liga
Bum bum. Jeg må indrømme at jeg ikke heeelt fanger hvad det er de har tænkt sig at gøre.
Om man er "fed" eller solidt bygget, gør altså en verden til forskel for mig .. En vokse mand på 80-90 kg som solidt bygget, på ingen måde kvabset - er i min verden ikke det samme som en "fed" kvinde på 80-90kg (og nej, man er ikke nødvendigvis fed bare fordi man vejer 80-90kg) .. og nu bliver jeg nok grov i min mund, men ellers ved jeg ikke hvordan jeg skal forklarer det .. Men 90 kg fedt der blopper rundt i sadlen, må da ikke være behageligt .. Her tænker jeg på det eftertryk som kommer når fedt blopper op og ned (lidt som vandballon vs græs effekten - "Bounce Bounce") men 90 kg veldrejet menneske med minimal eftertryk må da være at foretrække ? Eller er jeg bare fucked up?
nårh ja, og så for lige at svarer TS' spørgsmål  Jeg rider Fuldblod, unge heste på 2-10 år. De fleste stalde jeg har arbejdet i, har haft en max. vægt på 65 kilo når det kom til ryttere, og det passer nok meget godt. Det er toptrænede, super muskuløse heste. De helt unge eller dem der stadig mangler muskulering bærer ikke mere end ca 55 kilo inkl. sadel (dvs. det er kun mig der rider dem) SKULLE jeg vælge mellem en let (50 kilo) uerfarren rytter eller en 65+ kilo erfarren rytter med god balance, så ville jeg klart vælge den tunge rytter  Her snakker jeg om hvad jeg vil udsætte hesten for, i den daglige træning! Jeg ser intet problem i at de veltrænede heste tiltider bærer en højere vægt (70+) da det er noget der kun sker "nu og da" og i korte perioder (hestene er under rytter ca 20 min. af gangen)  Det afhænger selvfølgelig af hesten/hvem der rider den.
Som jeg ser det, kan debatten afsluttes ved LS Horses' indlæg - hold fast, hvor er det godt skrevet, og jeg er fuldstændig enig i et hele!   
Tusind tak for indlæg! Du ramte præcis mine tanker!
LShorses: Jeg er meget enig i det du skriver om dødvægt, det er rigtig godt skrevet, derfor undrer det mig at du ikke har skrevet det samme i den anden tråd på opslag og billeder, hvor samme emne er oppe.  Vh Charlotte
LS Horses:   'Lige nemlig' til det hele.
..charlotte, det kan jeg ikke se skulle være nødvendigt, efter alle de svar i tråden, jeg syntes heller ikke det bør være nødvendigt at uforbeholdent læsse sin mening ned over en person, der flere gange har frabedt sig dette.
Jeg bryder mig ikke om procent reglen, og det er bestemt ikke fordi at jeg "bryder" den, jeg holder mig under både 20 og 15 procent af min hest vægt, selv om jeg er fed. Jeg bryder mig ikke om den, fordi som jeg har forklaret længer oppe, den giver et skævt billede af hvad der er "tilladt" at smide på en hest. Som jeg flere gange har skrevet mener jeg man skal kigge på den enkelte hest, hvordan er den bygget, kort eller lang ryg, hvilket sadle kan ligger på dyret, det hjælpe jo ikke have have en hest der "må" bære 90 kilo hvis at den sadle den kan gå med er en 16 tommer sadle.
Ja nu bliver jeg altså også nød til at blande mig i Den her debat.. Hvis jeg eller ejer af den part jeg har skal opfylde reglen med 10% af hestens vægt, ja så må jeg kun ride pony i sommerhalvåret fordi det er der hesten er fed nok til at bære mig? Og ellers skal både ejer og jeg begge ned og veje maks 47kg   selv for mig der er 157cm er det (næsten) lig med undervægt   vel og mærke er Tanja (min part) haflinger af den gamle robuste type og lider absolut ingen overlast ved at jeg rider hende selvom jeg pt vejer omkring 60kg - og Ja jeg kunne godt trænge til at smide et par kilo, men ned til 47 kg - det er jo bare dumt! Og på ejers anden hest som jeg også rider, er det en herre omkring 162-165 cm i stg. Og sidst han blev vejet 625kg så ham må jeg liiiige ride?! Min underviser som er både højere og større end jeg selv må så ikke ride nogen af dem? Er enig i at min underviser ikke skal ride Tanja fast, men Kenzo kan hun SAGTENS ride uden han virker generet og så længe man stiger op via en skammel/stol eller lignende...  
Jeg synes faktisk at det er en ret god debat denne her. Jeg synes personligt, at den får mig til at tænke mere over, hvad jeg putter i munden, samt hvor meget jeg bevæger mig i dagligdagen. Min normalvægt ligger på ca. 75 kg, men jeg har aldrig været specielt tæt på min normalvægt. Det vil jeg prøve nu. En gang for alle vil jeg lægge mine kostvaner om, og se om jeg kan få presset mere motion ind i mit stramme skema. Det vigtigste er trods alt, at min hest har det godt, og jo mindre vægt man putter på ryggen af den, jo bedre  Så jeg har et mål om at tabe mig ca. 10 kg. (plus/minus), inden 1. december. Det burde vel kunne nåes  Men faktisk kan jeg så sige så meget, at det kan godt være, jeg i omkreds om taljen stadig ikke er blevet ret meget mindre, men er blevet mere defineret. Mine mavemuskler er en smule tydeligere end de før har været. Så det er jo fremskridt  Og mener også selv at jeg kan se i mit ansigt og på fremtydningen af mine kraveben, at noget er der sket, men jeg ejer ikke en vægt, så jeg aner det ikke 
At folk ikke har mere mavefornemmelse og selvkritik end at de føler det nødvendigt at spørge HN om lov til at ride deres hest!
er der nogen der spørger om lov? 
Jeg vil gerne ompolstre en gammel rokkestol jeg har arvet. Jeg har koebt stoffet men der skal vel ogsaa noget fyld ind bagved? Hvis der er nogen herinde som har proevet at ompolstre saa ville jeg blive glad hvis i gad dele fif og tricks. Hilsen Marika
Hej. Jeg er led og ked af at ingen i min familie eller noget forstår mig, når mig og min kæreste kigger på gård. Vi vil gerne ud på landet at bo og kigger derfor på gård. Vi er begge 24 år. Vi. Har i 2 år kigget på gård nu, og hver gang vi spørger vores familie til råd, så får man bare afviðe, i er for unge, der er meget arbejde i det, det er for lang væk osv. Hele vores familie kommer fra byen af, og hader næsten dyr. Da jeg fik hest for 4 år siden, var de besat falde ned af stolen pga dette, for det var da dumme penge at smide ud, og få nu solgt det dyr igen. 
Hvor er det trist, tænker om der er nogle håndværkere i vennekredsen, som i kunne spørge til råds, fordi der er mange ting som er godt at undersøge før man køber drømmestedet. Held og lykke med projektet.
Det var da trist at have så lidt opbakning. De burde tænke på, hvor sundt det er at bo på landet, hvor godt det er at have dyr omkring sig, hvor rart det er at indånde frisk luft og kunne dyrke egen salat, hvor meget gratis motion man får af at have hest og en gård. Lad jer ikke slå ud, hvis det er det I drømmer om. Det helt rigtige sted kan nok komme og I skal nok klare det, hvis I virkelig brænder for det! Held og lykke! Lene
Hej Det kender min kæreste og jeg alt for godt, jeg er lige blevet 21 0g min kæreste er lige blevet 24 så vi var 20 og 23 da vi købt og spør lige om vores forælre og søskende havde store øjne da vi sagde vi ville købe gård.. De sagde alle at vi var for unge, der var meget arbejde, vi havde ikke råd, det var for langt væk osv osv.. Meen det køre nu meget godt for os. Vi har boet her i 7 måneder og på de 7 måneder har vi sparet op til en ny løsdrift stald vi er er ved at bygge. og vi synes selv at det arbejde der er her på gården er hyggeligt og vi har fået det til at se godt ud. selvfølgelig er det hård til tider men vi synes jo også det er det værd, Og helt ærligt vi valgte bare til sidst og sige at enten så støtter i op omkring det eller også kan i blander jer uden om, for vi ´blev godt træt af at høre på deres "brok" hele tiden. Vi tog og tager stadig glædeligt i mod råd og vejledning, men vi gider ikke konstant og høre på hvad de mener vi IKKE kan for vi har gang på gang bevist at de tager fejl.. Min familie kom sig hurtigere over det hvis man kan sige det sådan,, Jeg kommer fra selv fra et landsted hvor i mod min kæreste og hans familie kommer fra et villa kvarter så det lå lidt længere fra deres verden, så klart at de stejlede da deres søn lagde ud at han ville købe en landejendom hehe.. MEEN slå hånden i bordet overfor dem, man skal ikke finde sig i det. Så længe i har styr på det økonomiske og ved at der følger hårdt arbejde med at bo på landet ja så skal de bare holde op. Men det er selvfølgelig altid en god ide at tage i mod gode råd, alt det andet de kommer med skal i bare sive fra 
Hej Det kender min kæreste og jeg alt for godt, jeg er lige blevet 21 0g min kæreste er lige blevet 24 så vi var 20 og 23 da vi købt og spør lige om vores forælre og søskende havde store øjne da vi sagde vi ville købe gård.. De sagde alle at vi var for unge, der var meget arbejde, vi havde ikke råd, det var for langt væk osv osv.. Meen det køre nu meget godt for os. Vi har boet her i 7 måneder og på de 7 måneder har vi sparet op til en ny løsdrift stald vi er er ved at bygge. og vi synes selv at det arbejde der er her på gården er hyggeligt og vi har fået det til at se godt ud. selvfølgelig er det hård til tider men vi synes jo også det er det værd, Og helt ærligt vi valgte bare til sidst og sige at enten så støtter i op omkring det eller også kan i blander jer uden om, for vi ´blev godt træt af at høre på deres "brok" hele tiden. Vi tog og tager stadig glædeligt i mod råd og vejledning, men vi gider ikke konstant og høre på hvad de mener vi IKKE kan for vi har gang på gang bevist at de tager fejl.. Min familie kom sig hurtigere over det hvis man kan sige det sådan,, Jeg kommer fra selv fra et landsted hvor i mod min kæreste og hans familie kommer fra et villa kvarter så det lå lidt længere fra deres verden, så klart at de stejlede da deres søn lagde ud at han ville købe en landejendom hehe.. MEEN slå hånden i bordet overfor dem, man skal ikke finde sig i det. Så længe i har styr på det økonomiske og ved at der følger hårdt arbejde med at bo på landet ja så skal de bare holde op. Men det er selvfølgelig altid en god ide at tage i mod gode råd, alt det andet de kommer med skal i bare sive fra 
Jeg tror det er fordi familierne bekymrer sig om jer, de gør det så bare på en træls måde. Kunne I prøve at forklare, at I gerne tager mod konstruktive råd, at I VIL gården og at I bliver slidt ned at 'det kan I ikke'? Måske er de ikke klar over hvor negativt I hører det de siger. Held og lykke med gården 
Kan de også give jer, når nu de er by boer og "hader" dyr ?? Jeg ville nok som første gangs ejer, først og fremmest, se på mine behov.  Hvilke krav stiller i selv til et landsted.  1. skal det er fint og flot og lige til at flytte ind i.  eller må der gerne være noget gør det selv projekter. 2. hvor meget jord. 3. hvordan skal det helst ligge i forhold til, ride muligheder, indkøb, transport, skole og job. Bor selv på landet og ved det kan være besværligt, især med børn, hvis alt skole og fritids muligheder ligger over 10 km væk og den eneste transport er Mor og fars bil.  Eller at manden har 35 km til arbejde og det også kun kan klares med bil. Alle disse ting skal man lige tage i betragtning.  Der næst økonomien i det. huset transporte osv.
Halløj der, I kølvandet på alt det diskussion om vægt osv. vil jeg gerne linke til en artikel, der forklarer, at overvægt og andre problemer ikke er ens egen skyld. Jeg ved godt, at dette koncept for mange er svært at fordøje, men tænk over det noget tid - det giver rigtig god mening. Mange trøstespiser - altså oplever de noget, der gør, at de får denne trang. Og trangen er jo ikke blot en uafhængig tanke, men en kropslig reaktion, de ikke bevidst vælger. Manges krop er så fantastisk indrettet at de er nødt til at spise meget sundt og motionere en del for at opretholde en normal kropsvægt (dette mig selv inklusive). Og dertil kommer at ikke alle er psykisk/fysisk indrettet til at gøre sådan. Nogle arbejder så meget at der ikke er tid/overskud til at lave sund mad, så derfor bliver det bare noget hurtigt færdiglavet eller "junkfood". Andre har ikke råd til det sunde mad. Andre ved ikke hvordan det laves.. Andre er opvokset i en tid hvor det ikke har været i fokus/opdraget af folk fra en tid, hvor det ikke har været i fokus. Andre kan simpelthen ikke lide de sunde ting (mig inklusive   .) Jeg tvivler stærk på at der er nogen, der helt uafhængigt og ud af det blå tænker, at nu vil jeg da lige spise 1000 kcal mere hver dag end hvad jeg egentlig har brug for, så jeg kan tage betydeligt på. Og så ved jeg godt, at mange er af den holdning, at "man skal da bare styre sig", "man skal da bare sætte tid af til det" - og jeg vil vove den påstand at tænker du sådan, er det fordi, at du er en af de "heldige", der ikke har disse "laster", og derfor ikke kan sætte dig ind i, hvor stor styre, de har. Det er generelt i DK (og verden) blevet udbredt at man "bare skal". Jeg synes mange problemer negligeres og det forventes at man bare tromler ud af uden problemer. Men nu er verden efterhånden sammensat på så unaturlig måde, at mange ikke kan følge med. Og er I klar over, at fødevareindustrien bevidst forsøger at få folk til at spise mere og tage på? Ikke alle grunde er åbenlyse, men tænk på noget så simpelt som alt det slik og sodavand, der liiige er nede ved kassen, hvor man så så fint kan stå i kø og blive fristet. Samtidig er der de folk, der ikke tager på, selvom de spiser helt forfærdeligt. Dem bliver der intet sagt til, selvom de i grunden er lige så usundt - eller måske endda mere, da mange af dem bliver fede inde omkring organerne. Disse folk kan endda se ned på overvægtige, der spiser sundt og går i fitnesscentret.. Så hvad handler det egentlig om? Du ved ikke hvad historie en overvægtig har, og en overvægtig kan i grunden være meget sundere end en normalvægtig. Jeg tror simpelthen, det mest af alt er udseendet, der er tabu. Hvor mange tænker sig om før de dømmer en overvægtig? Det er på sin vis naturligt nok at det bliver tabu, og det er for de meste nok en "automatisk følelse" - da det selvfølgelig for alle levende væsener handler om at være fit for at overleve. Mennesket er et dyr med instinkter, selvom det ofte glemmes/forventes fortrængt. Men prøv så at forestil jer, hvordan disse personer SELV har det - de har ski nok ikke brug for andres negativitet, tværtimod. Tag mig for eksempel. Jeg havde en ganske normal vægt på omkring 65 kg. (er 173 høj). Jeg var ikke slank, men bare "helt almindelig". I julen 2006 tabte jeg mig til 57 kg. via træning hver dag (dog let træning, men hver dag), men fik så en depression i start 2007 og tog på til 85 kg. Brugte de næste 5 år på at tabe mig, tage på, tabe mig, tage på.. om og om igen. I motionscenteret ofte, spiste mest sundt, men fik forskelligt medicin og var sommetider "nede", så jeg ikke kunne tage stilling til det og bare spiste hvad der var lettest tilgængeligt. I 2012 var jeg nede på 62 kg, men så fik jeg noget nyt medicin og kom op på 85 kg igen. Nu er jeg på omkring 70 kg. Det svinger stadig hvad jeg formår med træning og motion, men jeg har altid gjort noget ved det. Jeg har spist ûbersundt og gået i motionscenter mange gange om ugen, sommetider taget 3 hold på en aften - og stadig var jeg den "buttede", mens jeg havde slanke bekendte der ofte spiste på Mc Donalds. Tilmed valgte jeg aldrig selv at få medicin, og bad hele tiden om ikke at få det. Tænk over det. Jeg selv kan have en tilbøjelighed til at mene, at det da er "ladt" bare at blive VED at tage på, som dem der virkelig bare kommer langt op. Men jeg ved jo godt, at det er en DUM tanke, der blot tager udgangspunkt i mine egne kapaciteter - altså at jeg jo formår altid at få det ned igen, så det aldrig går helt galt. Men man skal altså tænke lidt ud over sin egen næsetip, hvilket jeg altid minder mig selv om. Det er en negativ og grim tankegang, at tage udgangspunkt i sit eget liv, når man dømmer andres (egentlig skulle man aldrig dømme andre..). Vi er alle forskellige og vi har hver vores historie. Der er INGEN der vælger at blive usunde af egen fri vilje! Selv personer der siger, at de vil bare have lov at spise fordi, at sådan har de det bedst - de er genetisk designet/opvokset på en made, der har ledt dem til at være så madglade, fordi, som de siger, sådan har de det bedst.
Nå, men her er jeg på min hest.   Gad vide om han er ved at bryde sammen og sige farvel og tak??..   
Næ, rid du bare videre   - der hænger vist heller ikke for meget over buksekanten 
Hvis man SKAL gå så meget op i de procent, så kræver det altså at hesten er vejet på en rigtig vægt. Vores heste vejer fra 80-120 for lidt på målebåndet. Den største forskel er på vores pony på 144 cm af racen QH. Hun vejer i følgemålebånd, 480 kg med god vilje. dvs. 474 præcist. Men på vægt (har prøvet 3 forskellige vægte nu for at være sikker) vejer hun 600 kg på alle 3 vægte. (og nej hun er ifølge 3 dyrlæger ikke for tyk, men faktisk lidt for slank). Altså må hun i følge % reglen bære temmelig meget. Men efter som jeg selv kun vejer ca. 55 kg, så har hun på ingen måde muskler til eks. 100 kg i min verden. Her må der også komme noget træning ind i billedet. Så jeg synes det er ok med ponyer og små heste til voksne, men det er helheden, der skal med i billedet også. Og selvfølgelig må hesten heller ikke være overvægtig. Er den det og rytter med, så kan man jo jogge lidt med hesten ved siden til at starte med. Det giver også et rigtig godt forhold til hesten. Tilgengæld så oplever jeg mange stirre sig blind på højden af en hest, som værende udtryk for at den kan bære flere kg end en heste der er eks. 15 cm mindre. Men jeg har oplevet flere heste på 170 cm som vejede mindre end vores QH og som også virkede mere spinkle og sarte mht. vægt. Så jeg tror man skal vurdere hele equipagen.  
Der er en spændende artikel i det nye nummer af Tølt hvor en gruppe forskere fra japan har forsket sig frem til at 29% af hestens kropsvægt er max. Herefter kan man se tydelig forskel i den måde hesten bevæger sig på
29 procent vil ved en almindelige DV'er på 500 kg. svare til 145 kg. På en lille pony på f.eks. 300 kg. 87 kg. Det er da noget af nogle vægte. Så tror jeg i det hele store vi er ude over det problem  Jeg må indrømme, jeg synes det er ualmidelig interessant, at de tråde om overvægt, er det der slæber mest interesse - og ikke mindst flest svar - med sig. Det må virkelig være en emne, der optager en masse ikke-overvægtige mennesker derude. Hold da op, hvis man kunne opfostre den slags energi i andre situationer, så havde vi jo nærmest styr på det hele. Til sammenligning synes jeg f.eks. at det er interessant at mit indlæg omkring hvad folk egentlig gjorde ude i rideverdenen, der aktivt ændrer på dyrenes vilkår, havde 12 indlæg i alt - herfra 3 af mig. Så jeg undres nogle gange over, hvad det er i overvægt, der sætter sådan en brandhed diskussion - og ikke mindst følelser, hos de, der ikke er overvægtige - igang. Fra mit perspektiv taler vi om et ret minimalt problem - ja, de fleste, der "med god samvittighed" (og er det i sig selv ikke et lidt uhyggeligt begreb) kan ride deres hest, har da stødt på en rytter, hvor de kunne sige; aaarh, er den nu også hel god? Men er det virkelig så stort et problem, at det er det tema, der optager det jævne hestefolk, som HN nu engang er, mest? Jeg selv tænker bare; lad os da mobilisere kræfterne til noget meget mere interessant!
Her i England hvor jeg bor er overvægt blandt ryttere et alvorligt problem - især fordi overflødigt fedt er saa udbredt, at det er blevet usynligt. Folk klatrer op paa alt for smaa heste-rygge i alt for smaa sadler og er ikke dygtige nok til at mærke halthed eller ømhed. Jeg væmmes, fordi en overvægtig rytter ikke tager det ansvar overfor hesten som det tilfalder dem at tage som ryttere. Hesten er ikke et forlystelses-redskab, og ridning er ikke en menneskeret.
Efter låner til vores nuværende avlshingst var det meget vigtigt for mig, at låner lå så tæt på de 10% af hans vægt som muligt. Han er 160cm, men vejer umiddelbart ikke mere end 525-550kg da han er en ædel hest. Begge de lånere som jeg har haft har ligget enten under eller lige ved de 10%. Jeg har en enkelt gang måtte afvise en rytter pga vægten - ikke en særlig rar fornemmelse og det var ikke med min gode vilje, men det ville jeg altså aldrig byde min hest ( som iøvrigt helst går med 16 eller 16,5" sadel) Personligt bestræber jeg mig på at ligge indenfor 10-12% af hestens vægt. Nuværende ridehest er en fyldig DV på ca 167cm. Hun vejer optimalt set ca 600 kg ( pt nok mere) og mit føl fra i år forventer jeg 170cm og med slutvægt omkring 650kg. Selv vejer jeg pt ca 61kg og er 170cm. Jeg vil gerne veje et par kg mindre, men pga sygdom og operationer kæmper jeg pt for at holde vægten uden den bliver for lav. Jeg bilder mig ind at ingen af mine heste tager skade eftersom jeg ligger indenfor de 10-11%. personligt synes jeg grænsen må gå ved de ca 15% - men det afhænger af mange faktorer som bla LS HORSES beskriver så fint længere oppe i denne tråd.
A M E N.!!! Fantastisk godt skrevet, jeg selv er en af dem der også gerne skulle smide en hel del kg, og en hel del, er ikke bare 5-6 kg men jeg ville da blive lykkelig hvis bare de 5-6 forsvandt som en start  Det ER nemlig ikke BARE LIGE, at tage sig sammen, og da slet ikke når man slider godt med en langvarig depresjon, jeg ved jo godt, at en slank og sund krop nok vil hjælpe mig med, at have det bedre med mig selv og måske bedre kunne takle at være blandt masse mennesker. Men det er bare så skide hamrende svært stadigvæk, man skal faktisk have en ok god økonomi for at kunne leve rigtig og sundt, HVERTFALD når man bor i Norge som jeg gør, hvor en pakke ægte rugbrød koster mellem 34 og 40 kroner   Og det de kalder billig grovbrød, er det man i dk kalder grovt franskbrød, kan købes til 8 kroner... Når ris, kartofler og pasta er det man spiser mest af, fordi kødet også har en vild kg.pris og 2 små kyllingfileter koster mellem 45 og 50 kroner... Mit største problem er faktisk IKKE at jeg spiser for meget, som mange tror, at alle overvægtige folk gør, NEJ, jeg spiser alt for sjældent og så også fejl så klart... Men en dag, skal jeg klare det, og skal juble langt og længe den dag der er 10 kg. mindre, for så mangler jeg kun 20 til... Mvh. Pia
hvor er dit indlæg godt skrevet, og jeg har lige selv været igennem hn-møllen, som siger at jeg er for tyk, og jeg er uansvarlig og jeg kunne jo sikkert også bare have ladet være med at putte mad i munden.. jeg er en af dem der ikke har overskud og vilje til at styre mig når jeg har det skidt, og det indrømmer jeg.... min baggrund med mobning af værste skuffe har gjort mig sårbar. maden og hesten er desværre de eneste steder hvor jeg ikke tænker på det... jeg havde ellers tabt mig 20 kilo, men sidste år ved denne tid, flyttede jeg min hest, og for at gøre en kort historie lang, vendte mine veninder mig ryggen (og ja.. jeg havde kun veninderne fra stalden, som jeg ellers havde kunnet regne med uanset hvad) pludselig stod jeg helt alene, var lige blevet student så ikke engang min klasse kunne jeg se frem til at se igen efter sommerferien... her gik det galt for mig. da Apache så blev skadet i december, og jeg egentlig godt vidste at den var helt gal, stoppede jeg selvfølgelig også med at ride, og jeg blev bare mere ked af det... nu havde jeg jo ikke min ridning som frirum mere.. så jeg har faktisk det sidste år måttet sige farvel til mine veninder, og jeg har måttet vente på at få dødsdommen på min bedste ven gennem mange år... han blev aflivet den 25. juni, og der hentede jeg også Hjalte... det er ikke en hemmelighed at de 20 kilo kom på igen i løbet af det forgangne år, og jeg undskylder ikke mig selv på nogen måde, men ved også med mig selv, at min reaktion på at have det dårligt ender i ingen motion og alt for meget guf... det gode er så at siden jeg fik Hjalte hjem, har jeg tabt et kilo igen. jeg tager det som et tegn på at jeg er på vej op (eller ned om man vil   ) igen.
Jeg har også været svært overvægtig *altid*, med mange mislykkede forsøg og tiltag for at komme de ekstra kilo til livs. Men for tre måneder tog jeg skeen i den anden hånd, lagde mit liv og min kost om - og NU rasler kiloerne af mig. Forskellen på nu og alle de mange forsøg er, at jeg er 100% mentalt klar til vægttabet. Det er gået op for mig, at det har jeg ikke været tidligere. Der har været meget andet at slås med. Den kamp har jeg vundet, og opnået en psykisk velvære. Den fysiske kamp er nu i gang, og den vinder jeg også! Jeg har sat mig et mål, der ikke drejer sig om tallene på vægten eller målebåndet, men om livsglæde - og for at jeg skal kunne det igen, som mit mål er, skal jeg virkelig have tabt mange, mange kilo. Den første måned var svær. Meget svær. Nu går det lettere, for dels VIL jeg opnå mit mål, dels er jeg kommet ind i en god rutine mht. kosten, og dels savner jeg ikke længere de søde, fede spiser. Når sæsonen starter igen her til september, skal der bygges mere motion på, i form af vandgymnastik og gymnastik (eller evt. 2x vandgymnastik). Jeg har for første gang nogensinde i mit liv LYST til at dyrke motion, bevæge mig mere. Men havde jeg ikke været mentalt klar dér for tre måneder siden, hvor jeg fik konstateret diabetes type 2, havde jeg nok ikke haft overskud til at ændre noget som helst ved min daværende livsstil. Mig, d. 25/3-2013, da havde jeg kun lige lagt mit liv om:  
...for NOGLE mennesker er det selvforskyldt....for der er faktisk mennesker der er totalt ligeglade....! Jeg har altid vejet for meget, nogle gange få kg andre gange 30 kg +. Jeg er vokset op med at spise en masse gammeldags mad, min mor hældte gerne de sidste kartofler op på min tallerken for så var der spist op og jeg spiste gerne det jeg kunne...og lidt til. Var ikke et specielt overvægtigt barn, lå måske få kg over "mormalen". Blev drillet en hel del i skolen da jeg var klassens tykke pige....selv om jeg ikke var fed hvilket jeg kan se på billeder fra folkeskolen. Har ikke haft den letteste barndom, hadede at gå i skole og løj mig tit syg. Der var nogle få i skolen jeg ville kalde venner. Har altid elsket kulhydrater som lækkert brød og pasta og det er nok hvad der har gjort mig lidt for stor.... Men siden 09 har jeg smidt ca 30 kg og jeg VIL tabe mig noget mere, men det er fandme ikke nemt når man har en forbrænding som en skildpadde.......skal kun have ca 1000 - 1200 kalorier dagligt ellers tager jeg på. Om det er genetisk ved mig kan jeg kun gisne om, men et eller andet må der være når det er så svært at tabe sig. Men ja, har aldrig forstået hvorfor sund mad som frugt og grønt er dyrt og usund mad som hvidt brød og pasta er meget billigt at leve af... Har ikke altid råd til det sunde alternativ....
Der er ikke nogle der bare er "ligeglade", de er det af en årsag, som de måske endnu ikke selv kender/vedkender.
   
Buhl: Fordomme er der nok af......... Til din information, hører Filosofi, Film- og Medievidenskab, Pædagogik og Retorik til på MEF. Og deres forskning er selvfølgelig af videnskabelig kvalitet.
Vil som Salvia lige påpege - at selvom, der er folk, der påstår at være ligeglad, så er det oftest i benægtelse eller anden påvirkning til dette. Jeg har kendt flere, der påstår, de er ligeglade, men når sandheden kommer frem og der fx skal tages familiefoto, så er det et problem alligevel. Jeg har også en ven, der siger, han er ligeglad, men han kan godt se, at grunden til, at han er ligeglad, er at han pt. ikke har mentalt overskud til at tænke over det. Sådan kan jeg selv have det i perioder - jeg er ligeglad med hvad jeg spiser, fordi at det ikke giver mening at have fokus lige på det på det pågældende tidspunkt. Men det betyder ikke at jeg dybest set er ligeglad med min vægt. Det er om at vælge de rigtige kampe på det rigtige tidspunkt - at være mentalt klar, som Salvia også så fint forklarer.   Jeg vil gerne påpege at jeg INTET skriver om, hvem der er ansvarlig for at ændre dette. Det jeg skriver er for at gøre opmærksom på, at det er trist at diskriminere folk generelt eller se det som tabu, og at mange ikke tænker sig om, når de gør dette. I det jeg skriver kan jeg ikke se, at der mangler "videnskabelige kilder", da det er ren logik, at vi påvirkes til alt, hvad vi gør. Hvis du er uenig vil jeg meget gerne høre en velformuleret forklaring på dette, for det vil da kun være interessant at høre.   Jeg er enig i at nogle misbruger deres laster, og at det ikke skal gøres til andres problem som sådan. Men samtidig så er det stadig et faktum, at folk manipuleres til at spise usundt på mange måder, og derved er jeg en smule ovre i at mene, at det altså også en samfundet, der er forkert på den. Men at gå helt i ynketilstand og lægge alt ansvar over på andre - nej, det er ikke særlig tiltalede.   Det er forfærdeligt svært at bedømme hvornår folk virkelig har det svært, eller hvornår de bare gør problemet værre for at få opmærksomhed eller hvad end, de søger.
Hejsa.. Så er der os som ikke kan tage på.. Føler lidt vi bliver glemt i mængden.. For at vide af alle ej hvor er du tynd, tag nogen kg på.. Du må være syg.. Jeg kæmper for at blive gravid og fået af vise af lægen jeg skal tage på så kroppen er klar.. Tak skæbne!!! Jeg er 170 og vejer 53 kg og har intet fedt på kroppen. Jeg spiser 1000-1500 kacl mere om dagen og har taget 1 kg på 1/2 år.. Er der nogen som synes det er synd.. Nej nej alle siger du er så heldig og folk bliver nærnest sure når man siger man gerne vil tage 10 kg på.. Og der er ikke mange aktikler og undersøgelser på nettet om "os" nogen der har forslag kom med kyshånd.Ved det er ude for emnet ville bare lige sige vi også findes i den "store" mængde /Mia
 Jeg er godt klar over, at "folk som dig" også findes derude. Det var blot ikke lige fokus her.   Jeg har et spøjst problem, som jeg synes, er lidt trist også. Jeg vejer ca. 15-20 kg. for meget (min idealvægt ville nok være på 53 eller deromkring), men får at vide, at jeg skal da ikke tabe mig, nok fordi det ser forholdsvist normalt ud på mig, når jeg har løst tøj på. Taber jeg mig og føler mig godt tilpas, får jeg at vide, jeg er for tynd, fordi min krageben og skulderblade generelt er ret merkante - det er de også nu.   Det er heller ikke videre spøjst at få at vide, man er, som man skal være, når man er for stor og derfor ikke føler sig tilpas, men så få at vide, når man har det godt, at så er man forkert. Så jeg kan sagtens sætte mig ind i dit problem, det er heller ikke let. :/ Men det er igen det med at se ud over sin egen lille verden. Ma giver ikke andre råd ud fra sin egen mening, men ud fra hvordan andre ar det godt. Der er ikke noget værre end at få at vid,e man er som man skal være, når man ikke selv føler sig godt tilpas. Det jeg tænker er, at du nok skal koncentrere dig om sundt fedt. Eksempelvis fisk (specielt laks og makrel), avokado, frø og nødder, olier. Du kan selv søge efter sunde fedtkilder på Google, hvis ikke, du allerede har styr på det.   Det skal dog siges at jeg ikke er kostekspert, men det er blot min tanke.
Jeg er en af dem, der kan spise og spise og spise og ikke rigtigt tage på og sikkert er usund hvis man åbner op og kigger inden i. Men for mig er det egentligt uvedkommende hvorfor folk er overvægtige, det skal jeg ikke pille i. Og det gør mig ikke noget at folk er det og hvorfor de nu er det. Det jeg ikke forstår og aldrig kommer til og forstå, er hvorfor man sætter sig op i sadelen på en hest hvor numsen ikke kan være. Når man nu ved at trykket ikke fordeles rigtigt og der, derfor er risiko for trykskader samt ens balance, opstilling mm. ikke får nogen gavn af det. Jeg forstår det ikke og kommer aldrig til at forstå det. Selvom jeg er normal i min vægt, så skal jeg jo stadig vælge hest efter hvor jeg kan have bagdelen. Derfor er der en del toer og treer ponyer jeg bare ikke skal sidde på, jeg har for stor bagdel til en sadel de kan bære. Min bagdel kan ikke være i en 15", derfor sætter jeg mig heller ikke op i en sådan sadel. Beklager hvis jeg støder nogen, på det punkt er jeg nok ret kold, at jeg ganske enkelt ikke forstår det. Er med på at folk finder glæden ved heste, men man kan jo lave super mange andre ting, end lige og ride sammen med heste.
 - Jeg er enig. Denne tråd handler heller ikke om overvægtige vs. heste - jeg håber ikke at det kom til at fremstå som om, at jeg forsvarer ufornuftig ridning. Det kom jeg nemlig til at tænke på, at nogle måske kunne opfatte det som om.   Jeg er også ret kold på det område - men det er også andre levende væsener, man lader sin last gå ud over. Ligesom jeg på sin vis godt kan forstå rygere på samme måde som overvægtige, så synes jeg stadig ikke, det er OK, at ryge tæt omkring andre folk, da det jo også påvirker dårligt med passiv rygning, og generelt bare er generende for hals/næse (synes jeg i hvert fald). 
det er heller ikke det jeg prøver at sige: Jeg prøver at sige at med troværdige kilder havde du været mere troværdig. (Jeg tror artiklen er fra en filosof der ikke er blevet korrigeret inden han gik i selvsving, eller en journalist der ikke evner at videregive hans budskab eller med vilje "vinkler det interessant". Gæt selv.) Derefter prøver jeg at forklare hvad jeg mener der er galt, fordi dit første indlæg efter min mening kan tolkes for meget i retning af at man ikke behøver stå til ansvar overfor egne gerninger, hverken overfor sig selv, eller overfor andre, igen i tråd med artiklen - og måske læst sådan fordi du starter med at linke til den (og bruger en noget speciel overskrift på tråden). BigWhopper, ja, fordomme er der nok af. De sikrer artens overlevelse, og kommer altid af en årsag. Som regel er det faktisk ret sjovt at gætte på årsagerne til fremmede menneskers fordomme. Ind imellem også lærerigt. Jeg havde forventet en læge, biolog eller (angelsaksisk uddannet) psykolog måske kunne udtale sig kvalificeret om rygning eller fedme. I øvrigt, hvis fri vilje ikke eksisterer, som journalisten tager phd'en til indtægt for, så er der vel ingen grund til denne tråd?? Så kan de der dømmer andre for tidligt eller på for mangelfuldt grundlag jo heller ikke gøre noget ved det?
Jeg synes man skal skille tingene ad. Det er da rigtig synd for jer der kæmper med kiloene og jeg håber da at det lykkedes for jer at nå jeres mål. Men at byde en hest massiv fedme er egoistisk og jeg synes ikke at det er en undskyldning for at ride, at man har lavt selvværd pga sin vægt. Det skal ikke gå udover hestene at man har et vægt problem.
 - Jeg kunne også sagtens have skrevet tråden her uden linket til den artikel, det var blot for også at give et andet eksempel på det, men hvad jeg selv skrev var ikke for at gengive hvad artiklen siger som sådan, jeg har selv tænkt det.  Men vi har vist også forskellige indgangsvinkel her. Jeg går næsten ud fra, at det du søger er fx forskning, der forklarer, at rygning/overvægt gør det og det ved kroppen, for de artikler findes der jo massevis af. Men det er slet ikke det, jeg er inde på - hvad jeg skriver om er den mentale påvirkning, og det føler jeg ikke, der behøver mere videnskablig dokumentation for, for det sker jo for os alle med stort set alt (de fleste har en reaktion på at være stresset/ked af det fx, og det er ikke altid, det er af egen vilje, man er i denne situation). De nævnte scenarier, der måske kan føre til overvægt (i første indlæg, jeg skrev), tager heller ikke udgangspunkt i kropslige reaktioner, men de mentale, påvirket af opvækst o.a., og de ydre forudsætninger som økonomi osv. Det er en helt anden snak at gå ind og skrive om hvordan det påvirker kroppen (eksempelvis at sødestof giver signal til hjernen om, at nu kommer der sukker, men da der ikke gør det, øger det sukkertragen). Hvad jeg skriver er selve "basis", hvad der kan påvirke folk til at spise usundt, for meget, for sældent, forkert... Jeg tror, du har misforstået konceptet "fri vilje".  Du skriver:
Jeg skal til at have sendt mine udedækkener til vask og er lidt i tvivl om de også skal impræneres eller om det kan springes over. Synes efterhånden jeg har hørt flere sige at man ikke behøver at gøre det hver gang. det drejer sig om to amigodækkener som blev købt i vinters og dermed er det første gang de skal vaskes. Et amigodækken og et mastadækken (af den ekstra gode kvalitet) som blev købt sidst år og og er vasket en gang samt hjemmeimpræneret. Ingen af dækkenerne er brugt hele vinteren men skiftet ift temperaturen. Ville i få dem impræneret når de alligevel var til vask eller ville I spare de penge. Hvor ofte får du dine dækkener impræneret? MVH Kristina
det ikke hvert år, heller ikke hvis de har været vasket. Men gør gerne det, at jeg holder lidt øje med, om det stadig holder tørt. Min erfaring har indtil videre været, at de godt kan holde til 2-3 vask før man behøver at imprægnere igen.
... som om vi har den samme drømmehest - for min er lige netop den jeg har (han måtte dog godt have været skimmel, men skidt - farven på betrækket er det der er mindst vigtigt når ma først kender kræet) Han er 14 år, det med at springe gør vi det ikke så meget i, men han gør det gerne når jeg beder om det, godt 160 høj - og prisen er jo mindre interessant, da det er 11 år siden den blev betalt - og han kommer ikke til salg igen.  
Nej hvor sjovt 
ja, jeg har også lige købt min drømmehest  5 år, med udemærket afstamning, og ikke for spinkel og ikke for smal... vigtigst af alt er han rar som dagen er lang, og han giver mig muligheden for at have adgang til en helt anden verden  han er nemlig en fjordhest, og han er skøn! prisen her er ligeledes underordnet - han kommer ikke til salg igen   
Tja....., min drømme hest er nok en Quarter (farve og køn er underordnet), som er uddannet inde for cutting. Men lige nu må jeg tage til takke med min nuværende Quarter vallak, som også gør det gandske udemærket, inde for ko ridning.   Mvh Signe:)
Hej Hesteænder. Jeg har lige købt noget lakridspulver for sjov og så er det bare hvad kan man egentlig bruge det til , når man ikke skal lave lakrids eller karamel  Er der nogen med gode forslag til kageopskrifter , eller skal man bare lave noget lakridssause .  Chokomousse a la lakriiidsse 
Jeg tror, dette er nærmere den artikel, jeg egentlig ledte efter og ville have postet. Jeg så egentlig artiklen for flere dage siden, og søgte så efter den for at bruge den i denne tråd, og fandt først den først postede, men dette er vist mere i retning af den, jeg læste tidligere, da her er mere information.
Buhl: Hvilken årsag har dine fordomme så?? de bunder jo tydeligvis ikke i viden, idet du ikke anede hvad mef var. Og hvad er en angelsaksisk uddannet psykolog?? Jeg har ingen kommentarer til artiklens indhold, udelukkende dine uvidende kommentarer om forskning fra humaniora generelt.
Hej. Det er en god pointe, du har, Sandra.   Jeg er en af de heldige mennesker, som det falder nemt at spise sundt. Jeg har aldrig været overvægtig, men hvis jeg spiser usundt i bare et par dage kan jeg lynhurtigt både se- og mærke forskel. Jeg er derimod vokset op med en overvægtig mor og jeg har set hendes daglige kamp mod de ekstra kilo. Det er hårdt at være vidne til og har fået mig til at tænke meget over al det der med overvægt, kure og så videre. Der er nemlig meget mere i det at tabe sig, end bare at følge en ny kur i en bog og det overser mange mennesker desværre. Der skal en livsstilomlægning til og her er det ikke kun indholdet i skabene, som skal revideres; det er også indholdet i hjernen. Årsagen til overvægten skal findes, tankemønsteret skal ændres, vaner, som man har haft hele livet, skal ændres. Der skal ikke hyggespises fredag aften, der skal ikke belønnes med chokolade efter en hård dag og så videre. Èt er virkelig at lære og spise sundt, hvilket kan være svært for mange, noget andet er hele den mentale ændring. Det tror jeg de færreste egentlig kan, især hvis de er alene om det. Samtidig er forskningen i overvægt mangelfuld og primært foretaget af producenter af f.eks. slankeprodukter eller af guruer, som selv har tabt sig. Samtidig er der et stort problem i Danmark med at de usunde fødevarer er dyrere. Jeg er på SU og jeg kan ikke spise halvt så sundt, som jeg gerne ville. Derfor er det ofte også de fattigere og svagere i samfundet, som kæmper mod overvægten. Jeg mener i det hele taget at hele det mentale i det at være overvægtig og tage beslutningen om en slankekur er blevet negligeret. Heidi
Jeg mener helt sikkert ikke at man skal dømme folk, uden at kende deres historie. Har selv en veninde der tog ret kraftigt på pga medicin. Men jeg vil nu stadig mene at mange selv er ansvarlige for at de er overvægtige. ligeledes rygerne. Jeg er selv slank og har stort set altid været det, men tog på da jeg arbejdede i et køkken. Det var kun 5 kilo, men hold da op hvor kunne det ses og mærkes! Jeg ELSKER mad, og mit stofskifte er ikke helt hvad det har været. Det var rigtig svært at lade være med at overspise, og det var også surt at tabe de kilo igen. Jeg overspiser stadig nogengange, og det har jeg det fint med. Herregud, et par kilo op og ned. Jeg har ligesom alle andre perioder hvor jeg ikke er på toppen, og har lige haft et rigtig svært år, men derfor er jeg stadig selv ansvarlig for hvad jeg køber når jeg er ude og handle, og hvor meget jeg spiser. At man måske ikke har nok rygrad/viljestyrke, kald det hvad du vil, handler mere om motivation end om fri vilje, vil jeg mene. Vi lever trods alt i et informationssamfund idag, der er uendelig mange gode råd tilgængelige om både livstilsændringer, kost, motion osv. Og så er det jo ret ligetil, at tager du på, så spiser du for meget. Ergo skal du spise mindre/sundere, evt motionere, for at tabe dig. Her mener jeg selvfølgelig ikke folk der f.eks. er på medicin. At man så evt ikke har mentalt overskud, det kan vidst ramme alle. Og det ville jeg ikke klandre nogen for, men jeg vil nu stadig mene at det er på eget ansvar hvad man putter i indkøbsvognen og i munden. Og så et stort klap på skulderen til alle der kæmper med vægten   Det er en sej og til tider sur kamp, håber i når jeres mål 
 - der er mange grader af mentalt overskud/underskud. Man behøver ikke at være hverken deprimeret eller stresset for ikke at have energi nok til enten at begrænse sin madmængde eller købte og lave noget sundt. Dit svar tager jo også udgangspunkt i dig selv, hvor du mener, at fordi du har kompetencer til at styre det, så må alle andre også have. Men det er ikke nødvendigvis tilfældet. Mange er tilbøjelige til at spise mere, hvis blot, de har en smule mindre overskud eller er træt. En del kan afhjælpe let stress med chokolade. Det handler ikke bare om rygrad, hvilket igen er denne "du gør det bare"-tankegang. Hvor meget viljestyrke, man har, er sikkert også genetisk bestemt - for at overføre det, er det jo heller ikke alle heste, der kan være lederen, og det kan du nok ikke bare få denne til at være, fordi, den skal tage sig sammen. Den kan have viljestyrke til kort at sige fra overfor de andre, hvis det bliver for grove, men den bliver sjældent lederen. Man kan ikke være andet end, hvad man er - kun i meget lille omfang. Viljestyrke er ikke en uendelig kilde, men noget der bruges kortvarigt, som når der læses op til eksamen, trænes til en løb, skal tabes FÅ kilo osv. Viljestyrke tager meget på en ressourcer, da dte jo er at tvinge sig selv til at være noget, man ikke er. Folk er forskellige, du kan kun svare for dig selv, hvis du tager udgangspunkt i, hvordan du selv har det. 
Whopper, hvis sætning nummer 2 ovenfor er niveauet for logisk ræsonnement, så kan jeg desværre ikke følge med længere. Sandra, så ser vi bort fra artiklen, der er alligevel ingen nye konklusioner i (hvilket også har værdi). Eller hvad? Og nej til din første antagelse: Psyken bor ikke i kommoden i entreen, følelserne er ikke i rytterstuen, og nerverne sidder ikke uden på tøjet: Det er i kroppen det hele, og det er så kompliceret at de faggrupper jeg nævnte ikke har ret mange chancer for at blive enige - for slet ikke at tale om andre faggrupper. Men   man skal prøve at bruge videnskab som undskyldning for at fritage flertallet af et lands befolkning for sit ansvar, så skal man som minimum starte her, og finde ud af at man faktisk ikke KAN komme ud af sin situation selv om man gerne vil. Diskussionen om fri vilje har nogle årtusinder på bagen. Jeg kender kun til denne ene så jeg beklager jeg troede det var den   Hvis du rent faktisk mener det du skriver (lige efter at have citeret mig), kan jeg se vi ikke bliver enige om hvad dét er, ikke engang tilnærmelsesvist - så jeg vil fortsætte med at misforstå den. Men prøv lige at se de steder hvor du skriver "bare" i dit første indlæg. Hvor kommer det fra? Hvorfor skulle den samme opgave være nemmere for nogle end for andre? Det er da at tale nedværdigende om mennesker der prioriterer et gammeldaws, ordentligt kedeligt regelmæssigt sundt liv. Tror du ikke bare majoriteten af de "andre" - dem som det er lidt nemmere for - klynker mindre og vurderer at besværet trods alt er det værd? Apropos at leve sundt, er det vist aftensmadstid. Jeg tror menuen skal stå på Stanford Marshmallows-eksperimenter. Døden skal jo have en årsag 
Nu får jeg sikkert høvl.... Men åh hvor kan jeg blive træt af det danske folks manglende evne til at tage ansvar for sig selv og deres "hvorfor skal jeeeeg?!" børnefornærmethed. Desuden, så er slik ligeså dyrt, hvis ikke dyrere end grøntsager. Det kan man så overveje.
Buhl: flot at du på bedste nedladende vis lister uden om at skulle forklare dig. Snævertsyn så det basker.
Det var ikke lige ridning og vægt emnet handlede om, men jeg kan ikke lade være med og dreje det der hen, med tanke på indlæg her på HN nuværende og tidligere. HVER gang der er en, der tør påpege at en rytter tydeligvis er for stor til hesten så får den person så meget smidt i hovedet om hvordan de kan nænne og sige det, hvordan personen mon har det, hvorfor de siger det og at hesten da ikke taget skade. De bakker den overvægtige op i, at det er helt rigtigt, vedkommende er slet ikke for stor og skal bare forsætte ( trods det ikke bare er en lille skridt tur en gang om måneden ). Til trods for at personen fylder ALT for meget i sadelen. Overvægt er bare et så ømtåleligt emne, uanset grunden til hvorfor folk er blevet det, at man ikke må nævne det - og da slet ikke nævne at folk er for store til sin hest! Og det lider alt for mange fjordhest, haflinger o.l under. At folk tror de er supermænd. Fjordheste er avlet til at trække, ikke bære. Man tør simpelthen ikke åbne munden, fordi så bliver man bare nedstemt på den onde klinge. Men havde man påpeget en rytters manglende hjelm istedet, så havde man bare fået en masse enig og folk der giver en ret i at det er helt rigtigt fordi hesten er ung, rytteren ung e.l Hvor det i det mindste, med en hjelm, kun er rytterens hoved det går udover, ikke hestens fysik. Og det forstår jeg ikke, hvordan det kan være så pokkers fredet og noget man ikke må påpege og tale om. Der kommer straks nogen farende og laver en beskyttende ring med " ih det er altså også synd for dig! "
Hvis folk selv havde ressourcer til at tage de rigtige beslutninger var der ingen grund til at lave rygepolitik!!! Men hold da op jeg kender mange som er holdt op fordi det er blevet for besværligt og disse mennesker er jo rigtig glade for, at det endelig er lykkedes. Jeg synes personligt at der udvalget af usunde fødevarer er fuldstændig sindssygt. Hvor mange slags chips kan der være brug for? Hører min mor fortælle, at da hun var barn var der Taffelchips og det var det. Jeg har ikke noget problem med at regeringen går ind og hjælper os til at træffe sunde valg. Fx skal slikket ned bagerst i butikken hvor man kun kommer fordi man har besluttet sig for at man vil købe slik.
at fordi jeg ikke ved hvad MEF er, så har jeg ingen viden om de områder du mener jeg har fordomme om. Hvad skal jeg svare for at du ikke bare gentager den sætning som "argument" for at jeg tager fejl og du har ret? Hvad skal jeg svare når jeg skriver ordet "gætte" og du spørger efter facit med det samme? Hvad skal jeg svare når du spørger om hvad angelsaksisk uddannede psykologer er? Det er angelsaksisk uddannede psykologer.
 - nu begynder jeg alligevel at blive en bette smule småirriteret. Som BigWhopper også skriver, så er dine svar både nedladende og uden nogen egentlig forklaringer. Du skriver bare, at du er uenig, at du ikke kan følge med (nedgører..) - men forklarer ikke nogen steder hvordan DU tænker, det hænger sammen. Jeg må indrømme at have svært ved at fortsætte med at forsøge at forklare mig, når jeg blot kan skrive det samme, da jeg intet får fra dig at bygge på - andet end "jeg er ikke enig, så derfor er du dum". Forklaringen på fri vilje er ikke min - slå det op på Google. Det kan godt ske, du ikke er enig, men så har du nok misforstået konceptet, og så er det da klart, du ikke kan følge med i emnet. Nu ved jeg snart ikke, hvad jeg skal svare.. Hvis du vitterligt mener, at hvert menneeske har PRÆCIS de samme ressourcer, så kan jeg godt se, at du ikke har nogen mulighed for, at sætte dig ind i andres væren. JO, den samme opgave er lettere for nogen end andre. Min veninde kan ikke løbe ret godt, da hun er kort med meget brede hofter og lår, mens jeg har lange ben og løber let og hurtigt. Jeg kan ikke forstå at andre ikke kan tage et super godt billede eller tegne en næsten perfekt hest - for det kan jeg. Men kan alle andre det? Nej. Nogen er født med lavere energiniveau (mindre hang til motion), mens andre fra barnben har løbet rundt efter en fodbold ved hver given lejlighed. Også forbrænding, smagsløg, kaloriebehov - ja, hva fa'en er da ikke forskelliget fra menneske til menneske.. Og så alle de ydre påvirkninger. Det er fx lettere for en person, der har familien støtte og de laver sundt mad sammen, hvorimod det kan være svært for den hvis familie blot laver kartofler og fed sovs, friture pommes frites osv. og nægter at lave grønsager. Jeg tror helt bestemt at det både er gråsoner inden for dem, der formår at få ting gjort, og dem der ikke gør. Selvfølgelig kunne nogle godt "tage sig mere sammen", og selvfølgelig kæmper nogle, der får ting gjort, en brag kamp, da det ikke er let. Der er gråsoner i alt, og det er da virkelig trist, at du insisterer på at se det hele så sort/hvidt. Og så vil jeg IGEN gerne påpege, at jeg INTET nævner om, hvem det er, der har ansvar for, at gøre noget ved disse ting. Som før nævnt er mit fokus på det tabu/måden, der bliver set på disse folk på, at de generelt regnes for lade og med dårlig viljestyrke - ja, som du mener det. Hvis ansvar det er, og i hvilket omfang, det er OK at smide det fra sig og sige, andre skal gøre noget ved det og det, er en helt anden snak, jeg slet ikke har kompetencer til at sige noget om. Men jeg KAN sige at vi generelt burde have mere forståelse for folks forskelligheder, og at ikke alles verden er som vores egen.  - Hvor nævnes der noget om, hvorfor nogen skal - eller ikke skal? Jeg skriver blot om det sociale aspekt og hvor tabu, det er gjort, da folk ingen forståelse har for emnet. Endnu en fordom må være, at overvægtige spiser en masse slik. Det er de færreste, der gør det. Men alle de billige, almindelige dagligvarer som hvidt brød, ris, pasta, leverpåstej, generelt billigt kød med mere fedt, billige morgenmadsprodukter - DET kan let gøre det. Og rigtig mange andre ting, der ikke engang behøver at være pga. for meget mad som sådan. Selvfølgelig er det nogle gange slik, men det er ikke det hyppigste. Jeg kender ikke selv til nogen overvægtige, der prøver at ligge skylden fra sig og ikke "gider at lave noget selv".
Hold da fast.... ej, undskyld mig.
Udvider sætningen "hvorfor skal jeg selv gøre det?!". Som i hvorfor skal man selv tage ansvar når det er hundrede gange nemmere at sidde derhjemme og pege fingre af nogen andre. Og det være sig både inden for overvægt, jobsituationer, politik, you name it. Jeg er nok lidt farvet af at arbejde med telefonisk kundeservice. Der er SÅ mange mennesker der ringer ind med panik i stemmen og dumme spørgsmål. Og når man så præsenterer en løsning for dem, så er reaktionen næsten altid "skal JEG gøre det?!?". Folk er blevet så hjælpeløse at det halve kunne være nok. Jeg har også lige set den der dokumentar med faren med de 16 børn ovre i Jylland. Og neeeej det er da ikke en fordrukken far og en ligeglad mor der er skyld at deres børn lider af psykiske problemer i dag. Det er systemet! Puha, hvis man selv skulle tage ansvar for sine handlinger! Nu er jeg lidt for træt til at læse hvem der nævnte at slikket står der hvor man står i kø. Men ja, det er da også pivtarveligt! Og neeej, det er IKKE den tykkes skyld at vedkomne bliver fristet og lægger det i kurven. Det er generne/den sociale arv/systemet/Pjerrot/planeternes placerings skyld. Det er groft stillet op, det ved jeg. Og jeg bliver også fristet og jeg spiser også slik! Men jeg er da heldigvis så informeret, at jeg godt ved hvor skadeligt det er og derfor er da kun mig selv jeg kan klandre hver gang jeg køber noget usundt. Jeg er ikke tyk, jeg er faktisk for tynd. Men stadig vil jeg da gerne være sund indeni også. Ligeledes lider jeg af mavesår og forhøjet risiko for blodpropper, men det har jeg præsteret stort set at spise mig ud af, fordi jeg har taget ansvar for mit helbred. Jeg kunne godt have sat mig ned og tudet og spist chokolade og tænkt at det da bare er mega unfair at jeg i en alder af 21 år skal tænke over blodpropper. Men der har jeg åbenbart været heldig med generne/den sociale arv/systemet/Pjerrot/planeternes placering. Eller evt. materialet i min rygrad. Ps. Jeg har ikke mange tusinde kroner til mad om måneden. Man kan godt spise sundt for mindre.
Min drømmehest lever da, selv om jeg aldrig måtte købe ham alle de gange han var for salg. Selv med aftaler om at hente ham, blev han altid solgt til nogen andre. Such er en Appaloosa hingst født 1994. Han måtte godt være bare lidt højere, men ellers i farver, sind og race er han drømmehesten. Han er min soul mate, jeg finder aldri mere en som ham.  
Efter mine ponyår sluttede for godt 6år siden solgte jeg min drømmepony.. Kastanjebrun, fire hvide sokker, stjerne og med et hjerte af guld   Han er desværre blevet himmelhest nu...   Hoppe DV 3-4år Rød Godt temperament men med gnist og tænding. MEN....... Da jeg så denne smukke skabning var han min drømmehest!
Min drømmehest: Spændende farve Aftegn Gerne tinker eller Quarter 8-10 år Roligt temperament Vallak Trafiksikker over 160 cm. Så derfor er det da indlysende at min drømmehest er ham her  Nå ja, en ud af 8 er da ikke dårligt ramt 
Jeg har 3 drømmeheste som jeg gerne vil eje: 1# En rødbroget tinker/ICS/Drumhorse - Roligt temperament 2# En Rødbroget paint - Roligt temperement 3# Et muldyr - Farven er underordnet Hovedsagen er nok mest at den er rødbroget  Jeg havde fundet min drømmehest, men havde dog ikke råd til at købe ham da jeg var under uddannelse   Det var ham her:   Så jeg håber at der dukker en smuk lille filur op når jeg igen leder efter hest! og lur mig om ikke den bliver ALT ANDET end det jeg søger - skal det ikke være sådan?  - Louise 
Ozora ville jeg gerne have igen, hun var mit et og alt i 10 år. det var den mest lærerige hest jeg har haft med at gøre. Hun spøger stadig ofte selv om sorgen er aftaget efter 3 år uden hende. Hun var klogere end mig, hysterisk og sart. Hun tabte mig ofte med hendes lynreaktioner og hun kunne danse som en balletdanser. Hun var det smukkeste væsen på planeten, og hun er savnet hver dag. Ozora var Lippizaner efter PlutoVIIIRoma og var 149 cm høj.   Røskva er Knabstrupper efter Stavsdals Lobi og 156 cm høj. Hun er velovervejet og kølig uden at være kedelig. Hun springer pænt og går alle sidebevægelser i skridt og trav og travers i galop. Vi er så småt gået igang med chancementer. Her er Røskvas 4. gang med rytter.   Min drømmehest skal have let ved høj samling og samtidig kunne komme ud over stepperne når bedt om det. Ozora havde let ved samling og kunne piaffere i 2 timer uden at blive træt. Til gengæld kunne hun ikke springe og havde ikke skubbekraft nok efter min smag. Røskva er modsat, svært ved samlede øvelser og piaffe ligger ikke lige til højrebenet. Til gengæld kan hun springe uden at hystere sig og har ingen problemer med at trave langt og hurtigt, og har større udholdenhed end Ozora. Rikke
    Her er min drømmehest. Vi har kendt hinanden i et lille år og er begyndt at få opbygget et rigtig godt samarbejde og venskab. Håber vi får mange år sammen!!
Vallak DV'er eller anden sportsrace Mellembred type (ikke for spinkel, ikke for bred) 170-180 cm høj Rød 5-7 år Stjerne i panden + 4 hvide sokker 3 gangarter over middel Minimum LA dressur med kapacitet til meget mere Skal kunne lide at springe Være cool oveni hovedet, men med rette tænding Ja sådan har min drømmehest længe set ud, men jeg fik så denne skønne, skønne oldenborg vallak der absolut gør sit til, at jeg ikke behøver en rød kæmpe vallak    Vallak Oldenborg Mellembred type (ikke for spinkel eller for bred) 165 cm høj inkl. sko Mørkebrun Stjerne i panden + 2 hvide bagsokker 3 gode gangarter der ligger på lidt over middel MB dressur Elsker at springe Har det bedste hoved, er aldrig bange eller nervøs, og hvis han synes der er noget der er lidt farligt, kan man altid putte sig hos mor  Så vil da mene at han gør det fantastisk godt, også selvom han måske godt måtte være 10 cm højere og rød, men jeg elsker ham af hele mit hjerte <3
Dejlig livsbekræftende indlæg. Sjovt at se drømme blive opfyldt på en eller anden måde, som feks. en "rød" Oldenborg eller en "pinto" uden lapper...  Virkeligheden er at denne her hest ER min virkelige drømmehest!   Hvem der bare kunne få "nye batterier" sat i så den kunne holde 20 år mere...   . Virkeligheden er at jeg har drømmehesten mht. farve, udstråling, højde, bygning og temperament..   På den igen, suk! Drømmehesten er en hoppe som er rolig af natur og 150 - 160 cm høj. Den har en bred pande og langt mellem ørene, som er bredde (super "pony-øre") og gerne med spidser der peger mod hinanden. Den har kun een hvivel i panden eller gerne et "hvedeaks". Et stort + hvis den er rød eller palomino. Racemæssigt må den gerne være Shagya, Oldenborg eller ?
Nu er lakridspulver og lakridspulver mindst 2 forskellige ting  Jeg køber nogen gange lakridspulver i SuperBest og der hedder det Stærk snus. Det spiser jeg med en lille bitte teske  Så har jeg købt noget i Tyskland der hedder Dracula pulver, som er det pulver der er på draculabolsjerne. Det blandet jeg med lidt salmiakpulver, for ellers er det alt for fint, og man kommer nemt til at få det i næsen eller lign. Så er der Raw liquorice powder fra Johannes Bülow. Det bruger jeg både til at spise med teske, men oxo til is, og sovs og dessert osv Den sidste jeg vil nævne er pulver fra lakridsrod. Det syntes jeg ikke smager så godt råt, men i bolsjer og desserter og nogen gange i det varme køkken. Jeg savner det ægte rigtige spejder snus. Og i min barndom (Slut 70'erne) kunne man købe små poser med spejder snus. Det hed Dap eller Dab og der var enten en træsske med eller en lille slikkepind, som man så dyppede i pulveret.
Pernille , det er rålakridspulver og jeg tænkte lidt hen af nogen måske kunne nogen opskrifter til småkager , eller noget sjovt a la peberlakridskager 
Det smager godt i chokolade kage, på ising til kager osv.  Man kan også putte det i te og i mad..
 <--- Dette er et link Og   er der fler <--- Det er stadig et link
Urtekrams rålakridspulver bruger vi i stor stil herhjemme   Dog mangler vi helt sikket også inspiration til noget andet end bare is, smoothies og milkshake   Men vanilleis, (evt. plante)mælk og rålakridspulver i blenderen = meeega lækker lakridsmilkshake! 
Tusind tak Der må studeres - men lige umiddelbart - lakridste lyder næsten    meget sjovt. Tak for indput. 
Jeg har planlagt at skulle lave denne til en fødselsdag i næste uge: Rugbrødslagkage med lakrids:  (Der findes desuden mange andre gode opskrifter på den side!) Kan da lige vende tilbage onsdag med vurdering af, om den er værd at gentage:)
Jeg bruger det til "sunde" snacks.. Mandler og rosiner i en pose med en skefuld lakrids pulver, og ryst godt. Det smager herre godt, og er et sundere alternativ end slik!
Hak- det må jeg nok sige - så skal man da være godt gammelsulten for at gabe over sådan en flabet lakridslagkage eller bare meget glad for lakrids  Ved så ikke rigtig hvad mascapone er   ,et hul i min kageopdragelse. Men den ser faktisk lækker ud og glæder mig til høre din lakridsdom 
Marscapone er den italienske udgave af Creme fraise. Vist nok syrnet med citron. Nok mest kendt i Danmark i Tiramisu
lakridspulver-marenges, smager skide godt.
Køb noget gost vanille is, tilsæt lakrids pulver og en smugle lakridssovs(købes færdigt). Ælt det sammen og en tur i fryseren, det er mums! Pas dog på at dit is ikke tør op, så bliver det krystalliseret 
Friske jordbær, mascarpone og lakridspulver er en rigtig god dessert 
Jeg tænker hjemmelavet lakridssovs. Lav noget sirup af vand og sukker, hæld lakrids og en lille-lillebitte smule salt i. Kan KUN være godt  Kan pøses på is m.v. Apropos, så er det fantastisk isvejr i dag... men jeg har ingen at spise det med 
Sikke mange gode foreslag --Hak-- den side du linker til , der er godt nok mange lakridsopskrifter , så det er da bare og gå igang. Bissen - du må på et datingsite, istedet for på denne tråd  held og lykke , for her finder du ingen lakrids date , selvom du åbentbart også er til lakridssause   , men hold da op et flot isvejr med alt det følger med af klæger og møgfluer,måske man bare skulle hælde lakridsvand over hele hestebassen 
Jeg sitter lige pt i Japan-land  Her har vi ramt de 35 grader, og det bliver vist kun værre 
Hejsa Har i mange år brugt movie maker i windows uden problemer. Men af en eller anden årsag er det program begyndt at drille... Købte så pinnacle studio 16 - som så ikke kan åbnes på min egen computer (2 år gammel med vista)... Så installere det på min kærestes.. Nogen som har erfaringer med det program som måske kan hjælpe mig?? Synes det er noget indviklet! For eks. når jeg vil ligge musik ind på min video - så kan den ikke finde mine musik filer på computeren   Og det er MP3 som der står det program kan åbne... Begynder at tro programmet simpelthen fejler et eller andet, og ikke duer??? Har makket med det skidt hele aftenen... Det eneste af mine musik numre den kan finde, hvis jeg vil ligge det på min video - så ligger den ikke HELE sangen på, men måske 1/10 del, eller noget i den stil.. Super frustrerende! 
kære ænder... Jeg har lige sat en hest til salg på hg og skrevet info og teskt og alt det der der nu skal gøres. Men satme ikke om jeg i det nye hestegalleri kan finde ud af at sætte billeder på.. Er der nogen herinde der kan forklarer min hvor dælen jeg gør det??? på forhånd tak
Hvorfor spørger du ikke på HG hvor du har problemet? Er der ikke en support?
Du klikker på gennemse, og finder de billeder du vil ha ind. Det er meget enkelt. Men vil ik sige det er nyt, jeg synes det har set sån ud længe.
Selvfølgelig kan man godt give samfundet, eller alle andre mennesker, skyld for ens egen overvægt. Men det er nu engang ikke fødevareindustrien, som fylder din indkøbskurv eller propper det i din mund. Det er ens eget ansvar. Jeg kan godt se, at hvis man lever i socialgruppe 5. Så kan det være svært at få råd til at spise varieret og fedtfattigt. Selvom staten er gået ind og lagt afgifter på fedt og sukker. Samtidig med at de personer i denne socialgruppe, ikke har en lang vidergående uddannelse, og de derfor heller ikke er så oplyste eller har nemt ved at tilegne sig viden. Og der er ikke ligefrem mode i at sende de unge piger på husholdningsskole mere. Jeg selv er overvægtig, 70 kg har vægten ligget på de sidste 7-8 år. I det samme tidsrum har jeg taget medicin på grund af en psykiskliddelse. Medicinen har hjulpet mig rigtig meget, og jeg føler mig "helt" rask. Men den har den bivirkning, at den ændre ved stofskiftet. Jeg har valgt, at tage medicinen og leve med overvægten. Jeg kunne også gøre det modsatte, det har jeg faktisk prøvet, og jeg tabte mig også, i den periode hvor jeg var medicinfri. Men det er da et bevidst valgt jeg selv har taget. Jeg synes at det er for let at give andre skylden for ens lidelser, om det er overvægt eller andet. Så må man selv sige stop, og ændre det der skal ændres i stedet for at give andre skylden for det.
selvfølgelig er vi selv ansvarlig for vores livsstil,god eller dårlig, men at kræve brugerbetaling eller bag i køen princip er jo langt ude. skal vi nu lade overvægtige ligge og dø, bare fordi de er overvægtige, skal rygere dø fordi de ryger. hvad med de stressede der arbejder for meget. bilisten der kørte for stærkt. hvem skal være bødel her, for det er jo den rolle læger og andet sundhedpersonale får, nå de skal fravælge folk. mon ham joakim har glemt hans egen BMI dengang han bare var kuglekaster. At spise sundt er ikke dyrer en at leve usundt. med mindre man kun har råd til pastaskruer og billig ketscup. Desværre spiser de flest overvægtige langt mere end de selv tro eller vil være ved, kik lige i folk indkøbskurv. jeg håber da ikke at det kun er til deres børn, cola, chips, kiks, toastbrød, ketscup, cornflacks, chokopops, fiskefilere, kyletter, pastaskruer, pommefrits, leverpostej, rullepølse, salami, lidt frugt, knor sauce, alt til flødekartofler og så lidt slik og kager, vi skal jo hygge os. jeg har en del venner der er overvægtige, og de har mange undskyldninger, de småspiser hele tiden, mens de skyller det ned med kalorieholdige drikke, tager lidt på tallerkenen, men mange gange. De kan ikke lide noget sundt, måske en smule salat, men kun hvis det er badet i dressing. tro mig de menere at de intet eller næsten intet spiser. men de er stadig nogle dejlige mennesker, men det ville de også være hvis de tabte sig. måske bedre fordi de så havde en chance for at få lidt selvværd, slap for at være begrænset pga deres egen fordomme om overvægt og hvad man kan og ikke kan som overvægtig, de kunne gå glad i svømmehal, uden at håbe på at der kom en der var federe end dem selv. hvor tit har jeg ikke hørt den: "hun er da federe end mig", og personen kan så slappe af. kan man ikke lide sund mad og motion, skal man enten være født med en kanon forbrænding, eller elske sin overvægt.
Jeg mener at de fleste selv har et ansvar, hvis de er overvægtige. Grunden til overvægt kan være mange, depression, stress, medicin, trøstespisning osv, og jeg tror ikke på at man kan tabe sig, før man ved hvorfor man er overvægtig og kan gøre noget ved det. Som en ovenover skriver, så har hun først tabt sig nu, fordi hun er MENTALT klar. Som skrevet så kan overvægt skyldes mange ting, men hvis du virkelig ønsker at tabe dig er det DIT ansvar at finde grunden til HVORFOR og så få den fornødne hjælp til at komme ned i vægt.
Jeg skriver ikke nogen er dumme. Hvis du opfatter mig som nedladende, ovenikøbet på andres vegne, så værsgo, du kan læse hvad begge parter skriver. Resten kan jeg evt. tage med BigWhopper. Med hensyn til svarene til dig: Du har lavet en tråd om eet svært emne som nemt kan blive rigtig betændt, og inkluderet usædvanligt mange facetter allerede i første indlæg. Hvis vi skal diskutere alt muligt andet oveni hovedemnerne - så ender det som altid på HN: Det bliver udvandet og bliver til ingenting og om 6 måneder bliver det samme emne taget op forfra med de samme svar og de samme manglende konklusioner. Så jeg er så kortfattet og enstrenget som jeg kan for ikke at gøre ondt værre, og stopper når jeg ikke kan se nogen idé i at fortsætte. Med hensyn til fri vilje er det så stort og velbehandlet et emne uden facit, at du uden videre kan gå på biblioteket og bestille mere end nogen kan læse på et helt liv. Eller jeg kan sidde her og bruge ligeså langt tid som en livstids-munk på at hellige mig emnet, uden at gætte hvorfor og på hvilke områder vi mener noget forskelligt. Jeg forstår ikke hvorfor du bliver mobset når jeg siger det er mig der opgiver, og hvorfor du så mener du efterfølgende skal gætte hvad jeg mener. Hvis jeg havde tiden og syntes det virkede frugtbart ville jeg gøre en indsats - det er ikke tilfældet, men hvorfor skal du så bruge flere kræfter på det? Det er mig der påstår du tager fejl, og mig der opgiver, så har du ret indtil andet er bevist. At jeg mener at det er forhastet at konkludere at andre har nemt ved noget, skyldes ikke overvejelser om hvilke ressourcer og evner de råder over: Det skyldes at man har enormt gode informationer om sig selv, og hvis man sammenholder de forbløffende få eksterne informationer man får fra andre med detaljerne fra een selv, sammenligner man æbler og pærer.
Buhl: at jeg efterspørger facts skyldes formentlig min videnskabelige uddannelse fra MEF  Men du nægter kategorisk at forklare din holdning - fx hvorfor en psykolog uddannet i de angelsaksiske lande skulle være bedre end en uddannet i eksempelvis DK? Og hvordan du mener kan bakke dine fordomme op?
Sådan et emne er ret spændende. Jeg må på forhånd sig at jeg måske kommer til at træde nogen over tæerne, med mit indlæg - Det er bestemt ikke meningen!! Jeg accepterer 100% at andre ikke har mit syn på emenet - håber det er gengældt   Og jeg er meget bevidst om at man aldrig vil kunne blive enige i denne debat. Jeg er helt klart af den opfattelse at man ALTID har et frit valg! For nogen er vejen til at tage det frie valg bare MEGET mere ufremkommelig, MEN ALLE har et frit valg. Social arv, genetik og kultur er, som nævnt i artiklen, helt klart med til at laste eller hjælpe mennesker i forhold til at have et frit valg. MEN set fra mine øjne er det, at ligge ansvaret fra sig og det er med til at gøre en selv til et svagt menneske, hvis man accepterer den teori 100 %. INGEN tvivl om at de tre ting spiller MEGET ind, men men men de vil ALDRIG kunne fratage en persons frie valg. Venlig Hilsen Kathrine
Jeg tror godt på, at man kan være fed, uden at det er selvforskyldt. Det er rigtigt nok, at alle har en fri vilje, men hvis man nu er født uden evnen til at gøre brug af den frie vilje, så kan man jo ikke gøre for det. Man kan vel også miste evnen ved f.eks. dårlig opvækst eller andre forhold, der påvirker en psykisk.
Rikke  Lige mit syn på de 5 punkter du stiller op i dit første indlæg.. STOP dog med alle de dårlige undskyldninger.. Alle de punkter du stiller op er jo selvforskyldt.. Se jer selv i øjnene og søg hjælp i stedet for at sidde og hyle over alle de onde mennesker der syntes I er tykke eller stil jer tilfredse med den vægt I har.. Siden I tager så hårdt på vej, må det jo være fordi I selv er kede af vægten.. Så tag ansvar og gør noget.. Det er sgi ikke vores andres skyld..
 - Selvfølgelig kan alle have hver deres mening og stadig respektere hinanden, det er blot om at ytre sin mening på fornuftig måde uden at gå ind og fornærme nogen.  Men når nu du mener, at alle har et frit valg - kan jeg så få dig til at forklare, hvordan du mener, at alle har dette? Også gerne hvad du ser som et frit valg, da der jo åbenbart er forskellige meninger om dette, og det klart er svært at skabe forståelse, hvis man debatterer ud fra hver sin tilgang til dette.  Men jeg er enig i, at det er virkelig trist, hvis nogle "adopterer" tanken om, ikke at have fri vilje i så høj grad, at deikke vil stå ved noget som helst. Jeg vil dog næsten tro, at disse mennesker så også har brug for at gøre dette for at beskytte sig selv på ene eller anden måde - men ja, der kan vel sagtens være tale om "svage" mennesker, selvom jeg ike helkt trot på, at det findes, ligesom onde mennesker ikke findes. Vi er født ved "basis", og så er det alt derfra, der former en, og det skulle undre mig, hvis en lile beby er født til blot at vil ligge på sofaen, spille FIFA, æde chips og nægte at lave noget.   - specielt jer der blot kommer og er grove og mener, folk skal tage jer sammen, men ikke forklarer jeres mening andet end, at I ikke er enige. Kan jeg få jer til at forklare, hvoran I mener, at det er selvforskyldt (eksempelvis mine 5 scenarier fra første indlæg)? Jeg har møj svært ved at lære at forstå, når der ingen forklaringer gives, men der blot skrives "jeg er ikke enig, det er selvforskyldt og folk skal tage sig sammen". I må da kunne forklare hvordan I mener, at psyken/fysikken fungerer, således at det er selvforskyldt og folk bare burde bruge sin åbenbart let tilgængelige frie vilje og gøre noget ved det?  Der er ike meget konstruktivt i, blot at skrive, man ikke er enig. Der skal nogle begrundelser på, ellers opnås ingenting.   I har al ret til ikke at være enige, men jeg vil sætte stor pris på en velformuleret begrundelse, når nu I alligevel vælger at deltage i debatten - det gør det langt mere spændende.  Noget helt andet er - har I nogensinde opnået nogen forståelse/positive ændringer ved at sige forholdsvist respektløst til folk, at de skal tage sig sammen? Problemet med dette er, at folk går i forsvar over så direkte angreb, og derved kan "problemet" let blot forværres, eller det bidrager til at gøre personen mere trodsig. Den fremgangsmåde bringer aldrig noget godt med sig... 
Mange trøstespiser - altså oplever de noget, der gør, at de får denne trang. Og trangen er jo ikke blot en uafhængig tanke, men en kropslig reaktion, de ikke bevidst vælger. Manges krop er så fantastisk indrettet at de er nødt til at spise meget sundt og motionere en del for at opretholde en normal kropsvægt (dette mig selv inklusive). Og dertil kommer at ikke alle er psykisk/fysisk indrettet til at gøre sådan. Nogle arbejder så meget at der ikke er tid/overskud til at lave sund mad, så derfor bliver det bare noget hurtigt færdiglavet eller "junkfood". Andre har ikke råd til det sunde mad. Andre ved ikke hvordan det laves.. Andre er opvokset i en tid hvor det ikke har været i fokus/opdraget af folk fra en tid, hvor det ikke har været i fokus. Andre kan simpelthen ikke lide de sunde ting (mig inklusive   .)
ca 9-10 kg for meget. Jeg har vejet meget mere for meget. Min historie er, at jeg tog RET meget på, da jeg blev gravid, og nærmest intet forsvandt, da jeg fødte. Jeg havde den her unghest, kort i ryggen, dvs mx 16,5 tomme sadel. Hvilket ikke harmonerede med min popo, plus jeg aldrig ville byde ham mine mange kilo og manglende balance, når han kun var redet i et par uger. Så jeg tabte mig. Jeg var med parten i skoven, hvor hun red, og jeg gik/løb. Og efter nogle måneder, var jeg i en størrelse, hvor jeg mente, det var forsvarligt at sætte mig op på ham. -Dog stadig i kortere momenter. Efter han blev aflivet (af helt andre årsager), har jeg taget på igen. Ikke at jeg er mega tyk, men der er mere på sidebenene. Jeg ved udemærket godt hvorfor, og nogen dage, har jeg overskud til at gøre noget ved det. -Andre har jeg ikke. Jeg ved også godt, at jeg ikke spiser chips, men jeg er tilgengæld glad for kager og mad generelt. Jeg motionere også for lidt. Jeg kører ca 3000 km om måneden, og der er det bare for nemt at stoppe ved nogle fast food restauranter, selvom jeg egentlig ikke bryder mig om det. Jeg har desuden lidt af depresion for år tilbage, så ved også godt hvordan det er at sidde i den situation. Men selvom jeg har denne baggrund vil jeg stadig give Rikke helt ret: Tag dog ansvar! Jeg er kommet til den konklusion, at jeg er en doven skiderik, med hang til kager. Jeg gør noget de dage, der er overskud, og lader være med at banke mig selv alt for meget i hovedet, de dage hvor der ikke er. Jeg ved denne vej, kan jeg ændre mig. Men det er hverken naboen, faktas, mandens etc skyld. Det er min egen, for det er mig, der har udfordringer i hovedet, jeg ikke tager hånd om. Og det er mig der fører hånden op til munden! Jeg giver helt ret i, at ens baggrund hjælper/besværliggør ens udvikling, men i sidste rene ende, så er det en selv.
Annemette har lige skrevet hvad jeg ville sige  Hvordan kan det på nogen måde være andres skyld at du ikke kan lide vand, men hellere vil drikke sodavand? Der er SÅ meget information alle steder omkring overvægt og hvad sund mad er! Det kan ikke undgåes at ses uanset hvilket socialt lag man kommer fra. Så kan der være forskellige årsager til at man lader stå til, det er jeg enig i. Men jeg synes godt nok det er et dårligt argument at sige at det er fordi slik og sodavand står der hvor man står i kø i supermarkedet. Hvem tvinger folk til at putte sodavand i kurven? Jeg har ingen videnskabelige undersøgelser jeg kan linke til, men det er vist også helt almindelig sund fornuft vi er ude i.
Jeg har ikke skrevet denne tråd med henblik på mig selv - jeg gør skam noget ved det, jeg har tabt mange kilo og levet meget sundere end alle de normalvægtige folk, jeg har omkring mig. Jeg vil heller aldrig accaptere for mig selv, at jeg "ikke har et valg" - jeg er meget hård ved mig selv, men tværimod har jeg stor empati for andre. Tråden er skrevet fordi jeg synes, at mange er for hårde ved både overvægtige herinde (dermed ikke ment at jeg er fortaler for ufornuftig ridning, det er blot måden, det sommetider skrives på), men generelt alle steder. Forestil jer at have det svært og så oveni hatten blive mobbet, udstødt og endda råbt efter på gaden - måske endda i motioncenteret, så du ikke længere bryder dig om at komme der. Klart er det eget ansvar at gøre noget ved det, men jeg synes stadig, at det i mange tilfælde er så selvfølgeligt, at folk ikke kan klare det, da der er så menge negative påvirkninger - og det ER begrænset, hvad mennesket kan holde til, men forskelligt fra person til person, hvor grænsen går. Regeringen (eller hvem end, der styrer det hele) udnytter dette og gør det usunde let tilgængeligt. Tilmed kommet stoffer, man bliver afhængig af, ofte i almindelige færdigretter o.l., således at det blot forværrer trangen til det usunde. Jo, man har da selv et ansvar- til en hvis grænse, men det gør stadig ikke, at jeg synes, det er OK, at der bliver spillet sådan på folks dårligdomme, for derefter blot at fortælle dem, at de er forkerte, og måske endda sige, de selv skal betale for læge osv. (så kan der lige tjenes/spares lidt flere penge på dem).  HVOR skriver jeg, at det er andres ansvar, at jeg ikke kan lide vand? Jeg skrev netop den tråd for at gøre noget ved det - er det ikke det, I vil have, man skal?   Jeg nævner at det nok er pga. rensningsmetoderne, da dette er det, jeg har fået at vide, men skriver da ikke, at regeringen derfor skal gå ind og sende mig et årsforbrug af vand fra bjergene i langtbortistand. Jeg skriver blot at JEG er nødt til at finde en løsning, fordi JEG gerne vil drikke sundere! Hvordan kan du bruge det som argument for, at man selv skal tage ansvar - når det netop var det, jeg gør? Der står også i tråden at jeg kun køber lightsodavand, og ikke cola, altså påvirkes jeg hverken af sukker eller koffein.   - det undrer mig, at dette skrives.. Er det da ikke blot det, folk gør, og det I brokker jer over? At folk ikke kan klare det og beder om hjælp udefra? Jeg ved så ikke med jer, men det er altså bare ikke så ligetil at få hjælp udefra. Hvad tror du, der sker, hvis man siger, man er lidt stresset? Hvis man er lidt deprimeret? Så bliver man ordineret medicin (såfremt nogle mener, det er "slemt nok"), og langt det meste af dette tager man på af. Psykiatrien har eksempelvis selv sagt, at de ikke kan hjælpe mig, da de ikke kan andet end at udskrive medicin og følge op på dette, og de godt nu kan se, dette aldrig har hjulpet mig. Endda havde de ikke engang en tilknyttet psykolog, hvilket jeg heller ikke kunne få via lægen, da jeg ikke passede ind under deres paragraffer for dette, trods jeg er diagnosticeret. Igen, dette er ikke at jeg klager - jeg er glad for at have sluppet af med medicinen, det er blot for at forklare, at det er virkelig ikke let at få hjælp i DK - andet end medicin. På psykiatriske afdelinger vejes man ved indlæggelse, da "de skal holde øje med, om man tager på". Jeg har været der nogle gange, og hver gang har flere personer taget KRAFTIGT på (her snakkes 30+ kg), men der gøres intet ved det. Jeg har snakket med flere om, hvorfor de overhovedte skal holde øje med det, når de intet gør for at stoppe det. En almindelig, køn pige, ændrede form fra slank til "enorm og pæreformet" - hun blev simpelthen så stor nedtil, at hun ikke kunne gå ordentligt... Det er en drømmeverden at man blot kan få hjælp til alt udefra - og ja, det ville da være fantastisk, men det ville sikkert også blive udnyttet. De eneste, der får "hjælp", er dem der skal "hjælpes" tilbage på jobmarkedet, så regeringen igen kan tjene penge. Er der ikke fortjeneste i at hjælpe en person, får personen ikke hjælp. Min mor fik tilbudt psykolog, fordi hun er i jobprøve og har en diagnose. Jeg kunne ikke få det, da jeg ikke er tilknyttet noget job-halløj, trods min diagnose anses for værende en af de "værste".  Hvordan er det selvforskyldt ikke at kunne lide en ting? Det er bestemt ikke rart at leve livet med at skulle tvinge mad i sig selv, det har jeg ofte gjort - og gør ofte. Jeg har ikke designet mine smagsløg, og har fulgt diverse anvisninger om, hvordan, man kan lære at spise ting - virkede ikke. Mine bedsteforældre lever at fed sovs, kartofler og flæsk - hver dag. Jeg har snakket med dem om det mange gange, men til trods for samme argumenter som jer - at de sunde alternativer er lette at finde/læse sig frem til, så forstår de det ikke, da de har lært, at hvad de spiser er det rigtige. Det ser jeg ikke som selvforskyldt, det er blot en mening/hvad de har lært, og som det også kan ses her, kan man ikke blot tvinge folk til, at tro på noget andet end det, de er overbevist om. Og det er ikke alle, der har mulighed for at arbjejde mindre. Nogle har blot råd til pasataskruer og ketchup, selvom de arbejder r*ven ud af bukserne. Ikke alle har mulighed for at ændre prioriteter i sit liv. Jeg er fattig denne måned. Derfor har jeg købt hvidt pasta - 1 kg. for 7 kr. mod ½ kg. fuldkorns for 16 kr. Det samme med hvidt brød, toastbrød 6 kr. - grovbrød og rugbrød 18 kr. Den billige leverpåstej (1 kg. eller sådan) 7 kr. - fedtfattigt kyllingebrystpålæg (90 gram...) 18 kr. Så jo, det er bestemt meget dyrere at leve sundt end usundt. Prøv at klar jeg på et budgat med måske 700 kr. til en hel måned, hvilket jeg har lige nu - min mor har mindre hver måned og har også min søster at brødføde.   Plus, dette er næsten det værste, at der skal spises MERE af de sunde for at blive mæt, hvorimod det usunde ligger tungt og der ikke behøves at indtages så meget. Kan godt se, at jeres mening tager udgangspunkt i, at I mener, man har tilgang og mulighed for alt. At få hjælp udefra, at prioritere ens liv anderledes, har penge til det sundere alternativ. Det er altså bare ikke tilfældet for alle. Som jeg skriver er folk forskellige. Jo, nogle unytter andre og er "svage", og jo, nogle kommer med dårlige undskyldninger. Men der er mindst lige så mange, der har et seriøst problem, de virkelig ønsker at rette op på, men ikke kan få nogen støtte i. Verden er broget, og ud fra jeres svar lyder dte jo til, at I anser alle for at være ens. Når dette er tilfældet giver det nok ikke meget mening, at prøve at forklare, hvorledes det er anderledes..
Og prøv nu at slippe den med, hvor slikket står.. det er jo den mindste af pointerne - pointen er opvækst, social arv og genetik. Hvordan man kan påvirkes til et mindre sundt mentalt helbred/færre ressourcer - i forskellige variationer selvfølgelig - og derved havde langt sværere ved, at have indflydelse på sin sundhed.
Man kan tørriste mandler med lakridspulver, lidt kakaopulver og vanille. MUMS - og sundt. I
Hej Issina. hvordan laver du det, skal mandlerne smuttes og hakkes , og laver man det på panden. Du må da meget gerne skrive hvordan du laver det mumsi slik 
Jeg bruger lakrids pulver i the. Helst Kamille the... Ummh det smager godt 
Disse lakridsmarengs smager FANTASTISK godt!!
...er næsten så simple som de lyder. Jeg varmer en pande godt op uden olie, når den er varm kommer hele mandler og lakridsrodspulver på, evt drysset med vanillepulver også. Så ryster eller rører jeg panden godt så mandlerne ikke bliver brankede, og venter på at de er blevet ristet. Man ska nok lige føle sig frem i starten, de brænder nemt  I
Hej. Det lyder nemt  Det må jeg se og få prøvet. Hak : hvordan gik det med din rugbrødslagkage 
Nå ja, jeg lovede en update! Den var læææææækker! I al beskedenhed! Jeg har også fået "bestilling" på en mere. Men jeg lavede lidt om på den. Kom mørkt hakket chokolade imellem bundene og som pynt ovenpå (istedet for bolchestykker). Næste gang kommer der også hakket chokolade i bundene - og så måtte der faktisk godt være lidt mere lakrids-mascarpone. Men så er den også lige i skabet! Den kan du godt kaste dig ud i. Den var virkelig nem at bage!
Der er MASSER af muligheder - selv har jeg prøvet lakridsis og så sent som igår i chokoladekage - generelt er jeg vild med chokolade og lakrids sammen 
Lakridssmåkager med tranebær er virkelig lækre og ellers kan du både lave lakridsmuffins og -kage. Du kan også prøve at lave dem her:  Alt efter hvad du spiser til morgenmad, kan du blande en smule i din grød eller yoghurt. Der skal ikke for meget i, men nok til at du lige fornemmer et hint af lakrids. Du kan også lave din egen lakridschokolade f.eks. ved at smelte noget hvid chokolade og blande lakridspulver i og så hælde det i en form du foretrækker eller lav mønstre på et stykke bagepapir, så det får lov at størkne igen.
Hej er det nogle som ved hvad man kan se i Skagen da jeg måske skal tre dage afsted håber i kan hjælpe mig
Skal måske afsted i uge 30
Åh, Skagen er bare det skønneste.  Det er et eldorado af indtryk. At gå ud til Grenen i godt vejr og bare nyde den smukke natur og havene der støder sammen. At gå i byen og se alle de meget smukke huse. Råbjerg mile er imponerende i alt sin enkelhed. At spise frokost i haven på det historiske Brøndum Hotel. At gå tur i Gl. Skagen. Skagen Odde naturcenter, skabt af Jørgen Utzon. Museet med Skagensmalerne. Der er så skønt alle steder, rigtig god tur 
Her er der lige flere ting man kan lave i Skagen  -En tur i fyrtårnet. -En tur ned på havnen. -Den tilsandede kirke. -En tur ned af gågaden (Men der er rigtig mange mennesker). Og hvis det regner, så tag en tur i bowlinghallen 
Det ovennævnte + Anna og Michael Anchers hus + Drachmanns hus. Måske klappe af solnedgangen i Gl. Skagen ved udkigspunktet - hvis man er til det mere corny... 
Ja, Skagen...  Jeg var i Skagen forrige år og fik mig en KÆMPE oplevelse med ørnereservatet der ligger lige udenfor Skagen! Jeg er ikke det store dyre-menneske... -Udover heste selvfølgelig  Men ørnereservatet var en seriøs god oplevelse!! Håber du kan bruge mit svar til lidt 
Ja, Skagen...  Jeg var i Skagen forrige år og fik mig en KÆMPE oplevelse med ørnereservatet der ligger lige udenfor Skagen! Jeg er ikke det store dyre-menneske... -Udover heste selvfølgelig  Men ørnereservatet var en seriøs god oplevelse!! Håber du kan bruge mit svar til lidt 
Jeg opdagede torsdag en knude bagerst i ganen ikke langt fra sidste kindtand. Den er rød i den ene side, hård og jeg kan "smutte" med den en smule. Den er en smule øm, men ikke meget. Og lidt længere fremme i ganen er en lille "knop". Jeg har haft noget bøvl med halsen, og har i den forbindelse spist Strepsils - men tænker ikke det er dem der har gjort det. Er der andre som har oplevet det? Hvad var der galt? Jeg tager selvfølgelig til lægen mandag - men vil gerne høre om andre har oplevet noget lignende. 
Kan det være een af dine mandler?? De er ofte hævet eller betændte i forbindelse med dårlig hals
Det er ikke en af mine mandler, det kan jeg både mærke og se at det ikke er. 
En irriteret spytsten måske??
jeg åbenbart har tid til at være detalje rytter idag  I Fakta og jeg mener også Netto er fuldkorns spaghetti og pasta kun en krone dyrere end det hvide. I Netto er brune ris også kun en krone eller 2 dyrere. Desværre har jeg ikke en Lidl eller Rema i nærheden mere, så jeg kan ikke huske, hvordan det er der. Men det er ikke så svært. Desuden så kan man i de fleste discount butikker købe en pose frossen grøntsager/rodfrugter/wokblanding, som kan smides på en pande, med noget kyllingkød. Her kan man så smide en dåse hkt tomat over. Alt det kan gøres for 20 kroner også er der til 3-4 prs. Grøntsager: 10/11 Kød: ca 14 kroner (udfra man fx køber et kalkunbryst, som kan købes for ca 60 kr for 900 gram) hkt tomat: 2/3 kroner Og blot til info, de eneste overvægtige jeg nogensinde har peget fingre af, er dem, som siger et og gør noget andet. -Og det samme gælder om det er tynde, høje eller lave. Jeg har lidt udfordringer med at håndtere folk med dobbelmorale   Ligegyldigt vægt.
 - det er rigtigt, at det i Fakta er billigere. Nu bor jeg så bare i en lille by, hvor der kun er Super Brugsen, og der er det dælme dyrt. Jeg skal bruge penge på bus for at komme til Fakta eller anden billigere butik, og så er der intet sparet, ved mindre, jeg kan købe rigtigt stort ind, hvilket ikke altid er muligt, men det gøres selvfølgelig når det er.  Jeg køber så altid de ting, der er sat kraftigt ned pga. udløbsdato - når de er der. Der kan man være meget heldig med brød i de mindre byer.  Så jo, du har ret, jeg nød også at bo tæt på alle butikker i Esbjerg og have månedkort til bussen, men hvor jeg bor nu er det ikke altid en mulighed at få fat på det billigere.  Jeg er enig med dobbeltmoralen og har det på samme måde. Dog er det ikke altid dobbeltmorale at fx overvægtige siger, de vil spise sundt, men ikke gør det. Det er nok nærmere at det ikke lige var så let, som de havde håbet.   Dog kender jeg en kraftigt overvægtig 100+ kg, der har været sådan altid og prædiker til mig om, at det er så dumt, når jeg siger, jeg vil vente med at købe tøj, til jeg har tabt mig (fordi jeg vel at mærke altså taber mig), og så selv har det på samme måde, når det kommer til stykket, men blot giver udtryk for noget andet for eget egos skyld.   (Yes, jeg har ondt i numsen lige med hende her.)
medmindre du handler i en Gourmet butik, så passer dine priser altså ikke.! Pasta, ris, brød og kød kan fåes til næsten samme pris +/- 1-5 kroner alt efter hvad det er.. Der er dog mindre i pakken, hvilket er fint.. For når man spiser sundt spiser man ikke så meget.! Vi har også spist hvid pasta hjemme hos os.. 500 gram til to mand og man sad tilbage med følelsen af ikke at være ordentligt mæt.. Nu har vi skiftet til at sundere livsstil, og spiser nu kun 250 gram pasta og er nu mætte.! Så den pose pasta vi før gav 5 kroner for og kun havde til en gang, har vi nu pasta til to dage for maks 10 kroner.. Prøv at regn efter, dagsprisen er dermed den samme.! Vi har som sagt skiftet sovs og kartofler ud med grøntsager, fedtfattig pålæg osv.. Og vi kommer altså af med det samme som da vi spiste "usundt".. Og jeg vil slet ikke sammenlignes med de onde mennesker der pege fingre, mobber, snakker dårligt om tykke der faktisk tager ansvar og går i motionscenter.. Jeg har virkelig intet imod tykke, de er lige så gode mennesker som dig og mig.. Men der hvor jeg stejler er når de begynder med alle deres dårlige undskyldninger og sige et og gør noget andet..
sidder i den dobbelmoralske rolle pt, kan jeg skam sagtens sætte mig ind i, at det kan være svært. Mens jeg sidder og skriver dette, har jeg da spist regnbueis   Og jeg var på vægten imorges og konstaterede at den er steget lidt igen. Så jeg kender det. Men jeg ved også, at vil man, så kan man! Jeg har bevist det tidligere overfor mig selv. -Jeg skal bare derhen, hvor fx Salvia er, igen. Mht indkøb, nu bor jeg også selv i en lille flække, hvor vores brugs blev udskiftet med en fakta sidste år. Så før det, der tog jeg "til byen" en gang i ugen og handlede stort ind. Det eneste der blev købt i brugsen var ting som mælk og lign. (Jeg vil så sige, at jeg stadig handler en gang i ugen, nu er det så bare på cykle til fakta istedet...Og jo, man kan have en del på sådan en cykel   , inkl. en 3 års bagpå). Og jeg havde både job i langbortistan, som jeg tog toget til, barn, hus og mand. Hvis man har overskuddet til at planlægge lidt frem af, kan man spare rigtig meget. Jeg har været igennem alle fælder, og er det jo faktisk stadig! Og præcis af den årsag synes jeg godt jeg kan tillade mig, at sige, at drop undskyldningerne. Kig ind ad, og tag den derfra.
 - jeg sammenligner ikke dig med de mennesker, der peger fingre af overvægtige i motionscenteret. Jeg skriver det blot for at give et større billede af deres virkelighed.  Prøv at lig mærke til, at jeg og andre, der er mere enige, kalder det "overvægtige", hvorimod mange af jer andre skriver "de tykke" eller "de fede"..... Mine priser er skam helt rigtige. Måske +/- nogle få kroner, men det er rigtigt. Jeg handler i Super Brugsen i dejlige, lille Vorbasse. Det er den eneste buktik her og priserne på paste ER som skrevet. Dog er der tilbud på to pakker fuldkornspasta til 33 kr - man sparer vist en krone.  Endnu et eksempel på, at folk er forskellige. Jeg bliver ALDRIG mæt når jeg spiser sundt. Jeg kan spise og spise og føler ikke, jeg får noget i maven, hvorimod det usunde ligger så tungt, at jeg ikke engang kan spise den portion, jeg ville spise to af, hvis det var en sundere udgave. MIN virkelighed er, at det grove koster dobbelt så meget som det "hvide", og der så også kun er det halve i pakken, plus jeg skal spise 2 til 3 gange så meget af det sunde for at blive mæt. Og det er bestemt ikke et valg, jeg har truffet bevidst, så ville jeg da være dum.
 - du har ret, du er dobbeltmoralsk - meget.  Nå, men igen tages der blot udgangspunkt i dit liv. Jeg har skam selv haft brugt cyklen en masse, med 20 kg. sæk hundefoder bagpå, stor rygsæk, poser på begge styr og forpå. Men det gør jeg ikke her, blandt andet fordi jeg fik begge mine cykler stjålet og ikke har penge til en ny, og fordi der er 20 km. til by, hvor jeg har de gode handelsmuligheder, dvs. en 40 km. cykeltur. Er det en sådan tur, du tager en gang ugentligt?   Det koster vist 100 kr. at komme begge veje, så der skal købes STORT ind, hvis der skal spares - og det skal vist ikke gøres ugentligt. Og så skal der også være mulighed for både at ligge penge ud til så stort et indkøb, og mulighed for at transportere det til/fra bus.  Jeg skal da nok finde en løsning, men tænk lige over det. Man kan ikke bare fordi, man VIL. Man kan hvis man er  , og det kræver meget at blive dette, og udsættes man for en masse begativ påvirkning, så sker det sikkert aldrig rigig. Ellers så synes jeg da, at du lige her og nu skal ligge isen fra dig, løbe 10 km. og holde dig på 900 kcal de næste par måneder, med samme løbetur 4 gange om ugen. 
ens egen skyld om man spiser sig til en overvægt....og om man undlader at motionere så man blvier muskelfattig og får en lavere omsætning. De eneste tilfælde jeg kan se der er en undskyldning er hvis man er barn og derfor er på en "foderplan" der lægges af andre eller hvis har en decideret stofskiftesygdom. Der kan godt være faktorer der gør det sværere at vælge rigtigt såsom madpriser, tid, overskud, viden, interesse osv, men alt er et spørgsmål om prioritering. Broccoli er ikke specielt dyrt og fortovene er gratis at traske rundt på. Har man små børn man ikke kan gå fra kan man lave masser af øvelser på gulvet hjemme og stadig æde broccoli hvis det er vigtigt nok. vi har allesammen 24 timer i døgnet. Også de magre motionsfanatikere. De vælger bare andre ting til og fra i forhold til de svært overvægtige. Det burde være muligt for alle at finde en middelvej. Man kan sætte sig ind i masser af teori på nettet og biblioteket. Jeg ser faktisk ikke nogen undskyldning. Ja det er svært, men det er det også at tage en universitetsuddannelse, at lave en souffle eller sy en brudekjole, men alting kan læres, i hvert fald til et vist brugerniveau. De fleste kan bare ikke æde chokolade og hvidt brød, flade ud foran fjerneren og have en krop som Madonna. Hvis vi nu blev sat i bur, kom på en fast foder- og motionsplan så lur mig om vi ikke allesammen kunne tabe os. Jeg har været meget tynd som ung, blev lettere overvægtig med et kondital under 0 tror jeg men har lige fået målt at fedtprocent er tilbage midt i normalområdet, muskelmassen er passende osv. Det har så også taget et par år med at lade en del af det gode stå, sige nej tak ind imellem, jævnligt motionscenter, ridning og masser af trave og løbeture på de små grusveje. Det er ingen fest men der er kun en vej. Så ja det er svært, der er mange forhindringer og fristelser, men det må man tage som en udfordring og overvinde dem hvis der skal ske ændringer. man kan også vælge at lade stå til. Det vigtigste er at man har et aktivt valg og det har alle. Mvh Tina
20 km. Jeg cykler 1,5 km pt. Men jeg cykler så også på en havelåge, jeg har købt på den blå avis for 200 kroner. Også smed jeg ekstra 200 efter den, for at få nye hjul. (Tilgengæld kan jeg fortælle, at dengang jeg boede alene, og ikke havde råd til at ride, der cyklede jeg 35 km hver vej til en stald, hvor jeg kunne få lov til at ride gratis. Igen, på en gammel havelåge, købt på en politiauktion, så jeg ved godt hvordan det er at give en ekstra mil) Jeg synes det er super ærgeligt, at du istedet for at vælge at se det objektivt, sætter dig i offer stilling. Jeg er udemærket klar over, hvordan din situation er (eller, selvfølgelig ikke detaljeret, men jeg kan sætte mig ind i det). Men derfor er der stadig valg! Jeg kan fortælle, vi bruger for ca 3000 kroner mad om måneden herhjemme. Det er til 3 personer, og vi har alle madpakker med. Når jeg handler oftere en en gang om ugen kan det mærkbart mærkes på kontoen! Vi snakker over en tudse! Så jeg vil mene, det er billigere at handle en gang i ugen! Jeg synes det er ærgeligt, du vælger at skrive til mig, jeg skal sætte isen fra mig og løbe mig en tur, når jeg netop SELV skriver, at det kræver man er det rette mentale sted. Men det vælger du at se over? Jeg er godt klar over, det ikke er noget der sker på hverken 5 minutter, 5 dage, eller 5 måneder. Som sagt, jeg har selv været væsentlig større end jeg er idag. -Ligesom jeg har været væsentlig mindre end jeg er. Jeg er ganske klar over, hvilke udfordringer JEG har, der blokere for, at jeg kan tabe det sidste. Jeg er bare ikke mentalt parat endnu. -Det er jeg klar over, derfor samler jeg på gode dage, og forsøger at glemme de dårlige. -For MIG, gør det, at de dårlige bliver færre, og de gode flere. Omvendt kendte jeg en, der gik all in, og ændrede alt fra day one, og om nogen havde hun verden imod, her snakker vi socialt, mentalt, økonomisk, geografisk etc. Men hun smed sgu 40 kg på et halvt år, og er en lækker steg idag, med mere energi og en gladere livsstil. Det virkede for HENDE. Vi er forskellige, men i sidste ende, er vi stadig vores egen herre. Og det er det, der er min pointe. Man skal ikke læne sig op af, at "det er også fordi det er så svært for mig". Men skal finde sit problem, og arbejde sig videre derfra. Ingen andre end en selv kan.
Hvis vi skal vælge offerrollen, så har jeg piskesmæld efter en bilulykke sidste år, og et dårligt knæ og ankel, så løbeturen kan desværre ikke gennemføres. (Men, derfor sidder jeg nu alligevel ikke i min sofa og siger, at så må jeg jo bare sidde der, når jeg nu ikke kan løbe.)
Jeg prøver ikke at sige, at man skal læne sig op af, at det er svært. Jeg ved ikke hvor mange gange, jeg skal forklare, at mit indlæg hverken handler om hvem, der skal gøre noget ved det, hvis skyld det er eller hvorvidt man bruger dårlige undskyldninger. Det handler om det sociale aspekt, at så mange folk dømmer en negativt uden at tænke videre over det. Dét er min pointe, det er det, jeg forsøger, at sætte fokus på. Og I bekræfter jo blot min pointe... Jeg sætter på ingen måder mig selv i offerrollen - jeg srkiver som jeg skriver da jeg prøver at opnå en forståelse for, at ikke alle har muligheder for alt. Jeg kan kun give eksempler for mig selv og de nærmeste, jeg kender, og da du nævnte det med cykeltur, priser i Fakta osv., forklarer jeg selvfølgelig, hvordan min situation er på det punkt. Jeg synes, jeg er HELDIG. Jeg synes det er fedt, at jeg er nødt til at tage så mange udfordringer op for at nå mine mål, og jeg gør det dag på dag. Jeg ser positivt på alt og får alt vendt til noget godt - det er ætset fast i min hjerne efterhånden. Ved at min krop er, som den er, er jeg nødt til at motionerer ekstremt meget og udelukkende spise mega sundt. Og det er jeg GLAD for, for år jeg opnår dette, og samtidig er udviklet mentalt på vejen, så tror jeg ikke, der er noget, jeg ikke kan gøre.   Som skrevet før er jeg hård ved mig selv, og jeg accepterer ingen dårlige undskyldninger, men er nødt til sommetider at acceptere årsager, og at sådan er det bare lige nu, da alternativet ikke er overordnet bedre. Men jeg har stadig empati for andre. Men derfor forsøger jeg stadig at forklare, at folks situation er forskellig. Du/I ved jo heller intet om, hvad jeg har af udfordinger udover det skrevne her, og hvad der evt. kan gøre det endnu besværligere. Der er "dårlige undskyldninger", og så er der årsager. , jeg overså ikke at du skrev, at du bevidst vælger, ikke at gøre noget ved det nu. Det var blot den fede dobbeltmorale i, at du skriver, at du ved, at "vil man, så kan man - kig ind ad". Derved synes jeg at du skal droppe den dårlige undskyldning om, at du sakl hen, hvor Salvia er, og kigge ind ad og tage dig sammen.  Jeg kan ikke tro på, at størstedelen af jorden befolkning vitterligt er dovne og ugidelige, hvilket de vel sagtens er, hvis det "bare er at gøre det".
Hvem er det forresten, der vælger blot at sætte sig ned og gøre intet overhovedet? Jeg kender ingen sådan indstillet...
hvad jeg skal svare nu. Du udbeder om større forståelse, men skriver samtidig, at jeg bare skal tage mig sammen??? Jeg bruger forresten ikke det som en "dårlig undskyldning", som du skriver. Men som du selv skriver, så kender du jo ikke mig og mine omstændigheder, og jeg ved, at jeg vil tilføre mig selv mere dårligdom, hvis jeg "bare, tager mig sammen". Jeg vil gøre det her rigtigt. Det er mit mål. Fix kure og andet er ikke for mig. Nå men jeg holder stadig ved min holdning. At man kan hvad man vil. -Det er bare et spørgsmål at tage "sig sammen". -Hermed ment mentalt (Og det gælder for alle, inkl mig selv). Også er jeg egentlig ligeglad med hvad du, frk. nielsen, hende på hjørnet eller bagerjomfruen mener. For jeg hviler heldigvis nok i mig selv, og kender mig selv, efter utrolig meget sygdom, uheld og mental sygdom, at jeg ved, hvor mine udfordringer er, og hvad der er den rette vej for mig.
Jeg er en ung pige på 20 år, jeg har psykiske problemmer, så jeg bor på en institution for sindslidende. Vi bor 20 unge mennesker sammen, og jeg har faktisk ikke fået nogen veninde endnu, jeg har boet her i 2 år nu, lige da jeg flyttede ind blev jeg mobbet i et halvt år, det er stoppet nu heldigvis, men jeg er stadig meget udenfor, men jeg tør bare ikke rigtig og tage så meget kontakt til de andre fordi jeg blev mobbet, men de tager nu heller ikke kontakt til mig, så det lader jo til de ikke ligefrem er interessede selv. Jeg har meget få veninder som jeg ser sjællendt. Der er ikke rigtig nogle mennesker der vil mig, jeg er meget speciel og anderledes, muligvis grunden og udover det er jeg meget usikker og har det svært socialt. Jeg hader virkelig mig selv, både mit udseende, men også min personlighed, jeg synes virkelig ikke jeg er noget værd på nogen måde, jeg har været meget destruktiv mod mig selv, bla. med at jeg har opgivet alle mine håb og drømme, jeg vil virkelig gerne dø, jeg har intet lyst til, kun at være alene. Jeg synes jeg er for grim til at vise mig til nogen og for dum til at lade andre høre på mig. Jeg har ladet fyre udnytte mig seksuelt, jeg har seriøst været sammen med omkring 500 fyre, bare for at få lidt bekræftigelse, jeg har håbet mange gange at nogle af dem ville være min kæreste, men ikke en eneste har villet, men jeg forstår det jo godt, jeg har ikke noget liv, er ikke ligefrem den pæneste og så er jeg retarderet. Men jeg tænkte bare at hvis jeg fik en kæreste, så havde jeg da i det mindste bare lidt at være glad for. Håber på nogle indlæg for min tekst, kunne godt bruge nogle andre menneskers syns punkter og råd til min tilværelse omkring venner og kærester. På forhånd tak. Hilsen den ulykkelige...
Hej Jeg skal en tur til Rom til september, og vil derfor gerne høre lidt om hvad man skal se i Rom, og evt. i området omkring Rom. Måske tips til nogle endags ture. Jeg rejser alene, og vil derfor gerne have et travlt program, men samtidigt tid til at læse, skrive, gå på café osv. Derudover: - Hvad skal man pakke til en tur til Rom i september? Har læst mig frem til at der er omkring 22grader  - Jeg er vant til at rejse alene, men må inddrømme at jeg er lidt nervøs over at rejse alene til Rom, til trods for at jeg har boet i Paris - er der noget at være nervøs for?  - Fif til restauranter, caféer osv. modtages meget gerne. Gerne vegetariske, eller i hvert fald steder hvor der er mulighed for vegetarisk - måske det bedste pizzasted i Rom?  På forhånd tak.
Åh, dit heldige asen! Rom i september er bare den skønneste by! Rom på alle andre tider af året er også meget skøn.  Jeg har boet flere år i Rom, så selvom der efterhånden er gået 10 år siden jeg flyttede (dog med et par enkelte smutture til byen), så er Rom jo den Evige Stad, og mange ting ændrer sig ikke lige sådan. - Rom i september kan godt være varm, som i 28-30 grader, da asfalt og bygninger holder godt på varmen efter en hed august. Lige i år har sommeren dog været "mærkelig" indtil videre, det er koldere end det plejer, der kommer også ofte tordenbyger med regn. Men august plejer som regel at være den varmeste måned, og lige efter kommer september. Pak især gode sko, man går meget i Rom, da centrum er fyldt med små brostensgader, og rigtig mange seværdigheder ligger her. - Jeg har som sagt boet i Rom i flere år, og byen er ikke farligere end andre storbyer. Om aftenen er det godt at undgå området omkring Stazione Termini (hovedbanegården), og især er det godt at holde godt fast på din taske, for lommetyvene er hurtige. Ellers behøver du ikke være specielt nervøs, du vil højst få komplimenter som du kan smile af og gå videre. De kan godt lide skandinaviske piger, men det har jo også sin charme.  - Mht. restauranter er jeg ikke så up to date, da sådanne steder jo ofte skifter, men mon ikke du kan finde mere om det her: Du når ikke at se Rom færdig hverken på en uge eller en måned, så start med de vigtigste ting: Colosseum, Forum Romanum, Den Spanske Trappe, Trevi-fontænen, Piazza Navona, Pantheon, Vatikanet (husk, at du ikke kan komme ind i Peterskirken i shorts og/eller med bare skuldre). Rigtig god tur, men pas på, Rom er stærkt vanedannende!  Lene
Jeg skal selv til Rom i næste uge *suuuuk* jeg kommer til at stege, men jeg glæder mig også vildt meget  Lene- vi skal helt sikkert i Peterskirken, kan man komme ind med korte bukser eller nederdel? Altså noget der går til under knæene? Og så selvfølgeligt dækkede skuldre
Miss Green Med nederdel kan du godt komme ind, også selvom den er over knæene. Med bukser også, hvis de er sådan nogle stumpebukser/piratbukser, men de skal være nede til midt på underbenene. Jeg var engang med min gymnasieklasse i Rom, og selvom vi alle havde fået af vide, at den ikke gik med shorts og soltoppe, så var vi alligevel kun 3 der kunne komme ind, fordi vi havde kjole på 2 af os, den sidste havde en vid buksenederdel, som gik til midt på knæene (og lignede en nederdel). Alle de andre troede ikke at der ligefrem stod vagter der tjekkede, så de havde da bare taget shorts på, men det gør der, og det er ærgerligt at blive afvist. Det var i øvrigt i oktober dengang, men der var 30 grader. I øjeblikket er der 34-35 grader i Rom, næste uge bliver nok det samme. Men der er masser af cafeer, og man kan også godt få kold cappuccino (serveret i et glas med isterninger), det kan anbefales.  Nyd Rom!!!  Lene
Jeg har været der før, men kunne ikke huske hvordan reglerne var   min far og bror troede kun reglerne gjaldt kvinder, så kun min mor og mig kom ind og se kirken. Men det er maaange år siden. Jeg glæder mig helt vildt, 35 grader, så har jeg undskyldning for at spise mange gelati he he
Der er også katakomberne, der er flere forskellige at vælge imellem. Jeg var der i februar, altså lidt off season, og fik en fantastisk enerundvisning i Domitilla katakomberne. Castel Sant'Angelo er også et besøg værd, og vil du have den fede udsigt over Rom skal du besøge Monumento Nazionale a Vittorio Emanuele II. Selve bygningen er en stor grim klods, men udsigten - WOW! Mht day trips, så tager det 1-1½ time at komme til Tivoli med toget, hvor du   se Villa d'Este's fantastiske park/have. Og så er der Villa Adriana, husk gode travesko for det er et STORT område. Begge er med rette på UNESCOs World Heritage liste... Start din dag tidligt, da du ellers kan få problemer med at nå at få hele Villa Adriana med. Og du kan sagtens rejse alene i Rom, bare pas på den sindssyge trafik!!   Det er meget nemt at komme rundt, både med metro, bus og på gåben. Sørg dog for at have et godt kort og en idé om hvor du skal hen, da ikke mange taler engelsk - jeg klarede mig ofte bedre med spansk da jeg var der...
Hej, Tips: I Rom finder du vandposter af sten her og der med påskriften SPQR (det romerske folk og senats ejendom), hvor du kan fylde din vandflaske op. Vandet er rent og frisk. Spis IKKE pizza i Rom! Prøv i stedet en masse andet, lækkert fra det italienske køkken. På restauranterne betaler man som regel en sum for "opdækning" og så for de forskellige bestanddele af et måltid. Du kan f.eks. bestille en kødret og tilbehør for sig. Det er almindeligt hvis man er flere sammen på restaurant (du kunne jo tilfældigvis møde nogen at følges med, man ved aldring - det er jo det skønne ved at rejse alene, at man så nemt kommer i snak med andre), at man kan dele retterne og få to tallerkener og én ret. Jeg nåede ikke Vatikanmuseet, men det skulle være fantastisk, hvis man er historisk eller kunstinteresseret. Det Sixtinske kapel er fantastisk, men man får nemt hold i nakken  Gå rundt i byen og lad dig inspirere. Jeg kom tilfældigvis forbi en opgang med et skilt udenfor om en udstilling. Det viste sig at være en udstilling over Leonardo da Vinci's skitser til en smuk rytterstatue. Spændende, gratis og improviseret. Bussystemet er relativt ok at finde ud af. Der er to metroer - en nord-syd og en øst-vest. Dem har jeg så ikke prøvet. Det skønne ved Rom, når man elsker det historiske, er - ud over naturligvis at besøge de flotte attraktioner - at gå rundt i gaderne og jævnligt falde over en udgravning eller lignende, hvor der så bare lige står rester af bygninger fra romertiden - det er bare skønt  Rigtigt god tur!!! MVH Jette
Et lille pip: flere i tråden skriver, at de overvægtige bare skal holde sig fra kage osv, og kage og chips og slik er mega dyrt, og ergo er det ikke dyrere at leve sundt. Men jeg tror ikke det er ved kage osv problemet ligger. Jeg har altd været normalvægtig, men da jeg flyttede hjemmefra tog jeg på. Jeg købte ikke pizza, is eller slik. Jeg ved ikke hvordan man laver sovs, og jeg hader at skrælle kartofler, så der var problemet heller ikke. Det lå altså i helt almindelige ting, så som pasta, og at det billige kød altid var det med mest fedt i osv. Hvis man skulle købe de sunde alternativer, så ER det dyrere. Eksempel fra Netto: 1 kg hvid pasta: 7 kr Et HALVT kilo Levevis fuldkorns (det biligste fuldkornspasta): 9 kr! Kiloprisen er altså dobbelt så stor... Mit problem lå så også i, at jeg TROEDE jeg vitterligt ikke havde nogle penge at leve for, så jeg købte ALTID det billigste, hvilket så ofte var pasta med pesto eller lignende. Hvis jeg var sulten, købte jeg billige pølser og stegte til. I kan tro det var billigere end fisk og diverse grøntsager, og i kan tro man skulle spise meget for at blive mæt af den slags! Heldigvis gik det op for mig, at jeg økonomisk havde mulighed for at købe lidt bedre. I kan sikkert kende det: man er lige flyttet hjemmefra og er ræd for at gå i minus på kontoen, så man tror man kun skal købe det billigste. Efter denne ændring faldt vægten igen til normalvægtig. Mit indlæg er mere for at rette dem der siger, at det at tage på kommer af dyre ting som kage og chips, og at det at leve sundt er billigere. Nej, for at tage på kommer netop af hverdags-maden, og her er det mest usunde altså det billigste. Ja  Det var egentlig "bare" det, de andre ting vil jeg ikke tage stilling til, da jeg ikke ved nok om emnet. Jeg har ikke været mordibt overvægtig og kan derfor ikke berette om hvordan det føles, eller hvor meget viljestyrke man har.
... ikke aktivt vælger at GØRE NOGET, har jo reelt valgt intet at gøre. ;)  Nu har jeg ikke lyst til at skyde skyld for noget på nogen - det er jo ikke ens egen skyld hvis man er syg eller genetisk disponeret for det ene eller andet. Men det er stadig ens eget ansvar hvad man gør ved det, og hvilke valg man tager. Jeg vejer for meget - lige nu har jeg ikke den store motivation til at gøre noget ved det (jeg er ALT for glad for god mad) - men så er det søreme også mit eget ansvar! Dermed NÆGTER jeg at jamre over min vægt. JEG kunne bare vælge at spise sundere - noget jeg i øvrigt også ville spare penge på, da gode grove grøntsager er billigere end de lækkerier jeg holder så meget af at tilberede... Jeg sørger for at motionere og siger nej til mange fristelser - men ikke nok... Min bror er også alt for stor - i hans tilfælde er det "alle mulige andres skyld" - og ikke fordi han propper i hovedet. Jeg må indrømme at jeg er MEGET træt af at høre hvor slemt det er - når jeg samtidig ved hvad der ryger indenbords.  Som jeg ser det er han voksen og normalt begavet - hvad han VÆLGER at putte i munden er hans eget ansvar. Jeg er meget enig med Salvia - når først motivationen er der og er god nok - så KAN man også gøre noget! (og skulle jeg komme i tvivl, kan jeg jo netop bare se på hendes flotte eksempel på en livsstilsomlægning der virker!!) Vi ER ansvarlige for vores eget liv. Der kan være udefrakommende tng som man ikke vælge fra eller til (sygdom, dødsfald, fyringer) - men man kan vælge hvordan man vil håndtere den situation man kommer i!!
Sandra; Det du skriver mht at du ikke bliver mæt af fuldkorn fx. Det er der noget om når du ikke er VANT til at spise det  Når din krop er vant til en masse kulhydrater og en masse hvidt brød, hvid pasta og stivelse som får blodsukkeret up high og ned igen, så det klart at din krop ikke bliver mæt. Det hvide brød, pasta osv giver nemlig en bombet mæthed, dvs du føler derfor det mætter længere. Du skriver så at du ikke bliver mæt af det fiberige pasta og det grove brød og ved du hvorfor; Fordi din krop er vant til det usunde. Den er vant til at få det "boots" af hvidt.. Det kræver at man omstiller sin livsstil, dvs ikke bare spiser groft en uge og tænker "det virker ikke, jeg er stadig sulten" og så går man over til det usunde hvide igen. Man skal holde ved og fortsætte. Lidt ligesom cola og vand. Folk der siger at vand ikke mætter deres "tørst" Men det gør det når de drikker cola. Det er fordi kroppen er vant til al det sukker så føler man ikke at man bliver "mættet" af vandet i starten. Indtil kroppen vænner sig til det. Hvis jeg normalt spiser morgenmad når jeg står op, men vil vælge at ændre det til ikke at spise morgenmad når jeg står op. Så er kroppen vant til at være sulten når jeg vågner. Hvis jeg i nogle gode dage lader vær med at spise om morgen selvom maven er sulten, men jeg ignoerer det. Så vil den stoppe med at være sulten lige pludselig fordi den vænner sig til det. Kroppen kan vænne sig til mange ting.  Ja, måske det er lidt dyre at handle det sunde, men til gengæld skal man i længden spise mindre af det som Annemette også skriver. MEn..... Kroppen skal altså have lov til at vænne sig til det.
 - jeg skriver ikke som sådan, at du skal tage dig sammen, jeg gengiver blot hvad du selv skriver, du mener, andre skal. Og andre står nok mulige så uforstående overfor en så dårligt gennemtænkt kommentar, som du lige nu gør det.   At tage sig sammen kan selvfølgelig være at rette op på de ting, der gør, at hovedet ikke er klar til at ændre kost, og det er også det, jeg selv arbejder mest med, men disse ting bliver jo kaldt dårlige undskyldninger, hvis en svært overvægtig siger det. "Jeg har det dårligt med min mor og har svært emotionelle problemer pga. dette - jeg er nødt til at arbejde med det først" - eerp, dårlig undskyldning! ..nej, vel? Tag et eksempel som dette: En person spiser ekstemt sundt - 1-2 stykker af den sundeste rugbrød med fedtfattigt pålæg med grønt ovenpå til morgen. - et par gulerødder til formiddag. - et stykke ovnbagt fisk/kylling til middag med en ordentlig skål blandet GROV salat. - 1-2 stykke rågi knækbrød med tomater til eftermiddag. - et stykke ovnbagt fisk/kylling til middag med en ordentlig skål blandet GROV salat (andre ingredienser end førnævnte selvfølgelig). Og dyrker meget og god motion 5 km. løbetur 3 x ugen + 10 km. løbetur 1 x ugen. Styrketræning hjemme på gulv/bold med vægte 3 gange i ugen. Og denne person er STADIG overvægtig. Er det personens "egen skyld"? Det er et groft eksempel, og det sker nok sjældent således, men pointen er at andre ved jo intet om, hvad overvægtige gør og ikke gør...
 - jeg er vant til det sunde, det er det usunde der er undtagelsen.   Det du skriver er jeg udemærket godt klar over, det ville være dumt at skrive noget som det, jeg skrev, hvis ikke, det var prøvet af. 
Så længe du vælger at læse mine ord som du lyster, så tror jeg bare jeg springer over denne debat. Mht dit spørgsmål: nej, jeg ville synes personen er sej. For jeg ved denne ville nå sit mål med den indsats! Og jeg vil aldrig pege fingre som du gerne vil have mig til at gøre. Men jeg vil aldrig bebrejde andre for mine ekstra kilo eller problemer. (Ej, det er ikke sandt. Jeg synes stadig han var en båtnakke, ham der kørte ind i mig, men det har i bund og grund ikke andet og gøre end mine arme/nakkesmerter. Ikke hvad jeg putter i munden).
 - jeg kan så skrive under på, at den person ikke ville nå sine mål. Eller jo, andre ville sikkert, men jeg gjorde sådan der gennem flere måneder, og intet skete. Ligeledes spiste jeg virkelig sundt den første måned, jeg boede her, og cyklede 22 km. mange gange i ugen ud til hesten - jeg tog kun på.  Jeg vil ikke have dig til at pege fingre. Jeg vil have alle til at stoppe med det. Det er fantastisk når folk læser ens ord på forkert måde i forhold til, hvad man selv mener. Jeg giver dig helt ret i at man skal være klar og arbejde hen imod dette - men så spørger jeg bare, alle de "dårlige udskyldninger", er det ikke blot ting, der skal arbejdes med, for at blive klar?
Undskyldninger er rettet mod en selv jo. Men er de rettet mod samfundet, så skal man grave dybere indvendigt. Det er det jeg har sagt hele tiden.
Det er det samme. Samfundet = ydre faktorer, og det ydrer er hvad der påvirker det indre. Har man problemer med for lidt penge, er det jo samfundet, der leder til dette, men det indre, der sker i personen på grund af det, der fører til overvægten. Samme med problemer med forældre, forskellige årgange osv. Du kan ikke have en følelse uden en ydre påvirkning. Intet opstår af sig selv.  Den eneste forskel er måden at sige det på, der nok mest bunder i dårlig taleevne. "Det er fordi samfundet vil tvinge mig ud i arbejde!" / "Jeg har ikke overskud til mere arbejde lige nu, og vil egentlig helst slippe og genoprette min energi, så jeg fortsat kan leve optimalt".
enig. Jo ydre faktorer kan påvirke en. Men der er forskellige måder at man SELV kan håndtere dem på. Hvis jeg skulle bøje mig efter, hvad der er kommet efter mig de sidste 10 år, så havde jeg været indlagt på den lukkede. Men jeg har VALGT, at det er ok at være ked, det er ok at have svært ved at håndtere nogle ting. Men det er ikke ok, ikke at gøre noget ved det. -Om det så bare er det mindste minimum.
Enig. Men er der virkelig nogen, der ikke gør "bare det mindste minimum"? Selv dem der vælger bare at sidde hjemme og lave ingenting - for dem er det nok det rigtige at gøre i den situation, fordi de andre alternativer blot ville fører til større dårligdom. Før jeg blev indlagt første gang (tilbage i 2007) bruge jeg snart en måned på blot at sidde og kigge ind i en væg og drikke en hjelvedes til masse sodavand. Min mor er af den opfattelse, at jeg havde det virkelig dårligt, men det var faktisk den tid af den del af mit liv, hvor jeg havde det bedst - jeg havde brug for blot at lukke af for at bevare min sanitet og komme videre når muligt. Til den dag i dag husker jeg stadig den tid som den tid, jeg havde det rigtig godt.. Det er egentlig tankevækkende.
Alle levende væsener er designet til at overleve, altså er der ingen mennesker, der bevidst vælger det forkerte valg i den givne situation - selvom det kan se sådan ud for andre. Det er trods alt kun personen selv, der kan føle, hvad der er det rigtige at gøre. 
Nej vent, jeg er IKKE enig i at man selv vælger, hvordan man tackler de ydre påvirkninger. Disse håndteres som det falder personen ind, som personen er blevet "skuet sammen" af opvækst o.l. Selv vis man er "stærk" og vælger at bekæmpe ting på bedste måde, så har man jo stadig lært sig evnen til at forstå hvordan/hvorfor, dette skal gøres, udefra, eller er født med den = genetik.
interesserede, så linker jeg lige til min bacheloropgave i psykologi (i øvrigt bedømt med et 12-tal og udgivet i akademisk antologi om krop og samfund, hvis det har betydning for nogens vurdering af dets 'videnskabelige værdi'). Det er et radikalt andet perspektiv på overvægt og hvad det har for konsekvenser for overvægtiges potentielle selvforståelser og handlingsmuligheder.
Sandra: Du har valgt at have hest, men ikke råd til at spise fornuftigt ? Det er jo et priotetsvalg. Hvis du kun vil bruge 700 kr på mad, ja, så bliver du jo nød til at købe det billigste, du kan få. Dette er et valg. Du kunne f.eks. omlægge din økonomi, så du kunne bruge 1500 kr på mad m.m. Så ville du rigligt have råd til den sunde livsstil, som du efterlyser. I og med at du har valgt at bo på landet, giver du sikker ikke ret meget i husleje, i forhold til en i KBH.Og derved har du mange fler penge til rådighed end person som bor i KBH. Dette er også et valg du har taget. Du kunne også vælge at tage et extra job, så ville du have flere penge at leve for. Alt er et valgt, som man tager. Jeg har aldrig hørt, så dårlige undskyldninger før. Det er samfundets skyld at du er plaget af overvægt. Nej, gu er det ej. Det er de valg som du hele tiden tager. Du vælger offerrollen, hele tiden. Ændre din indstilling og tag ansvar for dine valg, handlinger og dit liv. Og så til sidst, så vil jeg gerne vide hvilke stoffer det er fødevareindustrien putter i vores mad, som gør os afhængige af den ?
Har ikke rigtig nogle råd til dig, men vil bare sige, at det er rigtig synd for dig, det er forfærdeligt at være ensom og mobbet. Har du ikke nogle interesser? Måske var det muligt at finde veninder den vej? Cyberkram og håb om at det snart lysner for dig 
Har desværre heller ikke nogen gode råd, men ville bare lige sige, at dum er du ihvertfald ikke at høre på! Derudover er jeg sikker på at du heller ikke er så grim, som du selv tror 
Undskyld, men jeg kan ikke lade være at tænke på, om det er en, der har ondt i numsen over alle de problemer, folk kommer med på H-N, der har skrevet dette. Blot en mindre spøjs tanke selvfølgelig - fordi det lyder så vildt, hvad der skrives. June, du er nødt til at finde bekræftigelsen i dig selv, ikke i andre. Der er ingen der vil synes om dig, hvis ikke, du synes om dig selv. Jeg ved at det lyder hårdt, men det er facts - kommer du ind i et rum fuld af selvtillid, vil folk ligge mærke til din positive udtråling - og omvendt hvis du kommer gående, gemmer dig og stiller dig i et hjørne, vil de fleste automatisk holde sig væk, da ingen ønsker at "komme ud på dybt vand" (de ved jo ikke om du er sur, ked af det eller hvordan, du vil reagere, når de kommer til dig). Det er en lang vej at finde bekræftigelsen i sig selv. For mig er det ret simpelt, men jeg tænker vist også sært (siger andre). Du er god nok, som du er. Hvorfor? Fordi du er dig, du kan ikke være andre. Du er specielt med hvad du har at byde på, så vær den bedste version af dig selv, så er du unik og vil fange folks opmærksomhed - vel at nærke de rette folk. Folk der ikke gider dig - hvad skal du med dem? Helt oprigtigt. Hvis folk ikke kan lide en, så har man da intet at lave med dem alligevel, og så skal man næsten bare være glad for, at de holder sig væk, så man ikke skal påvirkes negativt af dem. Så det er bare om at være dig selv, så vil folk, der har nogle af de samme interesser/karaktertræk komme til dig, da de finder dig interessant. Jeg har selv boet på sådant bosted, jeg fik heller aldrig venner, men jeg forsøgte så heller ikke. Jeg brød mig ikke rigtig om de andre - mest fordi, at jeg altid har set positivt på ting, og ikke kunne holde ud, at sidde eksempelvis nede til aftensmad, hvor alle andre sad og surmulede, så ned i jorden, snakkede grimt til en, fordi de jo havde det dårligt. Misforstå mig ikke, det er jo det, sådanne steder er til for, men for mig var det bare negativ påvirkning, så jeg flyttede efter 1 år. Det er simpelt, men ikke let. Du er bare nødt til at tro på dig selv. Der er ikke rigtig andre muligheder.
Jeg har på ingen måde ondt i numsen over noget herinde. Men jeg søgte bare et sted og komme ud med mine tanker, det er nogle gange nemmere når det ikke er face to face og så det at høre nogle nye inputs som man måske ku bruge til noget. Jeg ved min tekst var vild, men hvad jeg skrev er jo sandheden. Jeg tror muligvis jeg forstår din møgirriterethed, som muligvis bunder i - "Tag dig sammen". Det er nok sandt et eller andet sted, livet kan bestå meget af ens valg, men det er det godt nok bare ikke kun, jeg har ikke valgt at have lyst til at være psykisk syg, jeg har meget ímod mig som gør det svært bare at være optimistisk og stærk. Jeg er glad for mange af dine ord, de rørte mig indeni. Jeg kunne nærmest mærke din entuisasme, det var lige på og hårdt som man siger, men nogle gange er det selvfølgelig også det der skal til for at forsøge og vække folk til livs, bare ikke altid en god fremgangs måde, kommer an på situationen, men heldigvis var din timing passede fint her. Personaligt er jeg egentlig en type som godt kan lide sjov og spas, og som er ret snaksalig til tider. Jeg er også i praktik i en vuggestue og igang med at tage kørekort, så jeg har da lidt at se til. Synes dog ikke du har vist så meget forståelse for mig og hvordan jeg har det, hvilket jeg ikke helt forstår eftersom du siger du selv har været lidt i samme båd som jeg. Men alligevel ku jeg da godt høre du lige ville hjælpe lidt, det er jeg da glad for, påtrods af din ikke så store forståelse som jeg følte. Håber ikke jeg har lydt for negativ, for var faktisk rigtig glad for dit indlæg, jeg vil læse den igen og igen for mig selv og prøve at få det printet ind i hukommelsen for det er jo vise ord.
Når du vil dig, så vil de andre dig også. Men lige nu hader du dig selv og hvordan skulle du så kunne finde lysten og energien til at tage kontakt til de andre piger med håb om venskab. Du giver ikke dig selv betydning. Jeg tænker også på, om der ikke er en fra personalet du kan tale med på institutionen? Du skal have noget hjælp fra dem til at arbejde med dit selvhad, det er derfor du er der, og de skal hjælpe dig. Pøj pøj. Bliv ved med at arbejde med dig selv og tal med en du har tillid til. Du er på vej, for du erkender dit besvær og det er første skridt på vejen. Jeg underkender ikke din smerte, men husk på, at udover din smerte, så vil du også livet, ellers havde du ikke bedt om hjælp her på HN.
Kære June Det gør mig ondt at høre aat du har det så slemt. Jeg er selv psykisk syg og borpå institution. Har boet her i lidt over et år. Det er møgsvært at bo på institution. Man bor tæt og er kommer hurtigt ævl og kævl. Det gør der også der hvor jeg bor. Jeg sdynes dog st det er forargeligt at du kan blive mobbet i et halvt år før der gøres noget ved det. Hvad kan jeg komme med af gode råd og opmuntrende ord? Først og fremmest noget jeg har opdaget både her og da jeg var indlagt halvandet år på psyk: Smil til verden, så smiler den til dig. Mød verden med et åbent sind. Jeg ved gdt atdet er møgsvært og at de første smil nok ikke vil blive belønnet fordi folk kender dig som indelukket. Men bliv ved med at prøve. Lær at elsk dit eget selskab. Læs en god bog, lav noget håndarbejde,tegn, mal osv. Søg dine venskaber i dine interesser frem for på dit bosted. Det er ihvertfald her hvor jeg bor folk med meget tunge problemer og ofte ikke ret meget uddannelse. De er supersøde, men det kan være svært at holde en samtale i gang. Jeg skal selv til at starte på engelsk til efteråret for at møde nogle andre mennesker og få nogle vitamiber til hjernen. Jeg er selv voldsomt selvdestruktiv både i form af decideret selvskade samt i form af min mere eller mindre aktive spiseforstyrrelse. Det er enormt svært at møde verden både når ens spiseforstyrrelse er fremtrædende og når det er den selvskadende deli form af ar og evt. sår. Men du bliver nødt til at lære det. Det er del af dig og du skal lære at hvile i den du er. Jeg kender selv det med mange selvmordstanker, manglende lyst til at leve osv. Det er vildt svært at være psykisk syg. Man har meget at slås med. Kæmp for du fortjener det. Skriv endelig tilbage også gerne pb. Det skal nok gå.
Jeg har ikke så meget at bidrage med. Men jeg er ikke psykisk syg. Jeg har en diagnose. Jeg føler mig ikke syg og det kan ikke helbredes. Jeg er så asperger (En del af autismeviften) og let borderline. Her i byen har vi indenfor bygrænsen mindst 2 bosteder for folk med en psykiskdiagnose. Det ene sted bor der 20 og det andet bor der 9. Og så har vi et værested, hvor man skal visiteres for at komme. Og så er der ihvertfald 2 steder hvor man kan komem ind fra gaden. Dog er der en lille sortering. Byens taxachauffører var begyndt at bruge det ene sted til frokoststue, med billig kaffe og mad. Det var så ikek lige det der var meningen, så de bliver pænt viftet ud. De 2 sidste steder kan man få en billig kop kaffe, lidt samvær, både med personale og andre brugere. De tager på ture ud af huset ofte med delvis betaling af udgifterne, som er søgt via legater o lign. De har også kreativ, og holder juleaften, for dem der lyster. Det sted jeg kommer skal man som sagt være visiteret til. Der kan vi oxo købe kaffe, frokost og hjemmebagt kage om eftermiddagen. Om onsdagen er der længe åbent og vi spiser aftensmad sammen. Vi kan gratis få NADA (Akupunktur i ører og hovedbund) Der er kreativ, malerkunst med proff/ pensioneret lærer. Der er strikkeklub. Vi har tv og WiFi. Og så er der altid personale til stede, hvis man har brug for at snakke privat. Personalet er også behjælplig med kørsel hvis der er interessante foredrag via PsykInfo. Eller længere ture. Vi har været på Fanø og Rømø-Sild. Vi går til svømning om mandagen og der er sport om torsdagen Grunden til at jeg nævner disse ting er at sådanne ting kan hjælpe folk til at komme mere ud, også selvom de måske ikke lige lyster fulkommen normale mennesker. Så undersøg hvad der er af tilbud i området. Snak med din Bostøtte eller hvem du har som kontakt person.
Det første jeg skrev var ikke ment til dig, det var bare en dum tanke jeg fik, at det kunne være, der var en anden herinde, der havde skrevet tråden - altså virkelig bare DUM tanke fra mig af, det troede jeg også, jeg fik skrevet.   Jeg undskylder hvis det blev misforstået, jeg mente altså ikke, at DU har ondt i numsen. Jeg ved godt, det er "lige på og hårdt" - det mener andre i hvert fald, jeg mener at det er logik (som skrevet før, simpelt, men ikke let). Men det jeg har skrevet er det, der har virket for mig. Jeg har skam også haft det dårligt, men været optimistisk i den forstand, at jeg ikke har haft selvhad og altid har troet på og arbejdet med, at ting skal blive bedre. Men jeg har haft en del forstyrrende bekymringer i sociale sammenhænge og andre, og her er det, at tanken om, at det ikke giver mening at bekymre sig om, om man er god nok - for man er kun sig selv, og sådan er det. Eller om andre kan lide en, for man er stadig sig selv, og derved giver det ikke mening at tænke over, om andre kan lide en ellr ej, og kan ikke bruge deres mening til noget - man kan jo ikke trylle sig om til en anden. Misforstå mig ikke, jeg kan godt se, hvorfor man tænker sådan, men det giver stadig intet positivt og kan ikke bruges til meget. Dette er det, der har gjort udslaget for mig. Jeg blev simpelthen VRED på mine tanker. Vred på alle disse negative ting, der forhindrede mig i at være mig, være tilpas og være afbalanceret. Så nu, når jeg får en tanke, jeg ved, ikke er konstruktiv, så skubber jeg den væk, for det kan jeg ikke bruge til noget. Du kan også tænkte på negativiteten som værende din sygdom - hvilket det meste af det højst sandsynligt også er. Det er lettere at være vred på "den", end blot tanker i sig selv. Det var lidt et sats at skrive det til dig, men som du nok kan se får du massere af andre meget forstående svar. For mig har det aldrig virket at få at vide, at nøj det er da synd, for det ser jeg heller ikke som konstruktivt. Jeg skal have positivitet og inspiration, et kick der sætter gang i noget. Men tro ikke, at jeg ikke forstår det. Det gør jeg skam. Ville blot skrive, hvad der har hjulpet på mig, for så får du da lidt forskellige svar om ikke andet. 
Jeg synes du er stærk. Bare dét at skulle skrive alt det ned du lige har skrevet i dette indlæg. Bare dét at du gerne VIL det, du vil gerne have venner og du vil gerne elske dig selv. Det er også første skridt på vejen til at du gerne VIl det her. Så som de andre skriver - smil, smil, smil. Lad ikke de andre negative påvirke dig. Vær positiv (også selvom tingene er sorte, det kan være svært) Men lær at elske dig selv som du er. Du er den du er og du er helt sikkert en sød, rar og elskværdi pige fordi du er DIG!! Så ud og smil til folk og så skal vennerne nok komme stille og roligt 
TS: Når vi ved hvad vi ikke ønsker, ved vi hvad vi ønsker.. Prøv at bruge tid på at fortælle den historie om dig selv du gerne vil have var virkelighed (uanset om det er realistisk) Skriv den ned hver dag, og øv dig i at føle/ forestille dig hvordan det vil   for dig når du feks har det godt med dig selv, når andre vil dig, hvordan føles det at føle sig smuk, har de venskaber du ønsker, når du laver det du drømmer om, er glad, har dit kørekort osv. Alt hvad der overhovedet gør dig glad. Fokus på det du gerne vil, tænk mindre på hvordan du HAR haft det. Du vil måske opdage at du godt kan føle de gode ting du savner uanset hvordan verden ser ud omkring dig (i første omgang i hvert fald imens du skriver) Skriv gerne mange timer hver dag. Husk kun ting der gør dig glad, ligegyldigt hvad det er. Gentagelser OK. I starten vil det være svært, og føles fjollet men det bliver lettere hver dag. Og du vil se hvorfor. En ny måde at tænke på. Og det er vigtig fordi; som de andre siger, når du smiler til verden, smiler den tilbage. Det er en floskel, men det passer..   Du skal leve dine egne drømme og din egen anerkendelse. Sådan er det for alle mennesker. Øvelse gør mester. Bare hæng i. Du ka godt og du gør det godt 
Du skriver at du har været sammen med 500 fyre, bare for bekræftigelse, allerede der tvivler jeg på dig... (tror du lyver) og hvorfor gør du det ???? Søg noget prof. hjælp., du har virkelig brug for hjælp...
Du skal elske dig selv før andre gør det....  Jeg har fået lidt hjælp af en "klog kone" engang. Det kostede 400 og klart det bedste jeg har gjort. De ved bare noget. Herefter skal du se et par videoer på youtube om law of attraction og om underbevidstheden/over bevidstheden, deres magt og om hvordan du med tiden bedre kan styre dem. De dukker op hvis du søger på subconscious mind. Vælg de mest vidensrelateret ud i grove træk. Viden om disse emner kan måske bedre forklare dig, hvorfor tingene bla. er som de er og evt. hvad du selv kan gøre for at ændre dem. Hvis du virkelig VIL videre i dit liv, så kommer du det. Men det kræver at du er villig til at svede lidt mental sved. God vind og du er garanteret ret smuk også inden i. Og lad nu være med at nægte det, når du læser det, men bare tænk tak og tag imod det. Det er første skridt.  God du tør få hjælp. Det er stærkt.
Sandra:   Ja, for på skrift er det let at holde fast i nye tanker til de føles naturlige. Uanset emnet. Hjernen har ellers en tendens til at køre selvvalgt program. Ofte det fra igår.. Det sjove er at verden også begynder at forandre sig, dels fordi man ser mere positivt på den, og dels fordi verden spejler den måde vi opfatter den på. Det kræver lidt vedholdenhed i starten. Dog mindre end man tror.. TS: Når det er svært at skrive/ føle om ønskesenariet, kan du istedet prøve med lister over simple ting du sætter pris på. Hvad som helst. Alt hvad du kan komme i tanke om. Uanset om det er jordbæris, oplevelser, et dyr, sted, farve etc. Gør det ofte. Morgen og aften. Det nytter - også selvom du ikke lige pt kan se hvad det har med venner og kærester at gøre 
Hej June Jeg har lige selv været igennem en tur hvor jeg brød sammen, måtte flytte hjem til mine forældre igen, sygemelde mig fra studiet og tænkte, hvad duer jeg egentligt til? Og først: du formulerer dig for godt til at kunne være dum! Det er et faktum, så det grønne monster, som sidder og hvisker dig dét i øret har intet belæg for det han siger, så han må finde en anden at genere  For mig, og jeg ved ikke om det virker for dig, så er det bedste jeg kan gøre i starten at have en struktur på min dag og så fokusere på al det positive der er sket en dag - det er f*cking mega monster hårdt når man gennem noget tid har gået og "trænet" sig selv i at tænke negativt, men bare de små ting - som hvor godt vejr det er, eller hvor er min ringfingernegl på venstre hånd flot, eller hvor var badet i dag dog dejligt! Små, små ting, men hvor man hele tiden fokusere på det gode - og stille og roligt kan man arbejde sig op til lidt større ting og til sidst kan man se sig i spejlet og være ganske tilfreds... Men noget der hjælper for mig er at aktivere hjernen - jeg er gladere når jeg lærer noget hver dag og det tror jeg de fleste mennesker er. Så hvad har du altid godt kunne tænke dig at læse f.eks. eller vide noget om? Find en bog, gerne en som du føler du får noget prestige ud af at læse (illiaden, shakespeares stykker, Harry Potter, trilogien om ringen, eller noget andet, så længe det er noget du forbinder med kloge mennesker) og læs den - lidt hver dag, så du får en følelse af at have gennemført noget - det er ihvertfald vigtigt for mig... Og hvis du synes det er svært at snakke med folk, så start med smil og godmorgen   Så dagen efter kan du prøve med: "Har du sovet godt?" altså bare behandl andre mennesker som du gerne vil behandles selv   Ved godt det er noget gammelt ragelse, men det er stadig sandt at hvis du smiler til verdenen smiler den til dig, med undtagelse af et par få idioter, men det må man tage med   Du kan også bare sige til folk at deres hår er nice, når du synes det er det - folk bliver overraskede men glade, når man siger den slags til dem! Og med hensyn til at lade en masse fyre udnytte dig, så er det helt forståeligt at du har søgt den nemme bekræftigelse, men det er ikke noget der holder, og i sidste ende, så får du det bare værre med dig selv over det, så hvis du ikke kan lade være (ikke fordi du er nymfo, men fordi du hungrer efter bekræftigelse lige som alle andre), så hold dig væk fra situationer, hvor du ved du kommer til at falde i - du skal anyways ikke ind i et forhold før du har det bedre med dig selv, det bliver kun skidt... Og hvis du ikke allerede har været det, så gå til lægen og sørg for at du er sund og rask! Og den sidste ting der er vigtigt for mig er daglig motion! Så indlæg noget motion hver dag, hvor du får frisk luft i lungerne og en smule sved på panden - det er også godt for sindet! Jeg har aldrig været så langt nede som dig, men jeg har været på vej derned og hvis jeg ikke havde mit fantastiske supportsystem, så var jeg kommet det. Men man skal stadig selv VILLE være glad - det er ikke nemt at blive lykkelig, man skal kæmpe hver dag, ind til det lige pludselig bliver nemmere  Jeg håber du beslutter dig at ville livet, for du har garanteret rigtigt mange fantastiske egenskaber og rigtigt meget kærlighed at give!
Hej alle,  Ja, jeg går jo lidt og leger med tanken om, at det kunne være rigtig spændende at ifole Dixie   - Men hun er som sagt 20 år - og jeg er ikke særlig meget inde i det med ifoling og alder på hestene dertil?  Hvad tænker I om det?  Jeg har ikke mine forældres overbevisning endnu - men kæmper og håber på, at jeg får det! - Kunne rigtig godt tænke mig at videreføre Dixie..   Er det noget jeg skal slå fuldstændig ud af hovedet, eller er det reelt en mulighed? 
Har hun haft føl før? Normalt siger man, at hvis hesten er over 15-16 år og ikke har haft føl før, så er det ikke nogen god idé. Dermed ikke sagt at det ikke kan lade sig gøre, men der er bare nogle risici ved det.  Uanset hvad ville jeg nok få din dyrlæges vurdering af det   Men har hun ikke haft føl før, så ville jeg nok undlade at løbe den risiko - når nu du jo er så glad for hende 
Åh ha... ja, det er der, det er irriterende ved, at tidligere ejer ikke kan "huske" om hun haft føl eller ej...  Han mente, at hun var ifol.. men det er jo ikke 100 % sikkert. Nok en god idé at forhøre mig med dyrelægen 
Saramalou: Super spændende læsning 
 - du er ikke møj pæn at høre på, men skidt med det.  Jeg var nødt til at flytte herhen, da det både var for dyrt hvor jeg boede før, og skulle væk fra det dårlige miljø, jeg påvirkedes negativt af. Jeg måtte tage lån og har derfor ikke meget at gøre godt med nu, så jeg spiser billigere et par måneder, så mine dyr har alt, hvad de har brug for. Ville have været ked af at sælge hesten blot fordi, jeg et par måneder sidder mere stramt i det. Jeg har gjort, hvad jeg har gjort og nu gør, for at bedre min forhold og komme videre - der er intet, jeg gør, der er dårlige undskyldninger, det er blot årsager og ting, jeg forholder mig til og kommer videre.  Se igen, en antagelse. Du antager at jeg blot generelt har valgt at prioritere min økonomi således. Det er ikke tilfældet, det er som det er nu, da jeg herefter vil have flere penge end jeg før havde. Der var ikke andre passende boliger end denne, da jeg var nødt til akut at flytte.  Jeg indtager ingen offerrolle, det ville jeg aldrig tillade mig selv, det er ynkeligt. Selvfølgelig forklarer jeg ting i denne tråd, i et forsøg på at give udtryk for, hvad min pointe er - hvad skulle jeg ellers i min egen debat? Men denne tråd er skrevet "for" andre overvægtige, jeg klarer mig selv fint, men det er stadig lettere for mig at komme med mine egne eksempler, eftersom jeg jo ikke lever andres liv.  Forresten, dette er moi: Skal jeg stadig droppe undskyldningerne og tage ansvar for min overvægt? 
Og jeg kan ikke tage ekstra arbejde, jeg er førtidspensioneret da psykiatrien har dømt mig fuldstændig uduelig.  Det er vist "bare" sukker og andre egentlig almindelige ting. Jeg har ikke læst videre om det, andet end hvad jeg har fået at vide flere steder og læst i nogle få artikler. Men sukker skaber også en dårlig effekt i kroppen, så man vil have mere og mere. Der er rigtig mange forskellige ord for "sukker", og derved kan det skjules, hvis ikke folk er opmærksomme på dete.
Du svarede ikke på det med tilsætninger i fødevarene ? Du har valgt at have dyr, som er lig med en udgift. Det kunne lade vær med at have. Eller vælge en billiger sport end ridning. Det er hele tiden bevidste valg, som du tager. Det er ikke samfundets skyld at du vælger som du gør.
Jeg glemte det, men se over dit svar - jeg har svaret. Jeg HAR råd til både at have mine dyr og spise sundt, blot ikke lige i denne måned og sidste, da det kostede at flytte - men flytningen bedrer både forhold og økonomi. Hvilket i dette er et dumt og uansvarligt valg?
Jeg kan ikke helt forstå, hvordan andre mener, de kan bedømme, om jeg (eller andre) indtager nogen offerrolle. Jeg forklarer, at det gør jeg bestemt ikke - men det gør jeg altså! Ifølge andre, der ikke er mig, ikke kender mig, udelukkende har læst hvad jeg har skrevet i en tråd på nettet  Det er efterhånden ret generelt at fortæller man, hvordan man har det - så klynker man. Hvornår er det blevet forbudt blot at fortælle, hvordan ens virkelighed er? Jeg behøver ikke at indtage nogen offerrolle for at fortælle dette. For mig er det blot kolde facts, og jeg har jo intet skrevet om, hvad jeg gør/ikke gør ved de ting. 
Gud, hvor jeg savner en social eller socioøkonomisk vinkel på det her. Det er nemt at gøre det til et individuelt problem. Det gør man både når man siger, overvægt er selvforskyldt, eller at den overvægtige ikke selv er skyld i det. Men det er i meget, meget høj grad de grupper med enten lav indkomst enten lav uddannelse, der spiser usundt - og ryger - og er overvægtige - og dør for tidligt. Det skyldes ikke kun at sund mad er dyrere end usund - det skyldes også  ; manglende viden eller værdier om at sund mad er vigtig.  Studerende har notorisk få penge, men lever oftest relativt sundt. Hvorfor? Fordi de ofte kommer fra ressourcestærke/veluddannede hjem eller færdes i miljøer hvor dét er normen, og hvor deres omgivelser således påvirker i retning af at spise sundt. : Økonomiske men også kulturelle og sociale - og det påvirker igen ens personlige ressourcer, dvs 'viljestyrke'. Så i stedet for at diskutere hvis SKYLD det er,skulle vi så ikke diskutere, hvordan vi gør noget ved det?  Sætter vi os som samfund og siger 'det er dit eget problem for det er din egen skyld'? Gør vi noget med incitamenter - økonomiske eller andre?  For når individerne ikke har det godt, så har fællesskabet det heller ikke godt. Så hvad gør vi? I PS. Buhl - jeg tænker at din nedladende kommentar om mit universitets institut blot er et udtryk for   kulturelle baggrund og den praksis, du er blevet socialiseret ind i 
Jeg er selv førtidspensionist, men jeg har taget et bevidst valg om at tage en HF-eksamen over 6-7 år i stedet for 2 år. Og jeg vil gerne på universitetet og læse , fødevarevidenskab eller human ernæring, men det er ikke sikkert at jeg bliver så rask at det kan lade sig gøre. Og selvom du er pensionist, må du have et job, med en løn på 60.000 kr. uden at der trækkes i din pension.Så Jo, du kunne måske godt have et job, hvis det hamonerer med din sygdomstilstand. Med hensyn til sukker i fødevarene. Så tilsættes det som smagsvariant til forskellige færdigretter eller som konserveringsmiddel. Men du har igen et valg, lad vær med at købe færdigretter. Og tag i stedet et kursus på aftenskolen i madlavning, hvis du ikke har de store færdigheder udi madkunst. Jeg har ingen steder skrev at det var dumme valg, som du foretager dig. Blot at det er valg.
 - selvfølgelig er det valg. Men det er ikke valg henimod overvægt eller andet værre, det er valg henimod det bedre.  Jeg kan ikke tage job eller uddannelse. Jeg har forsøgt flere gange, men det fungerer ikke for mig, så nej, der er ikke noget valg. Men jeg ved godt, at man godt må - jeg har haft undersøgt det hele. 
Jeg må være træt, jeg glemmer dele af mit ønskede svar efterhånden. Jeg køber ikke færdigreter - jeg er endda meget god til at lave mad. Igen tager jeg ikke udgangspunkt i mig selv, men blot generelt. Hvis vi tager en person, der arbejder hårdt for bare at have råd til pasta og færdigretter, så tror jeg næppe, denne har tid/overskud (evt. råd, jeg ved ikke, om det koster noget) til at tage kursus i madlavning.  Men det var nu heller ikke det - det er blot det at der er så mange ting, hvori der er skadelige stoffer, og ikke alle er klar over det, så de ryger i fælder uden bevidst at vælge det (fordi de ikke ved det, altså).
Men Hanne, det interessante er jo HVAD der får mennesker til at vælge som de gør. For at der ER valg er alle vist enige om. Men hvorfor vælger folk forskelligt? Hvorfor vælger man det, der så åbenlyst er skidt for én - hvad enten det er smøger, pomfritter eller voldelige kærester?? Jeg ved det ikke! Jeg ved bare, at mennesker ikke handler rationelt - og jeg synes vi skal holde op med at bilde os selv ind at de gør (ved f.eks. at sige 'du kan jo bare...') Så hvordan flytter vi folk - også dem for hvem det sunde valg ikke falder naturligt? Mine løsningsforslag er: - mere madundervisning i folkeskolen (på en måde der skaber madglæde, ikke som jeg husker hjemkundskab) - højere moms på det usunde, f.eks. sodavand, slik og smøger - ingen moms på grønt - lægeordineret (og tilskudsberettiget) madkurser som del af sygdomsbekæmpelse - ingen reklamer for usund mad (fastfood, slik mm) i børne-sendetider Og JA det er indblanding fra statens side. Men staten blander sig i forvejen - staten er jo os allesammen, og det der netop gør os til et samfund er at vi blander os i hinandens liv. Ellers ville vi leve på hver vores ø - og sejle vores egen sø. Det ønsker jeg ikke! Så lad os da lægge pres på nogle politikere for en fornuftig sundhedsstrategi - og ikke bare endnu en oplysningskampagne, som kun rammer dem der er modtagelige i forvejen = dem der lever sundt. I
 - dine forslag er gode, men det vil ikke gøre den store forskel. Jeg vil nu være rigtig højrøvet at påstå, at jeg godt ved, hvad det er, der får folk til at spise forkert. Mennesker er rationelle - på det stadie, de befinder sig. At spise er overlevelse, at spise er det, vi fra barnsben har forbundet med tryghed (mors bryst). Spises der forkert, er det for at hjælpe sig selv - med mindre spelvfølgelig, det blot er fordi, man ikke ved bedre eller ikke har råd, hvortil dine forslag vil hjælpe. Men for de fleste er årsagen meget dybereliggende, og det er vitterligt mentalt/emotionelt ubalance, der gør det. Overvægtige spiser ofte for at HAVE kontrol. For at kontrollerer følelserne, for at "danne sig et ydre lag", der beskytter mod omverdenen. Altså er der mange, maaange aspekter, og bunder i mange ting mht. samfundet. Det er vel også på sin vis samfundet, når folk bliver for stressede pga. uddannelses/arbejdspres, socialt pres, problemer i familien i alverdens afskygninger. Skal det afhjælpes skal hele verden gøres "optimal", ellers der skal opfindes en mirakelpille, der fjerner alt overskydende fedt og gør en superfit. Det er selvfølgelig godt at gøre noget, og dine tiltag vil gøre det lettere for nogle, men jeg synes, et rigtig stort skridt ville være, blot at have forståelse for de overvægtige og vise støtte - det er det, de fleste har brug for.
Jeg tro at det drejer sig om den opdragelse man får af sine forældre og andre primære personer i barnets opvækst. Samt om man vælger at uddanne sig gennem hele livet. Som er afgørende for de valg man træffer. Jeg var til et interasant foredrag med Andreas Helstrand og en anden peron, som vist nok hed Ankerstjerne. Han fortalte om vindermentalitet og hvordan man skabte en vinder generalt. Det er i den grad skabt ved, at man vælger de rigtige briller, at se verden igennem. Hvis man er født med de forkerte briller, er det tilladt at skifte dem ud som ældre/voksen.
...Sandra, det var da en imponerende viden, du har - at de (konstruktive) forslag jeg kommer med ikke vil gøre en forskel. Men siden du så skråsikkert kan annoncere det - hvad er DINE forslag så? Tror du virkelig at et stop for pegende fingre vil hjælpe alene? Jeg er enig i at stigmatiseringen skal stoppe - men jeg synes godt nok du ser enøjet på det lige nu hvis du tror det løser ALT.  Der må politisk og fælles handling til - mener jeg. I
bare godt skrevet Johanna.      
Når vi vil verden, vil den også os - på alle de punkter, du sukker efter. Det er jeg selv et ret godt eksempel på. Men det er ikke uden hårdt arbejde, at det sker. Start med at sætte fokus på alt det gode i dit liv, søg relationer, uden for bostedet, med mennesker du har fælles interesser med. Vælg at møde verden med positivt sind. Betingelsen for at få et godt liv er, at man vælger at ville have et godt liv. Ændrer det der kan ændres, acceptere det der ikke kan ændres, og få det bedste ud af resten. Vi bærer alle styrken til at ændre vores liv til det gode. Find din styrke frem, og kæmp for det. Det sker ikke over en nat, men det kommer, hvis du bliver ved med at kæmpe for det. Og der er ingen der kan kæmpe den for os... Jeg har en meget god ven, der må siges at have virkelig gode grunde til at sidde som en bitter, mavesur mand med sortsyn, men som lever efter ordene: "Vær mod andre som du vil have de er mod dig" og "ingen gider bruge tid på den sure mand i hjørnet". Og ved du hvad? Han har sit liv fuld af dejlige venner, gode oplevelser, og han går i seng med et smil på læben hver dag.
hvor er det bare en svær situation du er i. Jeg lider af stinkende angst, værre når jeg har været trappet ud af medicinen. Jeg har gået i noget forskelligt terapi, og fandt ud af at det var ikke der mine venner skulle findes. Det er rart og trygt at vide at der er nogen der forstår en og ved hvordan man har det når angsten banker på. men det er også rart at have "normale" venner, så man ikke føler sig syg og anderledes hele tiden. (ved godt mit angst er vand i forhold til dit) min lyst til at indgå i et fællesskab når jeg har det dårligt kan ligge på et meget lille sted, men faktisk også når jeg har det godt. Jeg har svært ved at overskue at mødes med klassekammerater udenfor skoletid og den slags. Nu har jeg 2 heste, og bor et sted med masser af heste-mennesker, dem har jeg det faktisk altid dejligt med, og opsøger og snakker med dem. Kunne din vej til noget socialt ligge udenfor bostedet? èn eller nogen med samme interesse/interesser som dig? Det kan tit være nemmere at mødes om noget, man kan snakke om det og på den måde komme ind på hinanden. Jeg ønsker dig alt godt, og tror på du får det bedre  
Hej June Først vil jeg lige skrive at jeg ikke har læst de andre svar til dig, så undskyld på forhånd hvis jeg gentager. Jeg har på ingen måde prøvet at føle som dig, men har altid tænkt og levet efter ordsproget der hedder hedder smil og verden smiler til dig. Så fra nu af synes jeg at du skal sætte dig hver morgen og hver aften foran et spejl og fortælle dig to pæne ting om dig selv. feks ihh jeg har pæne tænder, eller ej hvor pænt mit hår sidder i dag. Du må overhoved ikke sige noget grimt om dig selv...og du skal sige det højt. Så skal du prøve at smile til folk, når du betaler i butikken hvor du handler, så kig på ekspedienten og sig ha en god dag, og smil. Er det møgvejr så smil og sig... holdda op hvor det regner..blæser...sner eller hvad det nu gør. og smil.... Hvis det er svært for dig at begynde at snakke med nogen du ikke kender, så tænk at "hende bag kassen" ikke tænker over at du sagde hej, eller god dag...for det gør rigtig mange, og hun ser overhoved ikke om du er tyk eller tynd eller blå.Hun er på arbejde. Men hun hjælper dig til at åbne. Når du så er blevet rigtig god til at hilse på fremmed, så må du udvide det lidt, og det er op med hovedet og kig på de mennesker der går på gaden sammen med dig, får du øjenkontakt, så smil...Du skal selvfølgelig ikke stirre på folk, men kig ca 1-2 sekunder på deres pande, når de går forbi dig, og tænk hele tiden glade tanker, tro mig så virker det. Prøv evt at gå og tænke på hvad du ville bruge pengene til hvis du vandt 3 millioner. Prøv en dag at sætte dig et sted med mange mennesker og så kig på dem der går forbi og sæt noget posetivt på dem alle sammen, pæn hat, søde krøller, flotte sko, lange ben...tænk kun pæne ting. Når du har sidder der en times tid, så forstil at dig at det er dig der går forbi...og hvad vil du sige af pæne ting til dig selv. Men det aller vigtigste råd jeg kan gi dig er at du skal altså smile til dig selv...ellers er der ikke andre der vil. Knus og god fornøjelse Anni
Spørg din dyrlæge. Men hvis hun ikke har haft føl før ville jeg ikke turde på en 20årig gammel hoppe. Har hun haft føl (som i jo desværre ikke ved) så ville jeg godt turde ifole hende.
Jeg vil kontakte dyrelægen 
Jeg kommer med et lidt kedeligt svar desværre, jeg håber at det er okay, for synes du skal have flere aspekter med i din beslutning. Jeg synes du skal lade være. Dixie er ikke ret stor og jeg tror på sigt, at det er mere gavnligt for dig, at købe en større hest du også kan ride på når du bliver ældre, en du kan dele nye erfaringer med. Jeg siger ikke at ridning er alt, for det er det ikke. Men med en støre hest, får du altså en større pakke, at gøre med, hvilket jeg tror vil gøre dig mere glad på sigt. Du kan ricikere hvis du beholder føllet, at du ikke får råd til den hest du (Måske) egentligt drømmer om. (Hvilken race er din drømmehest, hvis du kunne vælge af alle?) Hvis du vil sælge føllet, så tænk på den sorg det kan give dig at skille dig af med det, det er jo heller ikke en nem ting at gøre. Jeg kan sagtens følge dig i, at det er specielt at få føl på sin egen hoppe. Men det skal også være et fornuftigt valg og det skal være det du ønsker dig allermest OGSÅ i fremtiden. Bare lidt til at tænke over 
Jeg ville personligt ikke ifole en "så gammel hoppe" - der er for mange risici forbundet med det.... Behold hende som den glade pony hun er  Hilsen Tina
jeg ville ikke gøre det, med mindre at hun havde fået fol inden for de sidste par år.
Der er mange ulemper ved at ifole en ældre hoppe, føl før eller ej. for det første vil det være langt sværere at få den i fol når den er den alder risikoen for at blive forfangen under drægtighed er markant større i den alder der er større riskco for at kaste føllet den vil have øget risiko for folingsbesvær Hvis din hest har begyndende gigt, så vil det også belaste bevægeapparatet med den ekstra vægt Hvis hoppen har begyndende cushings (hvilket langt de fleste har den i alder), så risikerer du endvidere at få et føl med tendens til metabolske lidelser. Så nej, køb du dig en ny dejlig hest og brug tiden på at finde den rette.
Nej jeg synes ikke det er en god ide. Jeg kan godt forstå at det er fristende med et føl efter Dixie. Men .... Det er ikke for at tage modet fra dig, men jeg synes du lige skal tænke dig om et par gange mere.
Tusind tak for jeres input!  Og jeg er ikke bekendt med alle ricisiene - men som jeg kan høre på jer, er det ikke en god idé.  Var slet heller ikke noget, der sådan var lige ved at blive sat i stand. Kun en "legende" tanke  Keppie: Ikke at det ændrer på beslutningen - men dyrelægen har sagt, at hun synes, Dixie er et utrolig flot eksempel på en ældre hest - og hun pointerede faktisk, at det var rart at se så "gammel" en hest i sommermondering. Hun taber heldigvis stadig al sin pels   Var slet ikke klar over alle de risikoer og ulemper - men det ved jeg så nu   Hvad min drøm er - Tja, ridningen fylder minimalt på nuværende tidspunkt. Interessen for jordtræning er så stor, at jeg sagtens kan leve uden ridningen.  Men jo ... det kunne være sjovt engang, at få lov til at have en kommende ridehest - en man havde fra føl af, som man fik lov til selv at have indflydelse på, helt fra start af  Tak for jeres inputs - kan se, at det er urealistisk, så jeg vil slå det ud af hovedet 
Jeg ved ikke, hvem hverken du eller Dixie er ? Det første jeg ville gøre, er at få taget en helbredstest på hesten, dvs. er hun i fysisk/physisk god form ? Derefter, tage stilling til om føllet er en beholder ? (hvis ikke, så nej til ifoling - der er alt for mange heste til salg) Hvis ellers hesten er i god fysisk/physisk form, er 20 år ingen alder for ifoling, det værste der kan ske, er at hoppen ikke kan komme i fol.(naturen bestemmer her) Pøj pøj...
Jeg har taget min beslutning - der er for mange risikoer - så det gør jeg ikke 
Jeg synes du har truffet den rigtige beslutning 
Sanne: I har helt ret!  Vil meget hellere passe på min bedste ven, end jeg vil risikere en masse komplikationer og utilpashed fra Dixie 
Hvis det var for at få en "ny" Dixie så lad være, som du skriver du vil, uanset om hesten er 10 eller 20 år. Selvom du gik hen og fik 5 føl efter Dixie så ville ingen af dem næppe være en "ny" Dixie. Min gamle hoppe har fået 5 føl gennem årene og ingen af dem er en kopi af hende... Har også prøvet med mange andre hopper men ingen "kopier"... (dog mange som har været forbedret, med forskellige ting.). Det er langt nemmere at finde en ny 'fremmed' hest og bedste ven, frem for at avle den selv.
Jeg havde aldrig ifolet, så gammel, en hest. Om den havde haft føl før, eller ej. Det slider noget så gevaldigt på dem. Og det ville være synd, hvis der skulle opstå komplikationer. Så hellere nyde at du har en dejlig, frisk, ældre, hest nu 
Tror det er en go beslutning du har taget. Man ska altid tænke 1½ år frem, fra ifolingen. Der ka self. ske ting, men det man ka ta i opløbet, er godt lige at overveje
Min venindes gamle hest (er død for mange år siden nu) belb ifolet for første gang i sit liv som 17-årig, det klarede hun 100% helt som hun skulle. Dyrlægen sagde god for det da hun var sund og rask og i usædvanlig god form, hun gik faktisk ponytravløb (som hun var vant til) mens hun var ifolet, hun var i flot stand og klarede foling og det hele fint da det kom. HUn fik et par år efter endu et føl, denne gang efter den mest førende ponytraver på banen, en hingst på ca 39 år, igen klarede hun det helt fint som hun skulle. Men ja, jeg har også hørt at det ikek er så godt hvis hesten/ponyen aldrig har folet før, at sætte den ifol i så sen en alder, også noget med at livmoderen sænker sig/"gror sammen# (ret mig gerne i mere erfarne avlere) nå den ikke har været brugt i mange år. Hvis du skal tænke på hvad du kan bruge føllet til, og du ikke har som krav du kan rides din hest, så bliver man jo aldrig for stor til at køre en pony, så den mulighed har du jo...