Jeg køber ikke mærke vare. 1. Har ikke råd, alt går til hesten (som heller ikke får mærke vare, kun sadlen). 2. Er ligeglad, har andre ting at gå op i.
Jeg går da også i bl.a D&G og G-star raw.. Men det er ikke vigtigt for mig det er mærker. Langt fra. Har da også tøj fra H&M og et par bluser fra Bilka. Men selvom jeg ikke går op i mærker kan jeg da mærke på mig selv at jeg hellere vil indrømme mit tøj fr D&G end BILKA..  Grunden til at jeg har 3 par jeans fra G-star er nu at jeg synes de sidder super flot og selvom man betaler for mærket, så er det efter min mening også kvalitet. Meget af mit undertøj er D&G fordi jeg synes deres undertøj er vildt flot, og har det lækkert når jeg føler mig lækker  Jeg synes det er noget underligt noget med dem der KUN kan have f.eks. Diesel på. Kender et par stykker som er sådan. Men synes på den anden side også at de folk som "ihh hvor er du bare latterlig fordi du bruger så mange penge på tøj, FØTEX er ihvertfald lige så god kvalitet" er lige så underlige.. for NEJ det er ikke samme kvalitet.. Og f.eks. de bukser man kan få i føtex, sidder ikke lige så godt på mig, som mine G-star. Og DET går jeg op i. Selvom man er hestepige, kan man godt være lækker når man ikke er hos hestene. Og med dette sagt: Nej jeg føler mig bestemt ikke lækker i mine ridebukser, selvom man nogengange kan finde mig i netto når jeg er på vej til eller fra hesten. -Ida
Jeg er tolv år. Går i mærkevarer. Og så er der nogen der siger de ikke har råd til det. og de er ældre ???
Fordi der er nogen der bruger alle sine penge på hesten, hvor forældre ikke støtter (ikke ondt ment, men en kendgerning), plus man går på gymnasium, og derved ikke meget tid til job, osv..
Jeg tror grunden til at "hestepiger" måske ikke går så meget i mærke tøj fordi vi faktisk har bedre ting og bruge vores penge på. Jeg mener hvor mange her inde har ikke prøvet at blive inviteret i byen af veninderne eller en shoppe tur på strøget eller et andet setd. hvor man lige har været ved at sige JAAA!!! og hvor man så lige har fundet ud af at hesten trænger til en ny et eller andet, eller dyrlæge regningen lige er kommet elle måske den fra smeden, ormekur.. you name it... jeg ville da gerne at jeg kunne smutte ud hver måned og liiige købe et par nye bukser og sko til og en bluse til og jeg kunne blive ved, men mange gange når man har hest må man priortere... og jeg har valgt at gå op i min ridning og have hest i stedet for at være med på "mærkerne" for det er jo faktisk det eneste det handler om. tøj er tøj efter min mening og om der står only i eller vero moda eller what ever... det er jeg lige glad med. så vil jeg hellere bruge mine penge på evt et par nye gamacher til dyret (please hr julemand læs dette) da det er mere nødvendigt. men der er da sikkert nogle der kan få plads til det hele i budgettet, det er bare ikke helt lykkedes for mig endnu...-s-
Bare fordi folk er ældre end dig betyder det jo ikke at de har flere penge og bruge på tøj   Jeg går heller ikke selv i mærkevarer og jeg er 19. Kunne aldrig drømme og at bruge så mange penge på tøj.. Hvordan får du råd til at gå i det tøj?? Når du ikke er ældre..
Hvis du kun er 12 år, må du jo ingen gang ha en fritidsjob, godt så, så kan jeg regne ud at du får dit mærketøj af dine forældre? Right? Når du engang kommer til at tjene dine egne penge, vil du nok bedre forstå, at ikke alle gider bruge penge på dyre mærkevare. Man lærer at pointere sine penge. Ikke sagt at man derfor ikke gider købe dyre ting. Somregl hænger det os sammen med at man jo har nogle andre udgifter som voksen, og derfor ikke bare kan fyre alle pengene af på D&G og Gucci. Jeg synes bare ikke det er det vigtigeste. Så vil jeg hellere spare op, eller bruge dem sammen med mine veninder. Jeg har ikk brug for at føle mig bekræftiget ved at gå i mærketøj, som jo somregl er grunden til mange, især yngre, går i "mærketøj".. Som alligevel tit er fake.. Min mening!
JA netop. Jeg er enebarn. Men kan sagents lave noget herhejmme så jeg får råd. Jeg er ikke den eneste på tolv år.
Sir ikk dit er fake, sir bare at det er en del af det "mærketøj" jeg ser børn og unge rende rundt i = vi vil bekræftes! Forresten kender jeg din hest Orbit, den har boet hos mig i mange år..   Har han det godt?
Nu har jeg også hest og går stadig i mærketøj (og andet tøj!) Men jeg synes da det er noget underligt noget at skrive  Snak lige om et nedladende svar?! Er det så fordi at jeg (og andre) der har nogle jeans med mærker i er "snyde" eller "fake" hestepiger? Eller er det bare fordi vi godt kan fordele pengene? Min hest mangler bestemt intet og ja han er en plag og behøver ikke de samme mange accesories som ride-heste, men han har skam en masse ting allerede. Og nej jeg er hverken enebarn eller har forældre der betaler. Jeg arbejder og tjener mine penge. Arbejder til tider mere end 50 timer om ugen. Men har stadig tid til min hest. Rider og passer en anden hest i samme stald. så joe jeg er vist hvad man kalder en hestepige, med halm i håret, muder under neglene og en skøn heste-lugt. Ihvertfald til jeg har været i bad og gjort mig klar til det der ikke vedrører heste. -Ida
Haha, jamen rart du har råd til det, ville jeg også have hvis jeg arbejdede 50 timer om ugen.  Ser det ikke som et nedladene svar, bare en kendsgerning.  Det har vi jo. at bruge ca. 2000 kr. på hesten om måned, og med min sølle arbejds indsats, dækker det kun lige, også "druk" udgifterne fredag og lørdag.
Du kan have ret i at mange unge går i mærketøj for at ville bekræftes, men du kan da ikke sige at det er fake af den grund. Mit er bestemt ikke fake og jeg går ikke i det fordi det er et specielt mærke, men fordi jeg føler mig tilpas i det. Stadig ikke pga mærket, men fordi det sidder godt. Jeg er vokset op i en familie som siger sin mening og hvis tøjet ikke sidder godt så hører man fra det. Specielt fra min ene moster som i løbet en hel aften har præsteret kun at sige "hva du har da taget på ikk?" til mig. Da jeg svarede, "nej jeg har faktisk tabt 3 kg" vendte hun sig bare og gik. Så for mig betyder det meget at mit tøj sidder ordentligt. Derfor bl.a går jeg i mærketøj, det bliver lavet i andre størrelser end bare 36,38,40,42 osv. Men også længder, som betyder meget for om tøjet sidder godt.. -Ida
Nu arbejder jeg som vikar så ja nogen gange 50 timer om ugen, andre gange 15. Jeg har vel i gennemsnit ca 8000 udbetalt. Det samme som da jeg gik på gym og arbejdede lidt. Dog vil jeg hellere have noget lækkert tøj, end at tage i byen hver weekend. Der går ofte flere måneder mellem jeg er i byen. Tilgengæld bruger jeg ofte mere end 2000 kr på min hest om måneden minus opstaldning. Der prioiterer vi jo forskelligt. Jeg køber tøj, sko osv. Nogle andre går i byen i weekenderne. Andre rejser måske eller sparer op. Det hele denne tråd gik ud på var om det kan være rigtigt at "hestepiger ikke kan gå i mærketøj" - Ikke hvordan de har råd eller hvorfor de ikke har. Eller om de får af deres forældre. -Ida
sige at jeg var nedladende... det var bare mit svar... det er da fint at man har råd til det og som jeg skriver nederst i min indlæg er det da fint hvis folk kan få det puttet ind i deres budget, det er bare ikke lykkedes for mig endnu... jeg har min SU, en lejlighed, og to heste (på ridecenter)... ergo jeg har ikke råd. selvfølgelig kan hestepiger da gå i mærketøj ligesåvel som alle andre kan. jeg kom bare med en udtalelse om hvorfor JEG mener at mange MÅSKE ikke gør det!! og muligvis kunne dette være grunden til at "rygtet" er opstået...?
mærketøj ? om jeg kan leve uden (: ej , hehe d; jeg går ikke i andet . 
Jeg elsker tøj, mode og shopping! Jeg er ekstremt god, har jeg fået at vide, til at bruge mine penge fornuftigt.. Jeg har ikke egen hest, dropper ridningen på ridecenter, det lukker nemlig, så sparer lidt penge på det.. Mine mærker og mit tøj er: Onlybukser: 499,95 kr. (købt for 150;)) D-xel bukser, tre stk.: Hver: 200 kr. United Colours of Benneton bluse: ... kr. Gucci, Burberry, D&G, Diesel, og Tiger bælter, ved ikke hvad prisen var.. To Friis & Company tasker + et "kopi" bælte. I alt: 986 kr. CIRKA Burberry taske (min yndlings!) ved ikke hvad prisen var. Så er der Only, Sparkz, Vero Moda, Bilka, D-xel, Tippy, Levis, og ikke så meget mere. Jeg har en køber på mine gamle Only bukser, og en på mine rideklokker, så det giver lidt penge  Fra Susie
...få tøj, der IKKE er mærketøj? jeg mener...selv tøj fra Bilka har jo et mærke..Estella f.eks!  Så jo, jeg går i mærketøj. Men jeg går ikke i dyrt mærketøj. Det har jeg ikke råd til med 3 børn!  jeg køber meget tøj i Bilka og H6M eller brugt. Og hvis jeg bare selv har det godt i det tøj, jeg går i, så er jeg såmænd ikke så optaget af hvad det hedder. Men jeg gad dog godt at jeg havde råd til Munthe&Simonsen's tøj. Det er superfedt, meget af det.  Camilla - fattigrøv. 
nu har jeg ikke hest, så derfor har jeg ikke den udgift (eller glæde for den sags skyld   ) Derfor burde man jo mene at jeg burde have råd til at gå i luksus mærketøj, og des lige. Men når kortene kommer på bordet, så er jeg simpelthen for nærig til at give flere hundrede kroner for noget der ligner noget fra den lokale H&M, her tænker jeg på admindelige undertrøjer, skjorter og T-shirts der er i en simple farve. Jeg ved godt kvaliteten er anderledes... Men når man kan få 5 (H&M ect.) for ens (mærke) pris, så burde leve tiden vel udligne sig selv. Hvis jeg skal købe mærketøj så skal det virkelig være noget særligt, jeg vil ikke give 1000 kr/+ for et par admindelig blå cowboybukser.
Har da også mærketøj, men ikke så meget ..! jeg har ikke penge til den, mistede mit job i sommers, og får ikke lomme penge.. MAN KAN SANKENTES LEVE UDEN MÆRKETØJ .!
når jeg er hestetøs, går jeg i ridetøj - ikke mærkevarer! når jeg er hammerlækkersmækker, går jeg i det tøj der passer mig -om det er mærkevarer eller discount rager mig en høstak, men jeg foretrækker helt klart Blend 
... kan næppe kaldes stil! Stil handler om at klæde sig i det der passer til én og ikke nødvendigvis i dét alle andre går i. Jeg går bevidst uden mainstream mærker og det koster nogen gange ingen penge og andre gange det dobbelte af det dyreste Rambo dækken til hesten...  Men sjovt nok gør vabler lavet i et par M.Blahnik stiletter ikke nær så ondt som dem der er lavet i et par Bianco tøfler...  Min kjole til julefrokosten plejer jeg at få syet hvert år, så det er aldrig sket at jeg er mødt op i det samme som alle andre, sidste år faldt jeg dog for en købe - dog ikke-stang-tøj - kjole. Undertøj - der er intet andet end Marie-Jo der virker. Ridetøjet, tja jeg køber det jeg føler mig tilpas i: For tiden Kyra bukser og et par discount læder støvler der er dejlig bløde i deres dårlige skindkvalitet.
Jo jo, jeg har været der. Og der er tidspunkter i livet, hvor det er det eneste vigtige. Men man må sande, når man får børn, og et ansvar, er det ikke mere så vigtigt om der står Sand, In-wear, eller Marie Jo eller andet i nakken af tøjet. Det er ikke tøjet der skaber din personlighed, men den du er. Tror det er noget mange, især piger skal igennem, og jeg tror også det er vigtigt, at man så en dag kan omsætte sine egne ideer til en stil. Uanset om man køber tøj i genbrug, i Bilka eller den lækre butik på strøget skulle man gerne nå et punkt i sit liv, hvor man er i stand til at, være lækker, UDEN at det skal være mærkevare. Så nyd du nu bare at mor og far har råd, men husk at behandle dine kammerater pænt, selv om de måske ikke kan købe dyrt. De kan være lige gode af den grund. Og glæd dig ikke til den dag du selv skal tjene dine penge til det. Mette, som har været der, og syntes det var sjovt 
må dine forældre give meget meget gode lommepenge, hvis du arbejder derhjemme og stadig kan få råd. Hvis jeg fik betalt ALT (hest, bil, forsikringer, husleje osv. osv.), tænk en gang, så havde jeg dælme mange penge hver måned til at købe tøj for. Nogle der kan svare på dette spørgsmål: Hvorfor sidder det dyreste (og dette er fra inderst til yderst) bedst på mig? Hvorfor sidder de billige ting ad h... til?
Hader det, og klipper dem af.
"sej" hvis man går i mærke tøj?! TSK TSK TSK Pernille, du bliver aldrig sej...  Jeg kan såmænd godt finde et par bukser i føtex, der er flotte, sidder godt og er i et prisleje som jeg kan holde til!
og man bliver ældre, og får andre og vigtigere ting at bruge sine penge på, er det som om man begynder at priotere anderledes... Så er det ikke så vigtig hvad der står på tøjet, så længe det er kvalitet...
Hej. Nej, jeg går ikke rigtigt op i mærkevarer - det siger mig ikke særlig meget og passer faktisk slet ikke til min stil. Jeg går mest med hvad jeg finder rundt omkring, primært Vero Moda. Det eneste mærkevare jeg vil have er et par røde All-Stars sko, og det er simpelthen fordi det passer til rockabilly-stilen, som jeg så vidt muligt følger - det synes jeg er fedt! - Heidi
jeg er ikke meget til discount...kun netto..
Ja jeg ved godt lægen skal konsulteres, jeg tænker om det kan være noget øjenbetændelse af en art, da min kat lige har haft det (og er under behandling pt.). Selvom jeg har været påpasselig med at få vasket hænder og ligende... Det mærkelige er det kun er det ene øje der løber i vand konstant, og det kriller helt oppe i næsen, og det er sådan noget halvforkølelse agtigt...men kun i det ene næsebor!?  Mit øje er som sådan ikke lysfølsomt, det gør ikke ondt, anden fordi det er så hævet, så det svier en smule under det. Jeg forsøgte ellers at ringe til lægen, men de har pause indtil kl.14   ...så her kl.14 forsøger jeg igen. Men kunne være nogle herinde har prøvet noget ligende og kunne sige hvad det var? For når jeg tænker på øjenbetændelse, så er det sat til af betændelse og ekstremt lysfølsomt og gør rigtig ondt...men det gør mit ikke. Selvom jeg godt kan få en 'et næseborsforkølelese'. Så plejer mit øje ikke at hæve op, og blive rødt, og blive halv mystisk. Den gode nyhed er jeg ser udemærket på det, og det somsagt ikke gør ondt...men det er da alligvel en smule halvtræls at ligne en der har fået en på siden af hovedet.
Det lyder nu som begyndende øjenbetændelse... eller måske et bygkorn??? Det er bare med at komme i gang med en behandling!
også være regnbue-hindebetændelse.. Det har jeg lige haft.. og det er ikke så slemt i starten.. men kan være frygtelig smertefuldt.. og give blindhed.. afsted til lægen og få en henvisning til øjenlægen.. Jeg endte med at gå til kontrol på sygehuset.. de var ret bekymrede... Bare for en sikkerhedsskyld.. så få det lige tjekket Karina.
til doktoren, hun var rigtig flink og hun mente jeg havde noget begyndende øjenbetændelse. Så jeg fik faktisk akkurat det samme som vi hælder i Benzers øje, jeg havde faktisk overvejet om det var et forsøg værd og hælde lidt af det i øjet.  Eneste forskel er der står vet. på kattens hehe... Men nu når jeg har fået mit eget, må jeg vel hellere holde mig til det 
Ja så fik jeg for første gang et rådyr i fryseren. Men så kommer problemet. Jeg ved ikke hvordan jeg skal tilbrede det. vil forsøge at lave dyrekølle fredag eller lørdag. så kære HN`er i plejer at være super gode til sådanne ting. Hjælp mig, jeg mangler ideer og gode opskrifter
Hold da op hvor er jeg glad for at jeg ikke er en 12-15 år mere.. At skulle gå i noget tøj, fordi der er nogle gyselige mønstre lavet af bogstaver - ja gæt selv hvilke-hæ hæ   Det ville jeg være ked af. Jeg køber kvalitetstøj, ikke mærketøj- jeg har nogle få yndlingsmærker fordi jeg ved de er lig med kvalitet og for mig en   stil - men ikke ud af stedet om jeg vil ligne en omvandrende reklamesøjle  Så jeg gør som Illum - dem der sidder i tøjet bliver klippet af  Men er det til hesten er det straks en anden snak. De skulle jo nødig være udenfor ude på folden, så her står den på Rambo, OS, Stübben, RG mv   Bare kald mig dobbeltmoralsk..
Mærkevare er helt iorden hvis man har råd!! Eller vil spare sammen til få det lidt dyrer tøj!  Personligt ligger jeg de samme antal penge til siden hver månede til tøj, og til hesten. Vil gerne ha det er god kvalitet min hest har (undtagen dækken, dem ødelægger hun hvert år) Men jeg vil da selv også heller ha de lidt dyre mærker, men det er nu mere fordi de billige tit hurtigt bliver løse på numsen, så sidder de skidt, jeg kan godt lide det sidder pænt på min numse   Men har ikke et særligt mærke jeg går efter. Tværtimod!! Jeg elsker min egen personlige stil!! Der er heste pige over mit tøj   (Min efterårs jakke er en klubjakke, som jeg ikke bruger i stalde, har to nemlig   ) Jeg er midt imellem heste pige vil jeg mene 
det er ikke smart, sejt og tjekket at gå i D&G, Prada Og Guccci hvis man ikke har et begreb om at sætte det sammen... Når jeg ser på ungdommen idag dvs 12-18-20 så ligner største delen jo tjaaa noget det er løgn i deres måde at sammensætte tøj på... Så ser det sgu da 10 gange mere smart ud i et outfit fra H&M som passer sammen... igen det er bestemt ikke prisen det kommer an på men om man kan sætte det man har sammen så det ligner noget. If you got it flaunt it.. if you dont keep it at home Please...
Jeg elsker at bruge penge på mig selv og købe lækkert tøj, og det at være trendy  Ja jeg går i mærkevare, såsom Burberry, Gucci, D&G, Patrizia Pepe osv 
er købt  og elsker at gå i sort tøj (nej er ikka satanist, syntes bare farven er fed) Hvis jeg skal købe herhjemem går jeg ikke efter mærket, men om JEG syntes det ser pænt ud og derefter prisen.. af sko har jeg dog mest BLEND selvom jeg også er gået efter hvad jeg kan lide, derefter penge princippet.. så blend må jo lave fede sko til de rigtige priser 
Som mor til to og div andre udgifter, så bliver det sjældent til de dyre mærker. Jeg køber det jeg kan lide... Er nu også temmelig besværlig, da jeg altid har en ide om hvad jeg vil have og det er som regel aldrig til at finde når jeg har råd  Men har da været heldig en del gange at købe godt på udsalg osv.. Men mine Føtex jeans i str 16 år er da ikke til at kimse af  De sidder godt og de var billige også ruinerede jeg ikke resten af familien den måned... 
jeg tror langt hen af vejen at mærkevare er en priotering og ikke om man har råd... mht jose tjaa mon ikke det har lidt med at gøre hvor mange lommepenge du får fx hvis man får 50 kr om ugen tja så går der jo lidt tid inden man kan købe en bluse til 700 og når de endelig er sparet op er den sikkert umoderne. læste tidligere et indslag her på hn hvor en spurgte om hvad vi alle havde fået i advents gave hvor hun havde fået et b&o anlæg af hendes forældre... det siger ligesom alt ik. da jeg var 18 havde jeg flere penge til mig selv end i dag som 30 årige men det er fordi at jeg priotere mine børn og hjem højere og ikke fordi at jeg ikke har råd. jeg køber sjældent tøj måske 2 gange om året , ejer ikke shoppin genet men når jeg så endelig shopper ser jeg udelukkende på det der falder i min smag og ikke prisen så nogle gange er det tilfældigvis mærketøj andre gange ikke. men må indrømme at alt det tøj jeg har der er mange år gammelt er dyrt tøj for det bliver ved med at se pænt ud vask efter vask og holder også stile selv om det er gl.
Altså Illum. Du må altså ikke fyre sådan noget af. Jeg havde lige taget en mundfuld kaffe, og spyttede det lige i tastaturet af grin.  Godt jeg får et nyt i morgen. Altså... Men giver dig helt ret, klipper sgi også de mærker af, de kradser, ligehvad der står på dem. 
Dengang jeg var 12 år, var det også det vigtigste i verden, at der sad de rigtige mærker i mit tøj og at skoene var lige præcis dem   gik i. Men med tiden indser man, at det ikke gør en lykkeligere eller mere afholdt at gå i en trøje fra D&G eller hvad det nu måtte være. Jeg synes ikke mit værd afhænger af, om jeg har en bluse på til 900 eller én til 199 fra H&M. Men som sagt, idet du er 12 år, kan jeg godt forstå din "besættelse" af mærkevarer, sådan har mange af os vist været 
Tæt på de 100 har været forskånet for rigtig meget af det de små børn åbenbart er oppe imod nu. Og ja det er mig en stor lykke at jeg er tæt på de 100 for vi fik lov til at udvikle hvem vi var og ikke hvem alle andre mente vi skulle være.
Ih dog! Så kan du jo se frem til kaffe og lykønskning af Dronning M HERSELF  Eller er skikken med at modtage en hilsen fra dronningen når man fylder 100 mon en saga blot...der er ski så meget der bliver ændret på nuomstunder. Illum - jeg tror bestemt heller ikke man skal være misundelig på dem der er børn i dag...det er som om individualiteten er gået fløjten og er blevet erstattet af én stor, Burberry-ternet masse... 
... dette indlæg: Tror du at man helt automatisk får flere penge mellem hænderne, fordi man bliver ældre? I så fald kan vi tales ved om ca. 15 år, når du har husleje, børn og måske et dyrehold at sørge for  Hilsen Sif - der hellere bruger pengene på SJOVE ting
ældre kan det da godt være man få flere penge.. MEN de skal altså ikke bare bruges til tøj.. Næ så er det husleje + forbrug, mad til en selv og evt. dyr.. hvis du har hest er der opstaldning osv der.. så kommer tøjet, gaver til familien.. ting man lige står og mangler til hjemmet..
Stil er den man selv kan sammensætte for at, kunne skille sig ud fra den sindssyge kedelige masse der florere pt. Det andet er jo flok  
Du laver en opbagt sovs af mælk salt og peber og lidt kulør. Du lægger bacon over køllen og brun den af i ovnen 10 min og hæld så sovsen over og steg den så ved 185 g i et par timer husk at dryppe stegen evt. hæld lidt mere væde ved.
dejligt med god hjælp og den opskrift du har lavet yankee er jo bare super.
skynd dig at lave en marinade den kan ligge i indtil på fredag/lørdag. Brug evt. den der står i kogebogen Nem Mad Let at Lave, hvis du ligger inde med den. Så skal den bare i ovnen en 3 timer mener jeg det er, det smager himmelsk...
Jeg laver det nøjagtig som Plethest... SE det er MUMS 
Denne opskrift bruger jeg, har fået den af gammel jægerkone Frossen kølle eller ryg i ovn ved 160 grader i ca. 3 timer Køllen eller ryggen beklædes med   skiver bacon, der hældes ca. 8 dl. vand i bradepanden (passer sig selv i ovnen) Tilb. Kogte kartofler evt. hasselbagte Waldorfsalat Ribsgelé Tyttebær (som der også kommes lidt af i sovsen + lidt fløde) Fine bønner pakket i sliced bacon. Plejer at være en lækkerbidsken herhjemme
altså: Jeg er fuld af beundring over for DDV og har selv fulgt deres kostråd og opnået vægttab men... SÅDAN GØR MAN BARE IKKE VED EN DYREKØLLE!!  Nej opbagt sovs som plethest skriver og så SPÆK - ikke bacon. Køllen skal jo smage af vildt og ikke at bacon. Ren spæk og masser af opbagt sovs. Serveres med rødbede salat med hasselnødder eller en blodappelsinsalat med rødløg og grækarkerner HVide kartofler og masser af den fantastiske opbagte sovs der er smagt til med en skvæt sherry Ikke egnet som slankemad men himmelsk!!! Husk at drikke en uforskammet god rødvin til Velbekomme  ps. læs evt i Frk Jensens kogebog
og laver den som yankee foreslår.
Ja ja da Inger... Du er godt nok standhaftig   Hatten af for det!! HVad så med den uforskammede gode rødvin??
gemalen har jo tilkalde vagt med vinterkørsel og jeg, ja jeg har det lidt sjovt med rødvin. Et glas´ Ja så går inger i seng. falder simpelt hend i søvn af rødvin.
du kan også ligge en masse urter/grøntsager ved køllen når den steger og hælde lidt væde ved, det kan du så koge ind til sauce. Spæk og bacon er gamle skrøner og slet ikke nødvendige. Velbekommen - jeg er sikker på at det bliver godt, uanset hvilken måde du vælger at tilberede den på  Hilsen Pia
Ligesom jeg lavede min krondyrfilet for nogle år siden (med passende tilpasning i stegetid): Jeg har opskriften fra bogen Great dishes of the World - af Robert Carrier  6-7- pund dyreryg/kølle  4 spk smør  4 spk olivenolie  ½ pund bacontern.  Marinade:  1 løg  2 gulerødder  2 spsk smør eller olie  1 flaske GOD rødvin (den samme som du serverer til)  3 kviste persille  1 kvist timian  1 laurbærblad  2 fed hvidløg  4-5 sorte peberkorn  1-2 knuste enebær  Sovs:  den reducerede marinade  beurre manié af 1 spk smør og 1 spk mel  1 vinglas portvin  2 spsk ribsgele  Marinering af kødet:  Snit løg og gulerødder, og svits dem kort i smør eller olie. Hæld alle ingredienserne i et stort fad af porcelæn eller lertøj - IKKE METAL  Læg kødet i marinaden, stil det et koldt sted og vend 3-4 gange om dagen i 3 dage (bogen siger gerne op til en uge - jo længere, jo kraftigere bliver vildtsmagen. Jeg havde det i køleskabet og marinerede i 3 dage)  For at tilberede kødet:  Smelt smørret og tilsæt olien, tilsæt bacontern, og rist til de er sprøde. Tag kødet op af marinaden og tør det af. Brun kødet let.  Kog marinaden ind til halvdelen er fordampet, si grøntsagerne fra, og hæld marinaden over kødet.  Sæt kødet i ovene ved svag/middel varme til det er mørt (jeg brugte vist 180 grader i 20 minutter, men det var en forholdsvis flad filet - se på kødets facon).  Tag kødet op af marinaden, dæk det til og lad det hvile et lunt sted mens sovsen laves.  For at lave sovsen:  Reducer marinaden til halv mængde en gang til, jævn med beurre manié. Tilsæt portvin og ribsgelé og kog igennem. Husk at skrabe gryden/bradepanden godt, så alt det gode der sidder på efter stegning af kødet er med.  Si sovsen over kødet og servér
tror ikke jeg har smagt sådan noget kød i mange år. Har enda fådet et helt rådyr leveret ganske gratis. udskåret og frosset og lige til at lægge i fryseren. Supert med gode venner, der gerne vil vise påskønnelse for en vennetjeneste.
JASPER: Selvfølgelig skal der bruges spæk. Skrøner...hvad snakker du om  Brug frk. Jensen opskrift, den er klart den bedste. Men skal man have en god vildt-aften, så lad være med at tænke i kalorier. Man skal ikke håne dyret ved at tilberede det efter alle disse moderne slanke opskrifter. Ikke mere kjøwenhavneri, og få så gang i det spæk og den gode rødvin. god aften
stegeso, så slipper du for at dryppe stegen hele tiden. Jeg lægger køllen i stege-soen og lægger baconstykker over og hælder ca. en liter bullion (okse eller vildt) ved. Herefter får den 1½-2 timer (afhængig af størrelsen) i ovnen, hvor den passer sig selv. Væden kan man lave en dejlig sovs af efterfølgende, som også kan tilberedes fedtfattigt. Dyrekød er i forvejen ret fedtfattigt, så ved at tage for meget fedt fra, ja så bliver den tør. Tilbehør - tyttebær, waldorfssalat mam mam Hvis du skal lave noget ekstraordinært af dyreryggen, så kan det anbefales at skære dem ud til bøffer og lave turnedos. Rul dem ind i bacon og brun dem på panden. Hæld bullion ved og kog i ca. ½ time. herefter tages bøfferne op og man kan lave sovs.
Det plejer at skal være mindst 10-15 cm. hvis dit hår har omkring den længde,kommer det til at se pænest ud 
glemte lige at spørge hvad side ligger den annonce på? Kan ikke finde den 
Louise. Det skal man,jeg har fået sat i 2 gange. Første gang var det super godt,anden gang jeg fik det lavede,gik der 14 dage så måtte jeg pille det ud   jeg lignede en barbiedukke som havde ligget i en skuffe i et par år 
på den måde  jeg har tlfnr på en der kommer hjem til en og sætter det på. Hun sælger også hår Det er totter med keratin på... Hun har en annonce på dba søg efter hairextension
mener det er en 10-15 cm. ja jeg har haft hairextension i med keratin.det er en slags lim. De første par dage efter det er sat på,er man øm i hovedbunden. da skal man ikke pille for meget i håret  prøv at kigge på min præsentation,der skulle hvis være et par billeder. næste gang jeg skal ha i,vil jeg gerne prøve at få det syet i.
og det er syet i banner hvilket de fleste siger er bedst for håret og ham den kendte rene friis.. men der er delte meninger om det.. jeg har haft det svejst og det gør jeg ikk igen noget værre møg og kender to der prøvet det m tape metoden og det var ikk lykken. mit har siddet på i 4½ måned og rykket op to gange og mit eget hår har det fint og det hår jeg har på er ægte plus der er garanti på det.. men prøv søg på google efter det. hvor kommer du fra i landet for du kan prøve ringe til hende jeg få påsat hår af hvid du kommer fra sjælland jeg gav 1600 kr for det og 150 kr pr banne når det skal rykkes op.
men prøv at søge herinde på hairextension,der har været en del tråde om det.der kan du læse en masse om det.  Jeg køber selv håret,og så har jeg en veninde som skal sy det på. 
Hvis en hest der har været indlagt på KVL,med en rimlig alvorlig skade,ved tidligere ejer... Kan man så få papirerne derinde fra,hvis der er nogle? Som nuværende ejer??? Er der nogle der ved det???
Jeg har sendt en mail til KVL med forspørgelse om hvor lang tid de opbevare papirene..og hvad der kræves for at jeg evt.kan få dem udleveret. Så må jeg tag den derfra. Men tak for hjælpen 
svar fra KVL. Det er som skrevet i den anden tråd.. Min dyrlæge skal kontakte dem for at få papirene..
Nej det må simpelthen være løgn   igen er min hals øm og jeg er utilpas, hovedpine osv... Endnu en forkølelse er vist på vej   Det er 3. gang siden nytår. Men jeg tror godt jeg kender årsagen nu! Min kæreste har det ret køligt i hans soveværelse, mens jeg herhjemme har det godt lunt. For allerede da jeg vågnede tirsdag morgen var jeg øm i halsen igen. (Kom hjem fra ham mandag morgen) Men jeg gider bare ikke det igen, ingen nattesøvn pga hoste osv. Og jeg tør da slet ikke melde mig syg igen!! Selvom jeg virkelig ikke føler jeg har overskud til at tage på arbejde. Øv øv øv og atter øv!!!
... med dig, Illum. Jeg arbejder på en uddannelsesinstition, og ser hver dag på en masse unge mennesker, som næsten allesammen er meget moderne klædt (for det skal man jo være?) - men STIL, det kan man ikke kalde det, når man bevidstløst jager efter nyeste mode, uden spor hensyntagen til, om skidtet rent faktisk er KLÆDELIGT?! Hilsen Sif - med helt sin egen stil 
Mente ikke dig. Du har jo tydelig gjort at du render i netto fineste, og det er da skønt. Gult er flot 
Nogle gange køber jeg da mærkevarer, men må indrømme at det er sjældent. Jeg kan bedre lide at købe mit tøj i Veromoda, Only osv. De har en masse flot tøj til en rimelig pris. Ellers kan jeg godt lide secondhand butikker. Man kan være heldig at finde noget rigtig flot og unikt!
Du skrev I, så je ger vel en del af I  Det eneste jeg køber i Netto er billig mad.. Og har ikke et stykke gult tøj, det er nemlig grimt 
Dig, når jeg skriver I. Men du er jo HN ordkløver så jeg slipper nok ikke.
i netto...med rotten...
Tja så må du jo skrive de personer du mener Illum.. Hvad ordkløvde jeg? Du skrev i og jeg svarede, og det hører stadig til emnet.. Til smukke-ped <-- Ikek mere, for rotten døde af kræft i sommers, og de andre har for meget krudt i røveren til jeg vil tage dem med i en butik, for så hopper de bare ned og løber rundt.. og fælder (uh ha, ligesom folk der har ægte og falske pelse på i butikker   )
Mærkevarer... nej ikke rigtigt   I min verden handler det mere om hvordan tøjet sidder på mig end hvad det koster... Og når man er "velsignet" med et fint svaj i ryggen, bliver det pludselig et stort nok problem bare at finde bukser der passer, så hvis jeg også skulle bekymre mig om mærker ville jeg da få en depression!  Mvh Signe
har råd til mærketøj??? Os der har rundet de tolv for et par år siden?? Hmm måske fordi man har børn, hest, hus, bil, regninger osv osv der skal betales.. Og hvis jeg havde penge i overskud ville de absolut ikke gå til jeg kunne gå i en bluse hvor der stod et navn i nakken.. Jeg har det fint i mit helt almindelige "billige" tøj og ser såmænd også okay ud. Jeg synes nærmest det er pinligt når jeg ser en 12 årig der render i aaalt for lavtaljede bukser lange højhælede støvler store øreringe og ansigtet smasket ind i makeup..altså..en på 12!!! der er man stadig "kun" et barn..og så er jeg ligeglad med om der står gucci på måsen...
Jeg kan ikke rigtig se sammenhængen i "være seje og gå i mærkevarer"   Mærkevarer gør ikke ens person - Det får blot en til at ligne alle andre. Nej, jeg går ikke i mærketøj   Dvs. der er mærker i mit tøj, men ikke af den slags 
Jeg køber tøj i Vero Moda for det meste, men kan da godt finde på at købe pæne bluser i Kvickly eller lign. Jeg må indrømme, at jeg ikke går så meget op i den slags. Når man bliver ældre og begynder at tjene sine egne penge, mærker man hurtigt, at pengene ikke hænger på træerne og man må kæmpe for at det hele kan hænge sammen på fornuftig vis... Jeg tror nok, det dyreste jeg ejer, som er noget personligt, er mine Chanel solbriller, som jeg købte på en ferie med min kæreste i Rom. De penge, som jeg tjener, går til min hest og min bil. Mine forældre har været meget hjælpsomme, men på et tidspunkt bliver man nødt til at lære at stå på egne ben og styre sin økonomi. Såå...ikke for mange mærkevarer til mig - der er vigtigere ting her i livet, f.eks. min hest.
Jose. : bare fordi man er ældre så betyder det ikk at man har flere penge... jeg er på su og kan desvære ikk arbejde pga mit piskesmæld så jeg har desvære ikk særlige mange penge om måneden (ca. 4.000 efter skat) og så kommer husleje (jeg bor ikk hjemme mere), varme, vand, internet, antene afgift, strøm og mad og så får penge hurtigt ben og gå på... jeg har en hest men den eneste grund til at jeg kan have ham er fordi at min mor gir mig et økonomisk tilskud... jeg er enebarn og hun ved hvor meget palle betyder for og at alle mine venner er nede på rideskolen... blir hesten taget fra mig så ryger min hobby og venner os... derfor støtter min mor mig fordi hun ved at han betyder alt for mig... jeg har da et par deisel bluser og et par lee bukser men jeg har og sparet sammen til det i LANG tid... og noget af det har jeg fået i fødselsdagsgave... men det meste af mit tøj er fra H&M, vero moda og only... når du blir ældre så ved du så hvor lang tid man skal arbejde for at få et par seje mærkevare bukser... jeg fatter heller ikk hvorfor du får så dyrt tøj af dine forældre for du vokser jo fra det inden for kort tid... hvis du nu var holdt op med og vokse og havde så dyrt så kunne jeg bedre fordtå det (for så kunne du have det i flere åpr og stadig gå i det).. jeg leger jo stadig når man er 12 og render rundt ude på legepladsen og så bliver det dyrer mærketøj jo beskidt og måske kommer der et huller i det... jeg ville dø hvis min datter købte/gi´k i så dyrt tøj og hun tog på i skole eller måske ud i stalden og det så gik i stykker...så er det lige 1.000-2.000 ud ad vinduet... sikker mange seje bukser man kunne få for de penge i H&M   ... jeg fik først her i foråret mine første læderstøvler og dem har jeg virkelig spenket og sparet til... og hvis jeg plejer og passer dem rigtigt så er det jo støvler for livet... jeg er så glad fordi det er ´noget som jeg sparet sammen til i lang tid...hehe  men nu hvor vi snakker om mode så har jeg aldrig gået i mærketøj da jeg var yngre... jeg fik næsten ikk noget tøj og det var fordi at jeg var i butikerne var der ingen ting jeg kunne lide... alt sammen var bare så grimt... og sådan har jeg det stadig... godt jeg ikk har vokset så meget de sidste par år (er 19) for kan vist stadig passe tøj som ejg gik da jeg var 16... ehhe 
Jeg elsker mærkevarer. Mest: D&G, Blendshe gstar raw friis co. Cin
og heller ingen rødvin. Jeg er meget stædig når det gælder mit vægttab og gemalens helbred. Jeg har tabt de første 11 kilo med min egen stædighed som vinder. Gemalen havde et kolesterol tal på 11, han er nu på 5,7 efter hjælp fra lægens ordineret medicin og sund kost. Så ingen får os til at sidde og æde fedt samt drikke rødvin. Jeg vil gerne fortsætte mit gode vægttab og beholde min mand i mange år.
Det er ikke nødvendigt at tilberede kødet med spæk - vi har aldrig tilberedt kødet med spæk og her hjemme levere manden godt 10 stk råvildt om året. Du har ret i, at på nogle fuglearter er det bedst at bruge spæk/bacon, men ikke på rådyr(efter min mening) Rødvin ja og god sauce, men det er ikke nødvendigt kun at benytte de "gamle" metoder - får at få en godt måltid.  Hilsen Pia
Inger bor altså ikke i Kjøwenhavn, nej hun bor ved Ringsted, hvis hun er fra København så er du fra Århus. hilsen Tanja som bor rundt om hjørnet fra Inger og som IKKE er københavner...mere.
kan også bruge bacon og bullion til at stege med og købe noget vildtfond pulver til at putte i sovsen. Så du bruger en bullion til at stege med og en ny til at lave sovsen af. På denne måde for du smagen med i kødet uden at få fedtet indenbords også. Som sagt så er dyrekød meget fedtfattigt i forvejen og der sker derfor ikke det store ved at tilføre en smule bacon for smagens skyld, når man tager den fra og ikke bruger den til sovs.
Plejer også at komme bacon på, ellers bliver den - som Puskin skriver - tør. (Kogebogen siger også skiver af smør; det vælger jeg dog at overhøre   ) Til sovsen smager det super godt, hvis man kommer lidt Danablue i (har fået mange komplimenter for den sovs - også af "oste-hadere") Men Danablue er selvfølgeligt ikke ligefrem fedtfattig... Men velbekomme; vildt smager super godt 
du skal interval stege den - 250 grader i 15 min med den flade side opad (inderlåret) vend køllen og giv den 15 min igen. Du kan ligge smørklatter på køllen, men det er ikke nødvendigt.  Så tager du den ud af ovnen og lader den trække, mens du skruer ned for varmen i ovnen - den skal ned på 125 grader inden du igen sætter køllen ind - nu hvor den skal stege for lav varme hælder du væde ved, og steger den i ca.1 timer. Husk at lade den trække, inden den serveres. Eller brug stegetermometer - stegen skal have en temp på 62-64 grader.  Hilsen Pia
Jeg giver Japer ret i, at man ikke bruger bacon med mindre man ønsker bacon smag. Derfor bruger vi også spæk. hhmmm. Men ok Inger, jeg forstår dig så udemærket, og jeg er da også sikker på, at du får en dejlig middag alligevel... med eller uden spæk og rødvin. TANJA: Jeg er opvokset i slagelse, men bliver alligevel kaldt kjøwenhavner   . Har boet i jylland i snart 6 år, og så bliver man altså klogere. Nu har jeg nemlig også lært, at alle fra den anden side af vandet, ER kjøvenhavnere  god aften
Jeg har ofte brugt parmaskinke i stedet for spæk eller bacon. Ofte bliver bacon for gennemtrængende i smagen. Rødvinen ... evt. lidt ved stegen og resten til kokken, så det ikke er så kedeligt at stå i køkkenet 
jeg plejer at pakke kødet enten ind i bacon eller røget spæk,i et fad med lidt vand, porre,gulerødder,løg og lidt enebær,timian og rosmarin. lader det stå et par timer ved en ca 150-175 grader. skyen jævner jeg med lidt marizena og fløde.. serveres med brunede og hvide kartofler,bøner i bacon og waldorf salat.. det har jeg gjort med både hare og forskellige dyre stege...men der kan varieres alt efter hvad man kan lide...
jamen tanja dog.. Inger bor altså ikke i Kjøwenhavn, nej hun bor ved Ringsted, hvis hun er fra København så er du fra Århus. hilsen Tanja som bor rundt om hjørnet fra Inger og som IKKE er københavner...mere. Jeg er jo netop fra københavn.   så stengårdne må jo så være fra århus af  flyttede som 16 årig fra det københavnske miljø.
Jeg har tit tænkt på det kunne være meget fedt at få påsalt noget hår, sådan at mit hår bliver lidt mere fyldigt, og længere. Men hvor længe holder det egentlig? Fx. hvis det er syet på? Og hvordan fungere det egentlig når man får det syet på, alså hvordan bliver det gjort?
Jeg har købt fra  Det er virkelig lækker hår  Det hår jeg har fået sat på 2 gange med keratin,har hende der har sat det på haft med.første gang var det godt hår,men anden gange skodhår,som jeg jo måtte tag ud efter 14 dage  Jeg har idag modtaget en mail med et farvekort,fra en der sælger på   skal lige ha fundet ud af hvad farve jeg skal ha,så skal jeg ha bestilt en trense,da jeg skal prøve at ha det syet på denne gang. Grunden til jeg ikke bestiller fra phure,er fordi de har ikke trenser i 2-farvet. Det bliver da spændene med det kursus du skal på 
Jette,så er det jo dig jeg skal ha fat i når og hvis jeg skal ha sat i med keratin igen  Altså hvis du er her fra sjælland 
til tjek hos en der måske skal sætte hår på mig, hun skal først og fremmest se om mit hår er for kort (9cm) hun har sagt at det skal klippes i mange etager for at det ser mest naturligt ud. Jeg skal give 2200kr for det hele: Hårtjek om håret er for kort og vilken farve jeg skal have i. Så er der en shampoo med til før og efter og hvis nogle totter falder af inden for en vis tid sættes de på uden beregning og påsætning  Jeg kan lige skrive til dig fredag hvad hun siger hun bor i søborg. Jeg ved ikke om hun køre hjem til dig du kan også gå ind på qxl og se det hun har lavet.
Hej, Har selv været utrolig glad for at ha extensions i 2 gange, og ska snart ha det sat på igen.  Desværre fik jeg kæmpe filter omme ved nakken, og har sidenhen hørt at man ved at få syet extensions på, ka ens hår gå hen og mugne i de små fletninger. Men på den anden side sku denne metode holde bedst.  Men vil anbefale dig at prøve tape on/off.  Og så prøv at kig inde på   , der ka du altså finde nogle dygtige personer til rimelige priser, som endda også køre ud privat og sætter håret på. 
du ser frem til det kursus.Har lige været inde og lure på deres hjemmeside. Så må du gerne skrive når du har været på det,vil da gerne høre lidt mere om det. Jeg har bestilt håret,jeg skal ha syet på.så nu venter jeg bare på det kommer. 
Fået syet mit på, og mit hår var ikke særlig langt da jeg fik det lavet. De første par dage så det mærkeligt ud, men jeg har nu fået klippet det så meget til, så INGEN tror på, at det er extensions længere, og det ser super naturligt ud nu. Jeg er super glad for mit, det var en dyr omgang, men mit hår har holdt rigtig godt, jeg får rykket det op hver 6-8. uge, men har haft det samme hår i siden 5.maj 2006. Kan anbefale Cha Cha Cha, hvis du skal have lavet extensions.
Så lige i reklamerne på tv i går at der var kommet en ny auktionside og tænkte at den ville jeg da lige se.. Den hedder auc247. Siden er vist lidt ligesom Trendsales hvor man kan sætte penge ind på sin konto derinde og betale til sælgere derigennem og så er det auktioner ligesom qxl... Hvis jeg har forstået det rigtigt  Lige et link til siden:   Nogle der har prøvet at handle derinde? Der er vist ikke så mange auktioner endnu men siden er jo heller ikke så gammel 
Hej Blev desværre påkørt bagfra i mandags af en bil. Jeg har nogle smerter i nakken og ryggen. Indtil videre tager jeg det afslappet for håber at det kun er spændinger i skulderen der giver mig smerter. Da modparten ikke kørte særlig stærkt håber jeg at jeg er sluppet med ømme muskler, men kan det være piskesmæld?
Hejsa, og sikke en ubehagelig oplevelse at få.. Min kæreste oplevede det for 6 måneder siden, at en mand lige glemte at bremse ned for rødt, og klaskede lige op bagi i bilen med 60 /70 km/t... Han havde også ondt i nakken i nogle dage efter.. han tog op til lægen, bare for en sikkerheds skyld, også i forhold til forsikring, hvis nu der skulle blive noget.. Hans gik væk efter nogle dage, men hvis du ikke har været ved din læge, bør du nok lige smutte en tur derop..
Ja, det er dumt ikke at få det meldt, hvis der nu skulle ske noget senere... Jeg håber, det hurtigt går væk, så du ikke skal døje med det..
blev jeg påkørt i min bil på bilkas p-plads og har tadig meget ondt og går sygemeldt. og havde "kun muskel skade" af den lette slags... men tag et rigtigt varmt halsterklæde på det hjælper meget på spændingerne og musklerne... hilsen helena...
Faldt af hesten for godt og vel 4- 5 måneder siden. Det kostede jo så et piskesmeld...Så der skal ikke meget til. Vil godt sige det ikke er særlig fedt især ikke når man lige er startede på social og sundhedshjælper uddannelsen, hvilket jeg var på det tidspunkt. Så nu er det bare at bide tænderne sammen indtil november hvor jeg er færdig også må vi se hvor jeg er til den tid.
Uf... Sikke noget  Jeg har selv to piskesmæld -hvor det ene er kommet efter en bilulykke osse.. Sørg endelig for at æde nogle panodiler (eller andet der kan ta smerten), hvis du har meget ondt, så du ikke går og spænder hele tiden..! Og meld det for guds skyld til forsikringen..!
Det kan det sagtens være, og man kan godt have problemer med det længe selvom det kun er i mild grad. Det skal meldes med det samme, hvis du skal gøre dig håb om erstatning HVIS nu det giver længerevarende problemer. Musklerne kan være læderede oma. Jeg har haft koncentrationsproblemer nu i 2 år og fik ikke meldt det, for jeg syntes ikke jeg slog mig ret hårdt. Da jeg ikke kan få sygedagpenge har det været en ret stor nedtur for økonomien at jeg ikke sagde noget til ulykkesforsikringen eller gik til læge... :Pia
Nej, her købes der ikke mærkevarer af flere årsager: Pris og udseende/kvalitet følges efter min smag ikke ad ved designervarer. Du betaler jo kun for navnet. Synes faktisk ikke det er specielt pænt. Ville føle mig lidt til grin over at have givet så mange penge for så lidt.. Min hest er vigtigere for mig, så jeg sparer heller op og lægger penge ind på dén konto..så slipper jeg måske for at skulle låne til en stor dyrlægeregning og skal ikke tænke på de f.. dyre designerkluns jeg har liggende i skabet   , som kunne have betalt re
Jeg må nok sige, at det raver mig lidt en fløjtende fis  Jeg køber tøjet efter, om det er pænt /sidder godt, og om jeg føler, at det passer til mig. Jeg kan sagtens gå ind i Blend She og købe en top til 450 kroner fordi det bare lige er dén, som jeg synes, jeg mangler (forudsat at økonomien er i orden i den måned   ). Det vurderer jeg lidt ud fra, om det virkelig er så ekstraordinært fedt det her, at jeg gider bruge mange penge på det. Det kunne aldrig falde mig ind, at kigge efter mærket  Jeg har heller ingen skrupler med at slå et smut omkring nærmeste genbrug og snuppe et eller andet med hjem derfra.. For mig er det ikke vigtigt, bare tøjet sidder og føles godt. Jeg kan ikke have ondt i måsen over, at folk vælger at bruge lidt penge på sig selv, hvis de har råd, eller at de vælger det modsatte og prioriterer andre ting. Til gengæld griner jeg lidt for mig selv, når folk køber det dyre tøj bare fordi det er dyrt = pænt  Men det er nok bare mig, der er lidt sær 
at det "billige" tøj jeg har sidder ligeså pænt som det "dyre" tøj jeg har.. Jeg går ikke op i hvad mærke det er, jeg køber det der passer til mig og min pengepung..
Jeg går mest i mærkevarer bukser, da de sidder bedre på mig end "billige" bukser. Jeg er meget tynd og høj, så det er svært at finde bukser. ;P Altså jeg får 700 kr. om måneden af mine forældre, og så bruger jeg dem på det jeg har lyst til. Så har jeg også et arbejde. ? Men jeg bruger næsten alle mine penge på ridetøj.
angelina...så skulle du se mig når jeg kommer med mine kæmpe D&G solbriler...de er meget store,stellet er hvidt og jeg ser ret komisk ud...det er ret fedt.. jeg har dem til salg,for jeg skal ha nogle der er endnu mere grotesk store!! ja jeg skal vel nærmest ha en maske der kan dække hele mit fjæs...som matcher alt mit andet designer crap!
Det med at hestetøser ikke kan gå i mærketøj er noget p*s ! Jeg går bla. i G-star, Isabell Kristensen, D&G, Diesel osv, men også ikke-mærkevare.
Nøj, jeg er altså glad for at jeg ikke er tolv år/teenager idag!! Ikke så meget fordi tøjet er ...ehmmm..lad os kalde det "knap så pænt", men mest fordi det må være meget hårdt at være 12 år og allerede gå op i om ens busker er fra armani/D & G eller hvad faen for et mærke det nu kan være?? Da jeg var tolv år, var det fedt at have jeans på i skole og ikke jogging bukser! Jeg synes, i en alder af 30, at det er håååårdt at skulle stå ud af sengen hver dag og skulle være smart, trendy, pæn og elegant og have smart hår og makeup! Og det bliver ikke mindre hårdt med tiden, så jeg synes helt ærlig det er lidt synd for alle de tøse som fiser rundt og går op i det allerede i 4 klasse... det er godt nok mange år de kommer til at bruge på at være smarte  Bliver fandeme helt træt ved tanken... VH Gamleged -pt i bilkabukser, og hestelugt! ...eler ER bukserne fra Føtex?? 
Hvorfor går du op i, om din veninde går i mærketøj eller ej, eller om grimen til pony er af mærke eller ej??   Er det vigtigste ikke, at hun er en god veninde? Mærketøj har INTET med stil at gøre! Det er der vist mange, der er enige med mig i... Jeg går i det tøj, jeg synes er pænt og sidder pænt. Både mærke og ikke-mærkevarer. Desuden er det jo nemt at få råd til mærkevarer, hvis man kun er 12 år og har sine forældre til at betale både sit tøj og sin hest!  Og hvis din veninde siger, at hun er lige glad med mærketøj, er det vel fordi hun ER lige glad, og så er den ikke længere.
er selv 15 år og når jeg går rundt med veninder og kigger på tøj tænker jeg " hold da mund, hvordan får de råd..? " nemt nok .. Forældrene betaler. hehe, ikke fordi min mor ikke kommer til at punge ud engang imellem for det gør hun bestemt. Meeen det er for det meste til hesten eller noget andet jeg skal bruge.. Jeg har ikke lyst til at købe min mor fattig i dyre mærkevarer... Så vil jeg hellere selv tage et arbejde og spare op.. har Lidt modetøj selv men det bliver også brugt til det ikke kan mere.. køber tøj en gang hver anden måned. Og hvis nogen mener at man er "populær" fordi man går i modetøj er det løgn. Jeg er selv en af de "populære" i klassen . og jeg hader det ord. Folk tror at fordi man har mange venner er man forkælet, snobbet eller andet. Men udover det . til spørgsmålet.. Rigtige ridepiger går også i dyre mærkevarer nogle har råd andre ikke.. mange har også forældre der betaler vil jeg tro..
Jeg går i tøj der gerne skulle være tåleligt i manges øjne, ser godt ud sat sammen og som passer mig...Er meget ligeglad med hvad der står i mærket må jeg indrømme...Går bevidst efter det jeg syntes er fedt..-I MINE øjne- og selvfølgelig har jeg en grænse, tror det dyreste stykke tøj jeg har købt er for små 1800 kr...Tager man derimod smykker går jeg ikke på kompromis..Går KUN i ægte guld og det er ren og skær fordi det ikke falmer, falder aldrig i værdi og vil være tidsløst "in"... Mit mål med min påklædning udadtil er nok at skulle folk lægge mærke til mig på gaden af en eller anden grund, skal det ikke være fordi de f.eks tænker "Modeslave" "Dulle" "Luder" "Forkælet rigbarn sikkert" "Klovn" "Nørd".. Nej vil helst have at de syntes jeg har sat mit tøj fornuftigt sammen og har klasse/stil...Om det så måtte være det meget feminime eller mit streetgear jeg har på...Uanset hvad, så længe jeg har det godt og føler mig tilpas/lækker alt efter situationen, så er det i bund og grund dybt urelevant hvad andre tænker om mig... Bare jeg er tilfreds og glad... Til hesten er det fuldstændigt samme princip, bortset fra sadel og trense, der skal læderet være iorden og passe 100%, at resten af udstyret så passer sammen i farverne og er måske af vidt forskellige billige/dyre mærker, er jo bare min sans for hvad der fremhæver hesten's ynde i helhed  Jeg har både bil, bor i stor lejlighed, ryger, hest, racekatte, kæreste i århus der besøges jævnligt, nyt tøj, nyt udstyr til hest, restaurantsbesøg, biograf, kvalitets sushi så tit som muligt på mit favorit sted i Kbh, og så bliver der ikke sparet på noget når der skal handles mad og div ind...Maden er vigtig, og kvalitet er vigtigere end prisen når det skal ind i min krop... Og nej..har ingen støtte hverken fra det offentlige eller familie..jeg arbejder, og det uden at overanstrenge mig... bare mig...og stolt af det...
Jeg går bestemt ikke i mærketøj - jeg går i det tøj jeg kan lide og som sidder godt på mig. Og så er jeg totalt ligeglad med hvad mærke det er. Det meste af mit tøj er fra Føtex, H&M og så har jeg arvet en hel del fra min søster. Linda.
Jette. Skal nok få taget nogle billeder når jeg har fået det lavet.
og snart holdt i 6 måneder og blir jævnligt rykket op det holder fint det started m være ned til lænden men har fået klippet spidser da det blir lidt slidt i enderne og mit eget hår har det fint
Sørg for at få   hår i og giv det masser af hårkur. - ellers vil det ligne @!#$ Jeg har selv extensions og jeg kan ikke undvære det. Mit eget hår er langt og det der er sat på kan ikke ses. Jeg ville også mene 15 cm hår ca for at det ser pænt og naturligt ud. Og så ville jeg klippe det sammen så der ikke er et hak i længden.
Undskyld jeg ikke har svaret dig men jeg har lige været en tur med båden til oslo er ført kommet hjem i dag  Du må gerne få hendes nr. det er 27285858 du kunne bare kontakte hende. Jeg har været der oppe i dag til tjek   og hun vil gerne forsøg at lave det for mit hår er meget!! kort 9cm i etager så det er nok lidt en udfordring   for hende. Hun har valgt at lave en billiger extensions billiger hår som ikke holder så længe da hun syntes vi først skal se hvordan det bliver og om jeg kan li det inden jeg spilder en masse penge på det... det er helt ok med mig  Så nu skal jeg bare finde ud af hvornår det skal være jeg glæder mig for vildt  Håber du finder ud af det held og lykke
Tillykke med kursusbeviset  Har lige været inde og læse din annonce på TS. Jeg får mit hår i løbet af denne uge håber jeg,så skal jeg ha syet det på. Men nå det trænger til udskiftning,så tager jeg kontakt til dig  Glæder mig til at se de billeder af din søster 
Nørremus: Kan man godt få ekstra hår på, selvom man har krøller?.. 
du må godt øve dig på mig  hvordan blir det sat på og jeg skal have det helt ned til lænden m lyse totter i os også mørkebrunt som det jeg har nu hvad koster det hvis er
Kunne du leve med det? At din kone/mand var lam i benene og derfor sad i kørestol. At man aldrig kunne gå en tur sammen ved stranden f.eks. At han/hun ikke kunne spille fodbold med børnene eller lege hyphest osv. Hvordan ville du tænke omkring et liv med en partner i kørestol?
Jeg har fødselsdag i morgen og familien har nu spurgt mig gentagende gange, hvad jeg ønsker mig og det eneste jeg kan komme på er "Den store danske Encyklopædi" på CD-rom. Det næste spørgsmål kommer så promte: "Hvad ønsker du dig ellers?" og her må jeg melde hus forbi, for resten af året ved jeg det altid, men omkring februar er jeg helt blank. Har i flere år tænkt på at lave en huske-ønskeseddel, som jeg kan hive frem i vintertiden, men det er bare aldrig blevet til noget  Kan I ikke hjælpe mig med nogle idéer?
Du skal huske at skrive ned  Jeg har en   som opdateres efterhånden som jeg får/køber den der står på den.
gavekort til frisør gavekort til ansigtsbehandling gavekort til yndlingsbutik gavekort til matas gavekort til en resturent...
MissFejrskov...ja de er sørme fine,er de til salg? ligger du inde med et par i sort??
Kald Friis & Co. for mærketøj   Det er da for griner, det viser lidt.. Magen til kopi produkter, skal man da lede længe efter !! Ligeledes med Only, hvornår har det noget med mærketøj at gøre, hvis det fra Bilka ikke også er mærketøj ?? Fatter minus.. Karin
Jøsses.. Det er da efterhånden mainstream at gå i designertøj... Der er for mange der gør det!!! Det siger mig nada nix ingenting... Stakkels jer tøser når i en gang skal klare jer selv. Med husleje, andre regninger mv.. så er det sgu svært at opretholde den livsstil. Håber at i i det mindste har andre værdier/eller får andre værdier i livet end mærker og design. Det er sørgeligt. Kan fint følge at købe kvalitet men ikke at skulle ha bare fordi alle andre har... Stil er noget man skaber sig... og det kunne sagtens være fra en genner!!
Jeg vil ikke lyve - jeg kan godt lide mærker (altså, de mere eksklusive af slagsen) Nu arbejder jeg i In-Wear hvilket gør det dyre tøj lettere at finansere og det er jeg også glad for, ellers stod den nok bare mest på only og H&M... Men jeg er nu begyndt at vælge lidt anderledes når jeg finder ting/tøj og vil hellere have én dyr/fed/god ting end noget l*** som alligevel går i stykker efter alt for kort tid! Og hvis man alligevel lige har pengene, så hvorfor ikke give lidt ekstra for noget som du bliver gladere for i længden (her mener jeg især møbler!) Jeg er lige flyttet og vi skal have mange ting til at fylde de 74 kvm ud  men ellers, jeg gider ikke gå i D&G, Gucci, LV - simpelthen fordi ALT for mange andre gør det! Jeg gik på Rungsted Gymnasium, og der fik jeg vist set min del af LV og guccitasker  I dag har jeg feks. en H&M trøje på til 249kr (lidt dyr, men den er på andet år) og busker fra only til 300kr. Skoene var købt til halv pris sidste år, men kom frem igen i år til ny pris (SNYDT haha) fra 1400 til 650 tror jeg... I morgen tror jeg, at jeg tropper op i min meget modebevidste højhalsede kjole fra In-Wear med arvebælte i taljen og lækre læderstøvler, og til resten af ugen har jeg vasket mine H&M sweatre (især den stribede til 149 er et hit  ) Mht. ridetøj... Dér er jeg nok en snob! Er ret glad for Kingsland og kyra K og FORGUDER min Kentucky ridebukser (aldrig har jeg redet i noget bedre, Gud bevare dem!) Der går jeg nok meget mere ind for kvalitet - og der er prisen som regelt højere.. Hvis jeg havde råd, købte jeg mig også et par læderstøvler til 2000 fra et mærke som jeg lige pt. har glemt 
Fordi man vælger kvalitet. Men kan man kun "gå i mærkehalløj" og mener at dem der ikke gør er sørgelige, så er man måske på rette vej, ang. snobberiet. Glæder mig til jeg får mine nye tørklæder i den kendte burberry tern hjem, der lyder til at være mange aftager.
en skjult annonce:   Åh nej, nu bliver jeg kaldt noget grimt i en signatur - jeg skynder mig ud i stalden og vræler i halmen...  Burberry-tern er patenteret: Det næste bliver vel, at de sælges på kræmmermarkeder - husk termokanden...
Ja det gør jeg  Synes det noget fedt noget. Men kan ligeså godt gå i H&M som i D&G, hvis jeg synes det er fedt 
Jeg går slet ikke op i mærketøj osv. Jeg går mest i Only, Vero Moda og BikBok. Det er sådan lige hvad mit stramme budget kan klare. Jeg har kun et par D&G solbriller, og det er så det eneste. Derudover har jeg en LV kopitaske. Så sådan er jeg (: En fattig hestepige. Hesten deriomod, den får "mærketøj" (: Selvom ikke-mærke udstyr kan være ligeså godt. Har heldigvis nogle forældre der gerne vil gi lidt til hesten, så skal ikke betale det hele selv. Jeg går på gym, og arbejder i en bank, rider og spiller rugby.. og har kæreste.. Så der er skam ikke tid til tøjindkøb så tit (:
Thermokander fremstilles allerede nu i burberry tern. Og nej den var sgu ikke skjult...
Med over 72.000 hits på 2 år og 3 mdr. behøver jeg ikke reklamere i skjul. Christ nævenyttige HNér, se ikke skjult heller.
Jeg går i det tøj jeg vil gå i. Er ligeglad med om det er mærkevare, da jeg bare vil gå i noget behageligt tøj, men stadig lidt lækkert. Går da op i hvordan det sidder og matcher, men er ligeglad med mærkevare. Altså, jeg køber da tøj i Only, Vera Moda o.lign. men Føtex, Bilka og Kvickly (Staves), har da sommetider noget pænt tøj. Er ligeglad hvad andre synes.
jeg har bælter fra Burberry, D&G, Gucci, og Diesel. Mine bukser er fra Only, Killah, og har kig på et par fra H&M. Jeg har to Friis &co. tasker, én Burberry taske, min mor har en D&G taske, og jeg har en D&G trøje. Jeg betaler selv ALT mit tøj. , du har haft nøjagtig samme indlæg oppe før, og den "Burberry" grime som der hænger i stalden, har vist hængt der meeegt længe nu, dette indlæg kom frem for flere måneder siden. Gab.. Jeg synes ikke om at mine forældre skal punge ud, med 700 kroner til et par fjollede bukser. Mine absolut dyreste kostede 500 kroner. Vorherre Bevares! Fra Susie
hej jeg går næsten kun i mærke og NEJ det er ikke fordi at det er sejt eller noget, det er meget logisk det er bedre kvalititet også ser det godt ud hvis man har min stil. men jer der siger mærke er noget @!#$ men går ud og køber en falsk gucci-taske bar for at være med, er det fordi I ikke har råd til det ægte? just wondering :D Knuss Hawar:P
Kan man kun stil hvis man går i mærke??? Just wundering! 
af jer der læste artiklen i gratisavisen 24timer forleden om påsat hår? Hår fra Indien og Kina har stor risiko for ikke at være helt "rent i kanten"... /minski
Ja det har jeg. De skriver at danske piger ikke skal købe håret i Kina og Indien, da det ofte sælges af fattige piger, der er tvunget til at sælge det, for at skaffe mad til deres babyer. Jamen hvorfor så ikke give dem denne mulighed, for at redde deres børn. Herregud, håret vokser da ud igen og hvis det kan redde et barn, kan det da kun være positivt.. ELLER???
Jeg har rimelig tyndt hår med mange striber i, som går ned til lidt under skulderne. Det bliver ikke længere, så jeg vil gerne have extensions, men hvad koster det? Er der også nogle som ved om der en butik i århus som gør det, og en eventuel pris?
   det må der vist være noget om
Så har Maja fået nyt hår. Det blev lavet i Randers ad en sød pige med kursus i flettemetoden. Håret er 60 cm. og der er brugt 1½ pakke. Prisen er meget overkommelig. Det er bare superflot, og faktisk pænere end da hun fik det lavet ved ChaChaCha. Flere billeder på præsentation..  
Som spurgt om på PB er her et før og et efterbillede af Majas hår.   2400 kostede det. Kristinas hjemmeside er 
Hvis det er personen man elsker, tror jeg ikke det vil have betydning for mig. Der vil selvfølgelig være en masse situationer, hvor der skal tages en masse hensyn, men det drejer sig vel om planlægning. Jeg har aldrig stået i situationen, og kan jo derfor ikke garantere hvordan jeg ville have det. Men hvis det skulle ske for min mand, så ville jeg da stadig elske ham lige så højt, og vi skulle nok få hverdagen til at fungere, og være lykkelige sammen.
... synes det var rigeligt, at have en mor der sad i kørestol og stort set siden jeg var 6-7 år, ikke var "normaltfungerende" rent fysisk. Jeg har set det med barnets, den unges og den voksne kvindes øjne og bestemt også fra min fars vinkel, det var ikke sjovt. Men man tilpasser sig jo og affinder sig med situationen, når man er barn. Hvis min mand kom ud for en ulykke og blev total afhængig af hjælp til alt, så ville jeg ikke påtage mig det ansvar. Jeg ville heller ikke bede ham om det tilsvarende, hvis jeg skulle komme ud for en ulykke. Jeg ville nøje have adskilt det rent plejemæssige og så den ægteskabelige omgang, det er helt 100% sikkert. Jeg vil ikke være den, der skulle tørre ham bag i eller skifte ble på ham. Mvh. Lisbeth
hvis det var MANDEN i mit liv så betyder hans ben ikke alt for mig i dag er der jo masssrer f ramper osv. så han kan da sagtens komme på stranden og i stedet for fodbold kan hn da spille baskett det kører da for jason watt men ja have ikke noget imod et liv med en med et handicap tror vi kunne løse tingene hen ad vejen 
... bløde lidt op på det, jeg fik skrevet. Det er jo 40 år vi skal tilbage i tiden. Dengang var der sgu ikke nogen, der tog hånd om lille mig og forklarede mig, hvad det handlede om. Der var heller ingen, der stillede spørgsmålstegn ved det rimelige i, at jeg som den yngste og eneste hjemmeboende barn, stille og roligt skulle overtage den daglige husholdning. Hjemmehjælp var da ikke noget man fik, når der var en teen-agetøs i huset, der sagtens kunne klare både skole, fritidsinteresser og sørge for den daglige aftensmad. Det kunne jeg så heller ikke, var ved at bryde helt sammen i skolen, fordi jeg ikke kunne klare det hele. Havde heldigvis en fantastisk lærer i 1. og 2. real (8.9. klassetrin), der hjalp mig. Der hjemme talte jeg med store bogstaver til min far, som "truede" med, at jeg da bare kunne blive sendt på efterskole, hvis jeg skulle være så vanskelig. Ja TAK sagde jeg, det vil jeg gerne og det kom jeg så   ... så jeg gik i 3.real på en rigtig kostskole med en masse dejlige skilsmissebørn og bøllespirer. Jeg flyttede ikke hjem igen, da jeg havde taget min fine realeksamen i 1977. Min far har senere sagt, at han fuldt ud har forstået, at det var hårdt for mig. Han var jo også i en presset situation og havde sit med landbruget. Samme støtte fik han så til gengæld, da han ikke længere magtede opgaven, men måtte have min mor på plejehjem. Det var ikke nemt for ham, da han måtte tage den beslutning. Mvh. Lisbeth
Dér træder mit "immunforsvar" ind!!! Sorry - men der findes INGEN MENNESKER - der er "grøntsager". Jeg ved godt - at det er et "populært" ord/betegnelse - em jeg bryder mig altså ikke om det. Men tilbage til spørgsmålet - så drejer det sig jo ikke kun om personen sidder i kørestol eler ej. Der findes mange handicap - hvor en kørestol er et nødvendige onde - eller hjælpemiddel (hvordan man ellers ser på det). Men JA! .. Jeg ville godt kunne elske og leve sammen med en mand - der ikke kan gå selv! Jeg ser ikke så meget på det "præstationsmæssige" men mere på det personlige. Lisbeth Sejberg: Jeg forstår dig godt (tror jeg) - og forklaring kan følge. Når man har været barn og opvokset med et savn og en følelse af stor ansvarlighed og evig bekymring (som jeg kan ane, at der har været) - så er det soleklart - at man ikke just "stræber" efter et tilsvarende voksenliv! Men stadigvæk vil jeg mene - at der er forskel på handicap - og forskel på i hvilken situation man befinder sig. Tilbage til det oprindelige spørgsmål: Ja! - Jeg kan godt forestille mig et liv med en handicappet mand. Men det ville kræve - at jeg elskede ham - ligesåvel som mine alm. krav til en "normaltfungerende" mand er. Venlig hilsen Nina
Ja jeg kan godt leve med en mand der er lam fra navlen og ned. Faktisk har jeg valgt min på dating hvor der var så mange andre at vælge imellem. Men da jeg så ham der inde var det som om at noget indeni mig sagde det skulle være ham. Jeg tænkte dog i et par uger over det, inden jeg skrev. Der skulle tænkes over tingene inden jeg sprang hovedklunds ud i det. Men jeg blev enig med mig selvom jeg skulle prøve lykken. Tænk hvis der var en anden der tog ham foran næsen på mig.  Men vi mødes for godt 4 år siden, og har været par siden. Heldigvis synes Thomas jeg var lige så fantastisk en pige som jeg synes om ham.  Og selvom der har været mange velmene råd fra omverden til mig, om at jeg kunne vælge anderledes, og fremfor at vælge nogle problemer, ja så er vi stadig sammen. Og når først omverden har mødt Thomas, har jeg i hvert fald det indtryk at de godt forstår mit valgt. Mange tænker over alt det man ikke kan, men jeg har aldrig brugt meget tid på det. Jeg vælger at tænke på det han/vi kan, det aqndet er spild af tid. Og når det kommer til stykket, er der faktisk ikke så meget han ikke kan. Men ja det er da ikke så nemt at tørre støv af på øverste hylde.  Ridderlykke, skriver at man ikke kan gå en tur på standen, men skoven er jo også fin. Men faktisk er vi tit ude og bade om sommeren, både sydpå, ved havet eller i en af søerne i Silkeborg. Fodbold er selvfølgelig ikke nemt, men håndbold, basket, tennis er vel også sjovt nok. For børn og barnelige sjæle er det vigtigste vel at lave noget sammen. Jeg tænkte meget over tingene da vi fandt sammen, og jeg har ikke fortrudt et sekund, at jeg valgte som jeg gjorder. Og jeg ved med mig selv, at skulle det engang, hvilket jeg hverken tro eller håber på, at vi går hver til sit, så er det ikke hans handicap der er grunden. Thomas har været lam fra en bil uheld som 18 årig, og bliver 35 næste gang. Han har aldrig været typen der har sat sig i et hjørne, og bandet tilværelsen langt væk. Han har stadig mange af sine barndom, og ungdoms venner, og hans måde at tage tilværelsen på er nok en stor del af grunden. Han er selvstændig, og har en produkthandel, gammel jern og metal. Han har dyrket atletik på højt plan, og været til OL 3 gange, og fik guld den ene gang. Og så har vi lege købt en gård med 14 tønderland til. En del er skov, og selvfølgelig skal manden i huset save træ til fyret.  Han har fået i ATV 4 hjulet crosser og kommer nu over alt. Han lufter hunden, henter træ i skoven, og vi går ture i skoven, og ordne haven Vores liv er ikke meget anderledes end din og jeres. Vi kunne have valgt at blive boende i villaen i byen, men vi drømte begge om huset på landet. Og selvfølgelig skal vi opleve det. Så det har vi gjort. Og ja tingene er sikkert ikke blevet nemmere, men sjover. Nu kan vi begge lave noget ude, fremfor at smide sig foran fjerneren hver aften. Hos os er intet umuligt inden det er prøvet, og tit kan tingene lade sig gøre. Det hænder faktisk af og til at jeg glemmer at han sidder i stolen, og så lige må be om hjælp. Men det er også bedst sådan. Måske kan vi ikke bo på gården til vores dages ende, men de år vi får her, er guld hver. Og at sidde som 80 årig og tænke på alt det man ville have gjort, er ski for træls. Når først vores nye hjem bliver gjort helt klar til Thomas er hverdagen jo nem. Og det ser vi skam frem til. Men indtil da, klare vi os nok. Måske har jeg været heldig, med Thomas fordi han trods alt er så selvhjulpen som han er. Men jeg har faktisk det indtryk af stort set alle de handicappede mennesker jeg har mødt, at ingen sidder i et hjørne og tuder. Faktisk tror jeg det er en myte at mange gør det. Selvfølgelæig er der nogen der har nemmere ved at komme videre end andre. Og selvfølgelig er der nogen der er bitter. Men hvis man ikke ved at livet ikke er forbi fordi benene ikke vil, er det jo ikke sært. Men tingene er jo meget anderledes nu, end dengang som Lisbert beskriver. Man kan sagtens ahve et værdigt liv trods handicap. Selv om mit indlæg kan tolkes rosenrød, skal det lige nævnes, at Thomas kan være en lige så doven skovl, som en hver anden mand, men jeg vil ikke bytte ham for en gående skovl.. 
Lige mine ord   . Jeg ville elske Søren ligemeget om han sad i kørestol eller ej. Han vil for mig altid være den samme gode mand, og den samme perfekte far. Hvis vi ikke kunne gå ved stranden, så kunne vi gå så mange andre steder. Nej han ville ikke kunne spille fodbold med børnene, men så ville han kunne give dem kærlighed og opmærksomhed på så mange andre måder. Hvis han ellers var ved godt mod, og var som han altid havde været, så ville jeg ikke tænke nærmere over det.
... jo tak det er det, jeg mener  Mvh. Lisbeth
Men hvis vi nu giver sagen et twist og spørger om I så kunne leve resten af jeres liv med en mand der er lam fra livet og ned og dette inkluderer manglende brug af hans lem? Ville I kunne leve med aldrig nogensinde at skulle have 6 med den du elsker over alt i verden? En ting er at man kan lave andre ting med en partner der ikke kan køre i kørestol på stranden eller lege hest og tumle med børnene. Så er der andre alternativer til at være en familie. Men er der andre alternativer til 6? Ville I kunne leve uden eller skal man ind på et tabu-emne som at finde det andetsteds?
Tina: Det tror jeg ikke at jeg kunne...jeg ved godt at 7 ikke er alt i et godt forhold, meeen det betyder en stor del - syntes jeg. Hilsen Pia
Der kan fåes elektroniske City gavekort til de fleste lidt større byer, som kan bruges i alle handelsstandsforeningens butikker. Så kan du i ro og mag finde ud af, hvad du mangler/ønsker dig, og gå ud og shoppe med et gavekort på lommen - fed fornemmelse  Hilsen Sif
Ikke dårligt... slet ikke dårligt... bliv endelig ved 
en ny dyne? En lækker plaid en fed uldbluse? En ny greb? En ny køkkenmaskine? Øhh
Men måske noget, du normalt ikke vil ofre penge på? Hmm hvad med et smykke af en art? Øreringe, halskæde? Eller noget til når du er ude ved hestene, hvis du mangler noget? Måske nogle lækre thermoridebukser, lækre handsker, nogle varme staldstøvler? Eller en go bog om enten noget du interesserer dig for eller noget nyt, du kunne tænke dig at vide mere om? En go cd? Enten med afslapningsmusik eller noget andet? Det er svært, men håber du finder på noget 
hvad med et flot billede af en af hestene? (af prof. fotograf) eller artige børn? -(den bruger min mor hver gang)-men har endnu ikke fået det    eller et sadelunderlag med en gris på som kan matche betrækket på din hjelm?
...hvor er I gode.
Louise... DET ER LIGE NØJAGTIGT DET!
Rikke det er da ikke noget at ønske sig, for det sner da ALTID den 8. februar.
Ansigtsbehandling. Måske du har nået den alder hvor det er nødvendigt. HARH HIRH HARH   HARH HIRH HARH 
...Det var da hyggeligt nok  Indtil videre har jeg fået en flot tegning af min datter og 2 skærme + DVD-afspiller til de lange ture i bilen. Vores unger falder nemlig IKKE i søvn, når man kører langt. Afspilleren kommer dog først næste weekend sammen med den absolut vigtigste gave af dem alle. MIN NYE HUND  Desuden har jeg fået lov til at købe Philippe Karls DVD´er af min mand. Jeg skulle jo nok have været lidt hurtigere ude, hvis de skulle være her i dag. Nu må vi se om der falder mere af, men det tror jeg nu ikke.
Det er såmen Laikas barnebarn. Hvis du har nerver til det (og det ved jeg du har), så kig i denne tråd: 
I lige måde Rikke 
Der er jo nogen der skal have tiden til at gå med et eller andet (u)fornuftigt. Det er jeg da ked af at høre med den gode fru Hannibal. Held og lykke med den "nye" hund.
" og så ser det godt ud hvis man har man stil" Det var sørme pænt sagt af dig hvad??  Nej, vi har ikke råd, jeg vil aldrig købe en taske til 1.250 kroner, "bare fordi det er ægte". Nejz, med ægte, lige så nejz med falsk. Mine bælter + taske er sikkert falskt. So what? Groft at sige, at din stil er bedre end vores andres. De er vel lige gode? - Såret Susie
nej nej I forstod det ikke.. jeg sys selv jeg har en pæn stil   mente egentlig jeg selv sys JEG har 1 pæn stil,, ved da ik hvad I andre går med... så såret skal du ik føle dig... :d knus,,
... at forholde sig til alligevel, godt twist du gav den Tina  Det kan sagtens blive et problem den anden vej, for manden der nu føler sig meget sølle, fordi han ikke længere, kan være det sammen for sin kone, som han kunne før. Prøv så at vende situationen en gang mere, vil en mand tage sin lamme kone op af kørestolen, lægge hende på sengen og have *biip* med hende?? Mvh. Lisbeth
Ja undskyld mig, men jeg er lige faldet ned af stolen af bare grin. Jeg må altså siger at i er nogle små uvidende fjolser. Ja undskyld mig, det er skrevet meget kærligt ment. Jeg ved at 6 betyder meget i et forhold, og det gør det altså også i et forhold med en handicappet. Ikke fordi det ligesom rager hele verden, så fungere vores 6-liv upåklageligt. Ja han kan ikke mærke sjoveren, men det kan jeg...    Og der findes jo mange potens midler på markedet, og det kan være svært med spontant 6. Men igen, ting på det man får, og ikke alt det andet.
man skal lige passe på hvordan man kommer til at lægge pausen når man læser dit indlæg lige der hvor du skriver han kunne jo blive impotent osv og så kommer der: 
Jeg må ærlig indrømme, at det ville jeg ikke kunne holde ud. Jeg arbejder selv som handicaphjælper hos en mand der er lam fra halsen og ned. Han har en dejlig kæreste som han bor sammen med. Jeg tænker tit på at jeg tager hatten af for hende, at hun gider. Hele hverdagen drejer sig om at få livet til at fungere for ham. Hun bruger timer hver dag på personlig pleje osv, det fylder enormt meget i deres dagligdag. Da han er respiratorbruger, har de ikke mulighed for at tage så meget på ferie, da han har en masse udstyr han skal bruge i hverdagen. Han kan ikke tåle at være udenfor i mere en 1 times tid her om vinteren, da han nemt kommer til at fryse osv. Der er konstant en handicaphjælper til stede i deres hus, morgen som aften, og er vi der ikke, har hun ingen fritid til sig selv. Så går alt tiden med at sørge for ham. Han er dybt afhængig af hende, og hun har ikke mulighed for at tage hjemmefra f.eks. på en biftur med veninderne. Så nej, jeg ville ikke vælge sådan et liv. Men der er jo også to sider af denne sag, for havde jeg en mand jeg elskede, som kom ud for et uheld, ville situationen nok være en anden.
Rent umiddelbart ville jeg sige ja, men jeg har jo ikke stået i situationen. Jeg har arbejdet i hjemmeplejen i 2 1/2 år som ufaglært og p.t. er jeg igang med uddannelsen, så kørestolspatienter er en del af min hverdag også yngre personer. Rent føelsesmæssigt er det jo noget helt andet, når det er ens nærmeste både hvordan man selv takler det mens også ens mand og det er jo uforudsigeligt. Hvad man kan og ikke kan med en ægtefælle i kørestol, så er det jo også op til en selv at give livet indhold og en lam person kan f.eks. godt ride  Til gengæld er jeg stået totalt af på, at min søster som en rask og rørig 33 år, fandt sin indtil nu livs kærlighed som kørestolsbruger med spatiske bevægelser og uden sprog. Hvordan pokker kan man forelske sig i en person, hvis ansigt man ikke kan læse føelser i, eller høre stemmen på? Hun taler og han svarer på sin "Hugo" en lille maskine med skærm. Rent seksuelt fungerer han. Han har været grænseoverskridende for mig, at hjælpe fordi jeg følte, jeg kom for tæt på. Så selv om mit svar umiddelbart er ja og selv om jeg arbejder med mennesker til dagligt, så er jeg ikke fri for at have fordomme 
Selvfølgelig ville jeg være der for min elskede, hvis han blev invalid. Ingen tvivl !!!
Jeg havde ikke læst dine indlæg før jeg svarede  Du skriver noget om fortsat at forblive kærester. Et gående ægtepar, der kommer op i alderen, hvor den ene bliver syg, har ikke denne valgmulighed, men er nød til at hjælpe sin ægtefælle også med de mere intime ting. Det samfund vi lever i, er ikke meget for at bevilge pleje/omsorg til hvordan vi ønsker vores parforhold skal være   Er du sikker på, at i har dette valg?
Jeg har en kammerat med Sclerose som sidder i kørestol og er lam fra livet og ned. Der er "næsten" ikke den ting han ikke begiver sig ud i - og han danser udemærket på baghjulene... Som han selv siger ang. det der halløj gifte folk finder på så er det jo lod det drejer sig om - så det funker sådan set ok... Jeg kan sagtens forholde mig til at være sammen med en der er lam fra livet og ned - da jeg med kendskabet til min kammerat jo har set den "gode" side af det idet han er så frisk og med mod på livet. Jeg ville tilgengæld også have det meget svært med en der blev afhængig af pleje af andre - jeg ville sagtens kunne leve videre med ham - men jeg ville også skille vores samliv fra hans pleje osv. som andre ville skulle tage sig af. Jeg ved at min kæreste ikke ønsker at være en sådan "belastning" og ville have det dårligt hver dag med at jeg som fuldtidsjob kun tog mig af ham... Men generelt et svært spørgsmål sådan en som jeg selv helst undlader at tænke over eller besvare før end den dag det måtte blive nødvendigt...
CanmaxM jeg er selvfølgelig ikke sikker på at vi har det valgt til den tid. Ingen ved jo hvordan ens liv ser ud i fremtiden. Men forhåbeligt kan pension olign hjælpe til, hvis ikke må vi jo tage det der fra. Jeg drobber ham jo ikke fordi vi ikke kan få den hjælp.
... heller ikke sådan, at man som ægtefælle er forpligtet til at påtage sig egentlige plejeopgaver. Den raske partner skal ikke pålægges opgaver, som den syge ville kunne få praktisk hjælp til, hvis vedkommende var alene. Jeg linker lige til Scleroseforeningens hjemmeside  På den står der i øvrigt masser af beretninger fra både pårørende og scleroseramte. Mvh. Lisbeth
Kalaki; Jeg var slet ikke ude i at droppe, det var et reelt spørgsmål. Du virkede skråsikker i, at i havde et reelt valg  Lisbeth; En ting er hvad, der står på en hjemmeside om schelerose, noget andet er, hvordan en hverdag ser ud for f.eks. et ægtepar hvoraf den ene har parkinsons og stadig er hjemmeboende, der kommer plejepersonalet ikke rendende til hvert toiletbesøg 
... altså til den virkelighed jeg kender/kendte, for min mor er død nu. Hun var så i mange år inkontinent p.g.a. sclerose, så vi kunne "nøjes" med at tømme kateterposen, når den var fyldt. "Bummelum" lavede hun vist om morgenen, når der var 2 hjemmehjælpere til at hjælpe hende op af sengen. Der kom også 2 for at hjælpe hende i seng til middagshvil, til at hjælpe hende op igen og få hende i seng om aftenen. I mange år var det de eneste tidspunkter på dagen, hvor min far kunne forlade huset. Hun var i mange år så dårligt fungerende og plejekrævende, at arbejdsreglerne for hjemmehjælpere foreskrev, at de skulle være 2 om at forflytte hende. Derfor var det heller ikke noget, min far var pålagt selv at skulle klare. Lige præcis med en sygdom som sclerose er det godt, der findes en god patientforening. Den sygdom arter sig så forskelligt, at både de ramte og pårørende har meget brug for en forening, der kan bakke dem op over for det offentlige. Mvh. Lisbeth
Ja hun vil blive savnet længe 
Jeg er 35 år, lider af socialfobi og af og til depressioner. Jeg er overvægtig efter mange års sygdom efterhånden. Jeg har så meget angst, at det ofte er svært for mig at komme udenfor min egen dør. Jeg er i behandling både med medicin og terapi. Jeg har et dybt og inderligt ønske om at komme ud og være sammen med heste, jeg tror det kan gøre underværker for mig bare at komme ud 1 eller 2 gange om ugen og bare nusse om heste, strigle dem, hjælpe lidt til i stalden osv. Jeg ved ikke om jeg tør sætte mig op på en, selvom jeg red, da jeg var teenager, men det er heller ikke vigtigt i første omgang. Derfor har jeg nu samlet mig mod til at skrive herinde i håbet om, at der måske skulle være en person i Odense eller omegn, der ville tage sådan en som mig med ud til sin/sine heste? Eller om der findes et sted, som ville tage imod sådan en som mig? Det er meget svært for mig at komme nye steder hen alene, derfor ville det være optimalt, hvis du kunne hente mig de første par gange, så jeg kunne blive fortrolig med turen derud. Jeg ved ikke om sådan noget overhovedet er muligt, og hvordan sådan en forespørgsel bliver modtaget herinde, men nu prøver jeg altså, da min lyst til samvær med heste bliver større og større for hver dag der går... Mange hilsner, Gitte
Jeg har hverken hest eller bor i Odense, men hold da op hvor er det godt gået af dig at spørge! Jeg håber at der er nogle heste med mennesker der skynder sig at tilbyde dig pelsterapi med nogle varme muler 
   fordi du har mod til at spørge...
at tage mod til dig. Jeg bor ikke i Odense, og har ikke muler som vi to kan ride på, men jeg har shetlændere, som jeg kører med. De små minimuler er gode at starte med, især fordi de er så kærlige, og fordi vi red som børn er der ikke nogen der siger vi har modet  Du er velkommen til at sende mig en pb, hvis vi skal arbejde lidt videre på at du evt kan komme igang med mulerne/kørsel... Mette, som elsker sine 1, 2, 3, hovsa 4 små minimuler... 
Først vil jeg sige, at det er virkelig flot, at du skriver herinde.. Og så vil jeg sige, at jeg bor i odense, og har to heste, der vil være lykkelige, hvis du har lyst til at komme og strigle og give dem nogle godbidder.. Hvis du er interesseret, kan du evt. skrive en pb.. Hestene står i en lille stald, så der er ikke mange mennesker der hele tiden.. Rosso er en glad vallak på 16 år, snart 17, der lige pt er i genoptræning pga skade i krydset, og så har jeg den lille prinsesse sussi, der elsker at snakke med alle folk.. Jeg vil meget gerne hente dig, så du kan komme ud og snuse lidt til hestelugten igen.. den er jo ikke til at undvære i det lange løb 
Hvis Rossos tilbud ikke trækker mest. Så har jeg en glad mule i Ringe (midtfyn) som også gerne vil nusses. Vi står i gå afstand fra stationen (knabt 2 km). Hvor jeg kan hente dig. Jeg er selv mule-nusser i øjeblikket, da mit fysiske helbred ikke er for godt, har andre til at ride, muge osv. for mig.
Jeg er fra Århus, så kan desværre ikke invitere dig ud til min gamle hyp, men hvis du en dag får mod på at tage til Århus skal du være så hjerteligt velkommen. Kæft jeg syntes det er stort af dig at spørge 
Kære alle Tusind tak for de positive svar, jeg er så glad for, at jeg fik samlet mig mod til at spørge! Jeg tager med kyshånd imod både Monica's og Mettes's tilbud, og jeg skriver sammen med dem begge. Jeg er hundenervøs, men kan også mærke på mig selv, at det er et stort skridt i den rigtige retning  Mange hilsner, Gitte
Gitte     . Det er det, der er det gode ved HN. Det, at vi prøver at hjælpe / vejlede hinanden så godt, som muligt. Håber inderligt, at du får overvundet din angst, og vil blive glad for de tilbud du har fået. Endnu engang FLOT AF DIG  Hilsen Mumse
Som eier en norsk elghund eller harehund???Jeg har en hund som er blanding af disse to og kunne tenke mig at sette hvalper på hende men vil ikke blande ind noe mer. Noe som kender noen??? 
Vejret er godt, faren min er endelig udskrevet - så jeg har kunne flytte hjem på landet igen ( har boet hos min søster i hørsholm i en uge) Det rare menneske der har passet hunden har budt på stegt flæsk og persillesovs i aften når vi henter hunden igen. Og i weekenden komemr der ponyer til matriklen  Disse to ponyer skal jeg have fornøjelsen af i 2½ uge      Yes - en god dag Mvh CAmilla
ponyer. Men stegt flæsk og persillesovs lyder ikke så rart.. måske fordi jeg har levet af ristet brød og te hele ugen! Det er NO-GO at skifte RS-navn! Det er sgu da alt for forvirrende for os gamle hoveder 
Det er da carl, ponyen på det første billede... Har du skiftet rytternavn camilla  Det har jeg, blondinen, lidt svært ved at få sat på plads 
Jeg er altså ikke den eneste forvirrede 
meget imod at man skifter navn ( røvfovirrende). Men nu når vi skulle have lavet et HN - Navn tænkte jeg at tiden var inde til at skife til mit efternavn. Men jo Arose det er Carl   og jeg glæder mig til han kommer. Hvad er det med dig æsellærinde ? Er der gået (#(/¤&& i maven? Måske du har begyndene sandkolik, det har højst sandsyneligt været grunden til Carls mangledene ædelyst  Elelr måske er det den smukke hund der har holdt dig hjemme, eller bilen der er strandet hos den mekaniker den er forelkset I  Mvh Camilla
årets dræberinfluenza, der har omdannet min hjerne til havregrød og maven til noget der er løgn. Jeg er holdt op med at spise sand. Bilen står derude og ser kold ud - hunden har hugget min flyverdragt efter at have været ude at tisse. Så den fryser nok ikke.
helt vild trist over at den ikke kommer ud og køre. Dræberflu fy for /(%#¤(/ men Gandalf syntes sikkert det er super fedt du er hjemme  Jeg er glad for du er vænnet fra sandet  Kh Camilla
sandet tog lidt tid, men jeg vil mene at afvænningen er at betegne som en succes! Gandalf har nydt at ligge i arm siden søndag *gg* Jeg regner med at gøre den lille røde bil glad og se om jeg kan tø hende op, så vi kan komme en tur til købmanden.. nu tror jeg nemlig godt jeg snart kan spise igen. Mine nyvaskede jeans hænger som en sæk efter den her tur, så der skal tankes rigeligt op!
det bedre, men gider du ikke prøve at lave være at blære dig med din vægt? SUK  Kh Camilla
det skete lige her og nu, ja så måtte vi jo få det bedste ud af det. jeg tror ikke jeg ville gå ud og finde en kæreste i rullestol - hvis jeg var på udkig efter en kæreste
... i kirken   ... men jeg forstår godt, hvor du vil hen med det spørgsmål. Jeg forholder mig nok bare til, at noget af det jeg blev bedt om at gøre som barn/ung, var grænsende til det blufærdighedskrænkende og set med nutidens øjne ikke er et rimeligt krav. Jeg kan ikke forestille mig, at jeg det ene øjeblik ville kunne tørre min mand bag i og så lidt efter dyrke 6 med ham. Det vil jeg være helt ærlig at tage forbehold for. Jeg vil heller ikke påstå, at det er rosenrødt at tro, andre sagtens kan gøre det, jeg er jo bare mig  Mvh. Lisbeth
Jeg var for hurtig på tasterne. Men det ændrer stadig ikke faktum for en del ægtepar, der ikke har et valg.
Det her emne rører bare ved noget i mig, det er jeg godt selv klar over. Mvh. Lisbeth
Undskyld mig, men kan slet ikke følge jer der er i tvivl om i kunne være sammen med jeres partner, hvis han var lam fra navlen og nedefter. Er i sikre på det er manden i jeres liv så? For da jeg læste det tænkte jeg "Ja selvfølgelig" og efter at have tænkt lidt mere på det er mit svar stadig det samme. Jeg kunne ikke stoppe med at elske min kæreste om han så var det i så pænt kalder en "grøntsag". Og fungere 6 livet heller ikke, jamen så må man jo eksperimentere og finde andre måder at tilfredsstille hinanden på. Puhhh ha, har det helt dårligt over dem der kan forlade den de "elsker" pga et handicap. Hvad hvis det var jeres børn, ville i så også forlade dem? Undskyld mig, men skam jer eller find en i elsker for personligheden og ikke hans præstationer!!!
... du skal dæleme ikke dømme mig, for de tanker jeg har  Som barn spurgte jeg Gud mange gange, hvad jeg havde gjort, siden han tog min raske mor fra mig  Hvis han nu skulle komme i et helt utroligt ondt lune og tage min raske mand fra mig også, så synes jeg nok, det ville være lige en tand for groft  Mvh. Lisbeth
Jeg har også haft sklerose borgere. Med det kendskab jeg har til dem, så kan jeg næsten tænke mig til, at i dit tilfælde som pårørende ovenikøbet din mor. Er det ikke kun de ting, der blev påbudt dig at gøre fysisk, men også i høj grad det psykiske, at leve med en mor, der ikke længere er "Mor" i personligheden.
... derfor er det et meget vigtigt arbejde Scleroseforeningen laver, når det gælder støtte til pårørende. Det er ikke "kun" en sygdom, der medfører fysiske handicaps, det ændrer også tit patientens psyke, det opfatter folk med en overfladisk kontakt til patienten bare ikke altid. Mvh. Lisbeth
Jamen så undskylder jeg da mange gange at jeg elsker min kæreste for den han er - uanset om han kan gå eller skal køres... Men MIN opragelse o.s.v. gør bare at jeg slet ikke kan følge de folk der kan forlade den de elsker pga et handicap... Men jer om det...
... det har børn sjældent   ... hvis du gider læse min beretning, som omhandler min opvækst med en syg mor, så kan du måske forstå  Op i røven med din opdragelse ... jeg er da glad for, at jeg gjorde oprør i tide, ellers var jeg måske endt som en sur gammeljomfru, der havde passet sin mor til hendes død. Mvh. Lisbeth
Kan skam sagtens forstå at det må være utrolig hårdt og at man nogle gange føler man ikke kan mere. Men derfra og så til at forlade den man elsker... Min mor sidder i kørestol for tiden. Så kan godt sætte mig lidt ind i hvor hårdt det er (har studie og barn ved siden af) når man skal hjælpe. Derudover voksede min far op som enebarn med en far med schelerose (og 1,5 ben). Men han hjalp ham så godt han kunne ved siden af sit eget liv og sin egen familie. Hvis en af mine forældre skulle sidde i kørestol resten af livet, ville jeg hjælpe dem så godt jeg kunne, men hvis det var min kæreste eller barn er JEG bare ikke i tvivl om at jeg ville være der 100 % for dem. De er en del af mig og det kan intet eller ingen lave om på!!!
Hvor HELDIGT for HN at du i stedet er endt som en ganske almindelig sur gammel kone  Næ, jeg ku nok ikke falde for en fyr i kørestol. Det håber jeg i hvert fald ikke, det ville være at "købe" sig til problemer. Med mindre min drønlækre, skønne nabo, som jeg har sukket efter i et halvt år, kom ud for sådan en invaliderende ulykke, så ville jeg nok ikke udelukke at jeg sprang til alligevel. Så havde jeg også styr på ham for jeg ku bare pifte hans kørestol hvis han ville stikke af 
... ja for hulen da ... bare alt andet end gammeljomfru  Mvh. Lisbeth
Undskyld - vedkommer ikke denne tråd... MissGreen: Go for it!!! Sukkede også efter min nabo i 8 måneder. Nu - 4 år efter har vi samme adresse og en dejlig datter på 1 år 
så enkelt endda. Finder man en partner, der allerede sidder i rullestol, har man da mulighed for at vide nogenlunde, hvad man går ind til, men hvis ens sunde og raske partner, pludselig eller gradvist sidder der, er det helt sikkert, at ens liv forandrer sig radikalt. Det stakkels menneske der rammes af sygdom eller ulykke, rammes ofte af dybe depressioner, som umuliggør harmonien i hjemmet. Nogen ønsker kun at dø og bliver bitre og ondskabsfulde på deres omgivelser og jaloux på ægtefællen, der har sin førlighed. Det nedværdigende i ikke selv at kunne klare sine toiletbesøg og skulle ligge familien til last med den dybt personlige hygiejne, er så voldsomt, at det er ubeskriveligt. Det er ikke en ensidig affære og kun et spørgsmål om den ene raske parts Florence Nightingale syndrom i gradbøjninger. Eller hvor meget "Florence Nightingale M/K" elsker den syge. Det er lige så meget et spørgsmål om den syge kan udholde at hans/hendes elskede skal opleve ham/hende i denne nye og nedværdigende situation, hvor man ikke han holde på hverken det ene eller det andet. Jeg vil vende den helt på hovedet og sige: Ville du selv ønske at fortsætte dit forhold? Hvis du virkelig elsker din partner, ville du så ønske at holde ham/hende i de lænker, som Jeres forhold nu ville udvikle sig til? Ville du kunne acceptere, at din elskede partner sandsynligvis, ville søge kærlighed og nærhed udenfor hjemmet? Ville du kunne holde til at din partner muligvis ville komme til at væmmes ved dig? Og endelig vend den om tilbage igen. For de der ikke ligefrem professionnelt, er ansat i plejesektoren, så er det muligvis OK at gøre sin partner ren i en uge, men hvad med de dage, hvor man er uvenner? Har skændtes eller bare er sure, mon det er så romantisk stadig, at skulle rengøre sin elskede partner? Når alt er skønt og i orden, holder kærligheden langt, men de færrestes kærlighed holder i længden, når det ikke er noget der er overstået efter 14 dage ell 3 måneder. Nå jeg havde vel også noget jeg skulle af med. MH Conny
Varer små 10 min og foregår selvfølgelig på engelsk - MEGA sjov *ss*
Tak for dagens grin manden er intet mindre en genial The Cosby show var bare det bedste.. Han hedder forresten Cosby til efternavn ham der hedder Crosby er Bing Crosby en gammel Crooner sanger... 
Programmet A tribute to Steve Irwin blir sendt på Animal Planet Søndag den 4 Marts kl 21.00. Programmet er en smuk hyldest til manden, faderen, dyreelskeren, vennen og ikonet Steve Irwin, fortalt af dem, der stod ham nærmest. Hans enke Terri delagtiggør sammen med familie og venner seerne i deres personlige historier og minder om Steve Irwin. Der bliver også tilbageblik på 10 års tv-karriere inklusive ikke tidligere vist materiale. Sammen med sin kone Terri gjorde Steve Irwin et kæmpe arbejde for det vilde dyreliv, og Steves passion for dyrene vil leve videre blandt andet i hans non profit-organisation Wildlife Warriors. Organisationen blev oprettet i 2002 og har sat adskillige succesfulde hjælpeprogrammer i gang i Australien, Asien og Afrika. Du kan støtte verdens truede dyr. En sag Steve Irwin var dedikeret til igennem sit alt for korte liv- på
uh jeg har stadigt svært ved at se ham på TV uden at blive ked af det. Man burde jo se det. Har skam doneret penge til wildlifewarriors. Håber at kunne yde mere engang.
Ja det skal jeg også se da.. Den mand var bare herlig  mvh Moni
Programmet bliver ikke vist på den danske del af animal planet,ifølge deres programoversigt.
Jeg bliver også stadig trist når jeg ser hans show i tv   det er stadig svært at fatte han er væk...
Jeg må desværre vente, til det bliver sendt på DR 1 eller tv 2. Kan ikke tage animal planet. Øv øv. Er der ikke en der kan optage det, og sende det til mig. Jeg betaler selvfølgelig porto   . Mvh. Lotte.
jeg vil sige mange tak, fordi du har skrevet hvornår det kommer, for har nemlig tænkt på det længe om hvornår det ville komme. ja jeg tror mange folk savner ham også de dyr som har mistet ham, så er det godt de køre videre med det uden ham.. er stadig stolt over bindi's tale til hans minde i det program.. den dejlige pige.ser hende stadig hende som en pige på 4-5 år gammel hehe.. hun er jo ved at vær stor nu. de vokser jo alle sammen..
Hvis min mand kom galt afsted og endte i kørestol, så ville jeg indstille mit liv på det. Jeg der ikke så egoistisk at jeg ville tage mit eget liv først. Jeg ville komme til at mangle ham - simpelthen. Ligenu er jeg selv temmeligt umobil, og er helt og aldeles umobil, så den tanke er da ret tæt på ligenu. Ikke at jeg ikke for førligheden igen, for det gør jeg. Mere tanken om hvor hurtigt det kan gå galt. Hvor hurtigt ens liv kan tage vende 180 grader, og måske aldrig blive det samme igen. Ja, det er en del af livet at man kan ende i kørestol, og jeg lever livet. Jeg tror så omvendt ikke at jeg ville falde for en der sad i kørestol, men hvis personlighden var stærk nok, så ved jeg det ikke - måske. Jeg ville ihvetfal aldrig direkte lede efter det. Om man bliver sammen afhænger nok af typen af forholdet man er i, tror jeg.
Måske lyder jeg skrå sikker, men tror mig det er jeg såmænd ikke. Men jeg håber da livet kan forme sig som man ønsker. At der ingen garantier er, er blot en detalje vi må leve med. Jeg kan ikke sætte mig ind i hvordan det må være at tørre sin elskede i bagen, eller andet grænseoverskridende, og håbe ikke det bliver nødvendigt. Men gør det det, må vi jo tage det der fra. Men vis vi nu regner med at min kæreste bliver gammel, og skal bruge hjælp når han er, skal vi sige 65 år. Så er det vel en andelse besværlig for en kvinde på 60, og stå med alt det selv... Der er en der nævner at der er forskel. Og ja der er en stor forskel på at ens raske partner bliver syg, og som mig der har fundet en kæreste som allerede er kørestolsbruger. Jeg har været heldig synes jeg selv. For Thomas er jo sund og rask, han kan bare ikke gå. Men han er ikke bitte, hvilket han hvis også kun har været i korte øjeblikke. Han skal ikke tænke over om han er til besvær, og alle de andre tanker der fræser rundt inden i ens hióved hvis man er kommet til skade, som ham. Alle de tanker var han over da jeg "fandt" ham. Han havde lært at leve med tingene, og klarede sig jo fint. Havde jeg der imod mødt ham som gående og han så var kommet til skade, havde tingene været meget anderledes. Jeg tror med mig selv at jeg var blevet, men faktisk ved jeg det ikke, fordi jeg ikke har stet i siturationen. Jeg synes ikke de der melde klar ud med, at de ikke kan leve med det, er nogle forfærdentlige mennesker. Tvært imod. Jeg synes det er fint at man kender sine begrænsninger. Bare fordi jeg har en kæreste der nu engang er lam, er det jo ikke det samme, som at alle andre skal gøre det samme. Jeg forstår Lisbeth. Hendes barndom har jo absolut ikke været rosenrødt, hvad dette angår. Havde en kort overgang en kæreste, hvis liv var lidt det samme. Og selvom han elskede sin mor meget højt, var hans grænser langt overskredet.
ville jeg godt kunne... Jeg ved godt hvad det ville indebære og rent fysisk ville der ikke være de store problemer (bolig mæssigt ect. ) men rent mentalt kan man vist ikke sige hvordan man ville reagere, og det ville måske være en temmelig stor mundfuld i vores situation, hvor vi i forvejen har en multihandicappet dreng der er "bundet" til kørestolen... så ture på stranden er i forvejen udelukket, lige ledes ture i blæsevejr (der skal ikke meget vind til før det går galt) da vores søn ikke kan trække vejret når det blæser... men jeg er inde i meget lovgivning i forvejen og det ville komme mig tilgode i sådan en situation, vi har også sclerose i familien det er en rigtig lumsk sygdom! Jeg kender dog et par hvor hendes mand (i en ganske ung alder) blev syg, hun måtte flytte pga. svigerforældrene - hun kunne ikke gøre noget som helst godt nok og orkede ikke at slås med dem også!
Jeg ved det ikke. Jeg kunne forestille mig min kæreste ville ændre sin adfærd meget hvis han kom til at sidde i kørestol. Men det ser da ud til at Jason Watt har godt styr på damerne, selvom han sidder i kørestol.
Mine svigerforælder her heldigvis altid været glade for mig. Og jeg for dem. Men har nogle venner, hvor mande også sidder i kørestol. Der har konen haft svært ved at gøre tingene godt nok i hendes svigermors øjne. Men det er hvis blevet bedre, ellers bliver hun lagt lidt på is.
Jeg syntes da, at det er dejligt at du i en så ung alder, er helt sikker på at du vil stå ved din mands side, ligemeget hvad...men sådan tænker alle bare ikke  At du ligestiller folks svar ang. at leve med mand der ikke virker forneden, med hvordan man vil reagerer over for sine børn...jeg kan slet ikke se sammenligningsgrundlaget   det er for mig to meget forskellige ting. Som skrevet før, ville jeg personligt ikke kunne leve med, at min mand ikke var istand til at dyrke 7. Hilsen Pia
men malplaceret i sammenhængen. MH Conny
Jamen så undskylder jeg endnu engang at jeg skrev noget der ikke lige passede andre her på hn...  Det jeg overvejede var, at hvis folk ikke har overskud til at passe sin mand/kone, hvordan ser de det så med børn? Det er ikke fordi jeg ikke mener der er forskel, for det er der bestemt... Ville bare høre folks holdninger til det? ...hvis det er ok?...
man forventer der skal passes. Både i hoved og hale. Det er jo en hel anden problemstilling. Med den spørgsmålsvinkel, sidestiller du en handicappet voksen med et barn. Tror du den handicappede voksne synes det er i orden? De følelser og det syn man har for sin yngel, er forhåbentlig anderledes end den form for kærlighed og respekt man har for en ægtefælle. Ellers er den da rivende gal. MH Conny
... at bruge Jason Watt som et eksempel på, at det bare cykler der ud af for en mand i kørestol. Vi aner selvfølgelig ikke, hvorfor han blev skilt fra sin første kone, vi kan gætte på det er hårdt af få tvillinger, døgnet har kun 24 timer osv. osv. der er mange faktorer der gør, at man uanset sine lyserøde intentioner ikke kan holde liv i den store drøm om evig kærlighed. Her på HN vrimler det da med indlæg, om hvor svært parforholdet er under helt normale vilkår  Så det er lidt sjovt, at det her emne i den grad får Barbara Cartland-stemningen frem  Mvh. Lisbeth
noget svært ved at se, at det faktum at ens partner bliver handicappet, skulle få den helt store lyserøde candyfloss dis til at sænke sig over et forhold. Det er lidt sygeligt synes jeg.  syndromet, hvor man   sig for den anden, eller i "worst case scenario" er det ligesom hende psykopaten fra Steven King filmen, der smadrer forfatterens ben, for at kunne beholde ham i sin pleje og magt. MH Conny
Stiller du spørgsmåltegn ved lysten/evnen til at tage sig af sit handicappet barn, fordi man ikke lige lyster en mand der ikke kan vrikke med frækkerten. Det var jo ikke spørgsmålet om lysten/evnen til leve med en i kørestol - men til at leve med en, der var lam og som ikke var istand til at dyrke 7 Hilsen Pia
... sine begrænsninger når man står i situationen. Jeg vil ikke ubetinget sige at jeg ville helt sikkert kunne blive hos en ægtefælle hvis forudsætningerne for vores samliv ændrede sig så drastisk som det vil gøre hvis han mistede førligheden. Jeg ville HÅBE at jeg havde styrken til at lade kærligheden oerleve den væsentlige ændring der ville ske i dagligdagen - og sikkert med ham som person (det må være en svær situation at miste sin førlighed, og det vil være naturligt at personligheden blev påvirket af det - den ene eller anden vej). Men jeg kan ikke sige det 100% sikkert! Og jeg kan heller ikke sige hvad jeg ville forvente af min partner hvis det var mig der blev syg! Jeg kan sige at MIN personlige grænse for hvad jeg kan holde ud ikke er "testet" inden for fysisk sygdom og fysiske handiaps - men inden for det psykiske. Fra jeg var 14 år har min bror været psykisk syg og jeg har lært om mig selv at det KAN og VIL jeg ikke indrette mit liv efter. Så havde jeg en partner der fik en kronisk (!!) psykisk sygdom - der ville jeg nok være nødt til at sige stop meget hurtigt! Dog med det forbehold at hvis det var en del af aldringsproessen - altså f.eks. at min mand blev senil når han ar 70 år - så blev jeg til den bitre ende (men ville være hurtig til at forlange og forvente at han blev indlagt hvor han kunne passes ordentligt - af andre)
Jeg ved ikke om det er mig der har fået det til lyde som om at livet med en handicap er det eneste rigtig. At det er det der gør det perfekt. For det er absolut ikke tilfældet hos os. At min kæreste er lam er ikke et hit, men det er sådan livet nu engang er. Jeg ville da selvfølgelig ønske at han var normalt fungerende, men sådan noget sker nok ikke lige med det samme.Hvis det gør, tager vi det med også.   Vores liv er hverken ringere eller bedre af hans handicap. Men han hjerte er stort, og han fylder mit og det er jo det vigtigste.  Jeg synes ikke man kan sammenligne handicappede børn, med handicappede kærester/partner. En partner kan man jo vælge til og fra. Om man li dem eller ej. Og jeg synes ikke man skal blive sammen for en hver pris. Derimod synes jeg heller ikke man skal give op på forhånd. Børn derimod er jo ens børn om man vil eller ej. Og der bliver man nød til at få livet til at gå videre, og få det bedste udad det. Og det tror og håber jeg på at de fleste både kan og gør. Man kan jo mere end man selv tror, og meget mere end ens mor tror.. 
der er forskel på at møde en med et handicap fra starten og være sammen med en der får et handicap. Hvis ulykken medfører en personlighedsforandring mod det, for min persons vedkommende, uacceptable, så ville jeg smutte. Bliver jeg forelsket i en mand i kørestol, så er det sådan tingene er og glæden bliver vel næppe mindre af at han ikke kan gå.
Hej allesammen Er der nogle der har været til nogle arragementer eller lignende på Holckenhavn slot? Selvom det er tidligt, overvejer jeg om det måske skulle være dér mit drømmebryllup skulle være, men vil naturligvis gerne høre erfaringer først   Kom meget gerne med andre lignende steder hvor man kan afholde et bryllup. Det skal helst være med slotspark, da jeg helst vil vies sådan et sted, fremfor i en kirke 
har kun hørt godt.. når jeg skal giftes skal det også være et af de helt store 100.000 ´kr's bryllup og man må sige at rammerne er der på holckenhavn... synes faktisk det er "billigt" for leje af ridersal og gæsteværelser...
Ja, lige præcis, det skal virkelig være drømmebryllup, og synes nemlig at det er ekstremt billigt dér i forhold til hvad man ellers hører..
tine...har du manden??
der ejer og driver Holckenhavn er dybt proffesionel og super behagelig Mvh Camilla
Ped: Ja, jeg har fundet ham jeg vil giftes med! Hvorfor??
Jeg må varmt anbefale det. Ses privat med Christina og Dennis - og det kan selvfølgelig farve mig lidt  Men har været gæst på slottet inden jeg lærte dem at kende og synes det er et fantastisk sted. Efter mange besøg er jeg kun blevet mere glad for det. Det har så meget historie, klasse og fantastiske omgivelser at ønsker man det klassiske, romantiske til sit bryllup så er det stedet. Jeg har en kollega som blev gift der og han har rost dem til skyerne. De har tjeck på tingene og er altid venlige. De har prøvet det så mange gange før - så de sikrer alt kører som smurt. Mvh Line
tine...det er jo mest praktisk at have en mand når man skal giftes.. jeg så i en brudekjoletråd at der var nogle der havde valgt kjolen...men manglede manden..
Bryllup og kjole er ikke i år, men jo, manden er fundet.. tror jeg skrev noget med at det nok havde lidt lange udsigter men at man gerne måtte drømme, men havde nu også manden der, så det er ikke bare kommet fra den ene dag til den anden   Denne tråd er i høj grad startet efter jeg så slottet i TV2's program om "Min vej til toppen"  Line: Tak, jeg håber det kan lade sig gi sig, men det er jo tidligst i år 2008, så jeg klapper lige hesten, men der er jo steder hvor man skal være meget tidligt ude..
Jeg skrev helt præcist: Ja, nu er jeg jo ikke gift, men det kunne jo ske en dag  Jeg har forelsket mig i denne kjole, og faktisk 10 andre på samme hjemmeside  Uhh, glæder mig SÅ meget til at blive gift!!
Hejsa. Jeg står lige overfor en svær beslutning, så jeg håber i vil komme med jeres synspunkter! og meninger. Jeg red i november stævne på to heste, den ene, monty, en halvpart hvor jeg har betalt halv boksleje plus halv smed. den anden, gaia, en spring part som jeg har sprunget på hver mandag - gratis. (har selv betalt undervisning). Monty og jeg vandt klubmester skabet, og gaia og jeg blev nr 2. hver ekvipage fik rosette, stald plaket, dækken. og så fik jeg en vandre pokal. Nu er spørgsmålet så hvem der skal have hvad?? Pokalen har jeg selv snuppet. skal jo af med den senere i år. rosetterne hænger på min væg. stald plaketterne får hestene og deres ejere. men hvad med dækkerne?? egentligt synes jeg også hestene skulle have dem. men ville egentligt gerne selv beholde dem. jeg ville være tilfreds med bare ét. men så bliver den ene jo snydt i forhold til den anden. det sku ikke nemt.. HJÆLP  Hvad ville i gøre??? Mvh Sandra
Er du udstyrs narkoman? jeg tilstår og må indrømme at det er jeg blevet i stor stil. Jeg mistænker min barndom hvor der kun var råd til det nødvendige udstyr til hesten. jeg SUKKEDE efter at få udstyr der matchede, men var helt sikker på at sådan noget fik jeg aldrig. Som voksen har jeg virkelig taget revance. og jeg kan jo ikke nøjes med en ting af gangen. Finder jeg et flot underlag, SKAL jeg bare eher et par bandager der matcher og helt også et tæppe. Jeg har fået samlet flere dressur og spring sæt. Et sæt hvor alt er i messing til dressur og et med søl. og det samme i spring  Og så var ejeg jo liiige et smut forbi en rideudstyrs butik, der lige havde fået udstyr hjem i london farve, og det måtte jeg jo bare eje. og nøjes det er et ord jeg ikke rigtig kender i sammen hæng med rideudstyr, så det blev både til en grime, fortøj, longetov og hovedetøj i denne farve og så også lige et messing bid så det matchede helt perfekt. manden har opgivet mig forlængst   . er der andre der har samme "sygom" og også kan gå helt i selvsving i en ridustyrs butik, og hvor nøjes er er ord man sjellent bruges?
  Ville høre om der var nogen der vidste om det er ens gamle skole man skal hente sine afgangspapirer hos, hvis man ikke kan finde dem man fik udleveret da man tog eksamen...? Eller er der et andet sted man skal gå hen...? Og hvor lang tid er det nu de har dem liggende?
pågældende skole, de har dem arkiveret. Sådan var det i alle fald sidst jeg skulle bruge mit folkeskole eksamens bevis - ok det er lang tid siden og de er væk igen 
Oki, tak for dit svar...  Så må jeg hellere lige et smut derned...
Det kan både være på din gamle skole men det kan også være på landsarkivet du skal henvende dig, det kommer an på om skolen har sendt deres papirarkiv til landsarkivet, det gør de efter en årrække. Men ring til skolen og spørg, de kan så henvise dig til landsarkivet efterfølgende. Hilsen Katrine
... det var Vickiejensen, der bragte mig til Barbara Cartland-land. Mvh. Lisbeth
Sjovt som denne her tråd- måske i lighed med mange andre om hypotetiske spørgsmål- har fået en lidt glorieagtig aura. Jeg ved ikke, om jeg ville. Jeg håber det, men der er ingen garantier. I min verden og som tidligere hjælper for en mand der var lam fra armhulerne og ned, er der stor forskel på, hvor højt oppe lammelsen sidder. Kan han selv sørge for det personlige, bad, toilet, tisse, spise etc. så er "problemet" i mine øjne ikke så stort. Skal man derimod være sin elskedes fingre mht alt personligt- og jeg mener ALT, så ville det nok være svært. Kan man bevare romantikken, respekten og ikke mindst ligeværdigheden? Hvad gør man, når den anden er stædig, dum og urimelig. Og midt i diskussionen kommer til at lave i bukserne. Jeg tror, problemerne opstår, når grænserne bliver for flydende. Er man hjælper eller kæreste? Nå, som overskriften siger, så bliver langt de færreste rent faktisk sammen, efter at den ene part kommer til skade. Men det er så ikke HN´er det sker for, kan jeg regne ud  Go dag fra Signe
...det er åbenbart ret følsomt...ville man forlade sin mand gennem mange år, hvis han blev lam i benene, ikke kunne gennemføre et samleje med dertilhørende ejakulation eller ville man ikke?! jaja...jeg ryster bare lidt på hovedet, men jeg er jo også så s*tans gammeldags og selvopofrende og hvad ved jeg. Men nej, jeg ville aldrig forlade min dejlige mand, hvis han blev handicappet. Muligvis ville jeg søge kommunen om hjælp til pleje o.l. Det kommer an på hvor hårdt han blev ramt. Hvad angår 6, så er det mig inderligt ligegyldigt i forvejen, så intet tab dér. Og er han lam fra taljen og ned, så har han jo stadig hænder og mund at bruge!  Men jeg vil ikke udelukke, at vores forhold ville ende som en følge af ændringer i forb. med et påført handicap. Ingen ved jo hvordan han/jeg(børn/familie o.s.v. ville reagere på det, og måske viser det sig, at man ikke kan fungere på nogen måde med sin "nye" mand. Men jeg kan love jer for, at jeg ville ikke give op uden en intens kamp. Barbara cartland eller ej: jeg har manden, som jeg ønsker at tilbringe resten af mit liv med om han så var lam eller ej. Og så må jeg jo bare arbejde på at få det til at fungere.  Camilla
... at der er stor forskel på hvad de forskellige herinde ser som "den vigtigeste konsekvens" af en ændring i partnerens førlighed, og dermed også forskel på hvordan man vurderer at man vil reagere på det. Nogen ser på det med 7 - hvis ikke hans joystick virker er det den sag der afgør at man ikek kan blive i det parforhold! Den del synes jeg jo så man kan komme uden om - der findes andre måder at finde nærhed og samvær - og hjælpemidler til den del af livet. Men igen - det ER et spørgsmål om had der er vigtigt for den enkelte! (og ikke noget man skal dømme folk på) Nogen ser det som en afgørende sag med det grænseoverskridende i at måtte hjælpe med personlig hygiejne - og det tror jeg også at jeg ville have ekstremt svært ved. Som Signus skriver - den er altså ikke god at skulle til at tørre ende midt i et skænderi - eller for den sags skyld midt i at man prøer at være romantisk. (bare tanken om at skifte ble på et spædbarn er ret grænseoverskridende for mig - så en voksen mand... YIKES) Og så er der det der med personligheden. Jeg har svært ved at forestille mig selv at miste min førlighed, men på alle andre måder at edblive at være den jeg er. Måske ville det gøre mig bitter og sur at omgås - eller måske ville jeg finde en styrke i mit indre til at være stærk og få det bedst mulige ud af mine nye livsbetingelser. Men ændrede jeg mig væsentligt ville jeg ikke forvente at bibeholde SAMTLIGE de menneskelige relationer jeg har nu. Nogen ville blive styrket - nogle ville bortfalde. Hvilken kategori en ægtefælle ville falde ind i viser kun tiden. Og det må jo være det samme den anden vej... Jeg ville ikke kunne FORVENTE at han ville være den samme mand, så derfor kan jeg ikke sige om parforholdet ville holde.
Men er der ikke forskel på om man møder vedkomne som handicapet frem for at ens mand gennem mange år bliver f.eks. lam...?? Der vil jo i begge situationer være et anderledes liv og derved et anderledes forhold på mange måder..
For du vidste, hvad du gik ind til og har formentlig valgt udfra en moden overvejelse. Jeg synes først problemet optræder for alvor, hvis det sker pludseligt i livet. MH Conny
... Min mand sidder i kørestol lammet fra brystet og ned. Mødte ham da jeg var 19 og i et forhold på 2 år med en "gående". Da jeg mødte min nuværende mand var jeg sikker på at han var the one and only, og jeg afsluttede mit daværende forhold. Jeg vil til enhver tid sige at der er mere mand over min mand til trods for at han sidder i kørestol end der er i mange andre  Da vi havde været sammen i 4 måneder blev vi forlovet   og har været det siden. I dag har vi været sammen i snart 13 år og har en dejlig hjemmelavet knægt på snart 6 år. Ja for @!#$ har vi også   bedre kan ikke fåes... Ja der er dage hvor tingene kan være svære og anderledes end andre menneskers hverdag og sådan er det!!! man lærer med tiden hvordan man får tingene til at fungere bedst muligt. Mht pleje osv har det for vores vedkommende været optimalt at jeg hjælper til. Det fortrækker jeg/vi fremfor at en masse forskellige mennesker kommer og går i vores hjem da vi også gerne vil ha et familieliv ikke mindst af hensyn til vores søn. Nogen gange tror jeg at folk ikke ved hvad de snakker om for selvfølgelig kan vi ta til stranden- i biografen- på cafe osv   det handler bare om at kende de steder hvor det kan lade sig gøre   og selvfølgelig er vi også at finde til hingstekåring 2007 i Herning. Hvorfor blev denne tråd egentlig startet??? Hilsen Jeanne
...   ... må vi høre lidt om, hvorfor du tager disse spørgsmål op?? Mvh. Lisbeth
jeg tror ikke jeg ville indlede et forhold med en der var handicappet, men det er nok mere fordi jeg er meget aktiv og min mand bør nok være det samme.. Men hvis en kommende mand kom ud for et uheld og endte i kørestol ville jeg selvfølgelig ikke lade ham i stikken, men blive og passe ham og give ham den kærlighed han har brug for..
Dit indlæg gjorde, at jeg kom til at tænke på følgende episode hos et borger ægtepar. Manden på 92 år har brug for hjælp fra sin kone. Blandt andet kan han ikke længere selv tage fodtøj på. De var en dag ikke særlig gode venner, men var kommet godt og grundigt op at skændes. Manden blev så gal, at han ville gå hjemmefra, så kunne konen passe sig selv   . Han trampede ud i gangen og tog overtøj på, men var nød til at bide i det sure æble og få konen til at hjælpe sig med fodtøjet   , efter endt hjælp kunne han fortsætte med at være tosset og marcherede ud af huset og kom først hjem igen, mange timer senere. Konen skulle ikke tro han ikke kunne undvære hende  Jeg var færdig af grin, da konen fortalte det.
Det var godt nok dagens griner   Så ku' hun lære det!!! Hilsen Pia
individuelt... Og det er svært at svare på, før man står i situationen, mange ting spiller ind. Jeg er selv handikappet og er rigtig mange gange blevet "fravalgt". Fx. på en date, hvor han godt vidste at jeg gik dårligt, da det kom til stykket - var han floc ocer at gå sammen med mig - ja ja, han var dum osv osv, jeg tror bare at største delen af os, ville have det på samme måde, måske ikke direkte flov, men alligevel. Jeg skal ikke spille hellig, jeg har selv fravalgt en mand, der var lam, ikke fordi han ikke var god nok m.v., men fordi jeg selv i perioder ville have fysisk brug for hjælp, hvad han ikke ville være i stand til at give mig. Jeg er nok, på kærlighedens vegne, blevet kynisk på mine ældre dage. Jeg tror ikke på at ret mange forhold ville være blevet til noget hvis partneren havde et handikap (jo hvis handikappet indtræffer efter forholdets begyndelse), er det ægte kærlighed? Der er ikke nogen som skal føle sig truffet over min holdning, vi har alle vores erfaringer. jannie
Jeg synes du skal beholde det, det havde jeg gjort hvis det var mig.. 
Synes klart du skal beholde dækkenerne, du har jo selv betalt dine starter... Min part har vundet flere gavekort gavekort, 2 dækkener + alt muligt grimer, underlag osv... Hun har jo selv betalt starterne og undervisning + givet MIN hest stævneerfaring og videreuddannelse... Bare min mening Hilsen Stina
Ejeren til 2. pladsen betalte min start til klubmesterskabet. det synes hun lige hun ville være flink at gøre. så måske skulle hun havde det ene dækken? sandra
De gange Maja har startet på lånte heste, har hun taget rosetter, hesten har fået plaquetter. Maja har fået penge præmier og hesten ærespræmier. Det har været ligemeget om hun selv havde betalt starter eller ejeren havde.
normalt er det sådan at pengepremier tilfalder rytteren (hvis det er denne der betaler starter), ligeså gør diverse plastikstole, klap borde, håndklæder og cremer. men rosetter, dækkener og plaquetter tilfalder hesten.
Hvis du selv har betalt start og træning, mener jeg også at alle tingene er dine. Tror da heller ikke ejer vil gøre krav på dem..
Normalt siger man at rytter beholdre sløjfe..ejer præmie HVIS ejer har betalt start. Men den dag Sille bøjede et ribben og lånte sin pony ud til en veninde der så fik Silles start, beholdt rytter skam den grime pony vandt...der gik ikke noget af os og rytter blev glad, så mon ikke ejer syntes det er ok du beholder dine dækner..uden dig var der jo ingen dækner. Er du i tvivl så spørg da ejeren 
Den, der har betalt stævnegebyret, løber med hele gevinsten. At man så efterfølgende kan finde ud af at dele i porten, er en anden ting...
Hvis der står noget på dækkenerne i retningen af "klubmester 2006" eller sådan noget synes jeg det bør følge hesten. Så smykker det den hest der vandt titlen. Er det et neutralt dækken kan du tale med hesteejerne om det. Havde du fået penge for at ride hestene/starte dem, hvis du feks var berider, så ville jeg mene at alt tilfaldt hesteejer. Men som glad "amatør" der har startet partshest som du betaler for mener jeg det tilfalder dig. Du vil jo sikkert alligevel benytte dem på partshestene. Mvh Tina
tak for jeres meninger - selvom det var nemmere hvis alle skrev det samme   Jeg tror jeg bliver nød til at sove på det.. der står klubmesterskab 2006 på begge dækkener. det ene er så blåt som andenplads. førstepladsen sort. Jeg ville have brugt det på part hestene. MEN monty går på barsel her snart. Og gaia skal jeg ikke ride mere. Jeg flytter nemlig til jylland her på søndag. det er derfor jeg lavede indlægget, skal jo til at bestemme mig snart, kan man sige. Men jeg tror jeg har bestemt mig til at beholde det ene.. og så give Gaia hendes tæppe hun vandt. hendes ejer betalte jo min start, og hende har jeg lånt gratis. hvorimod den anden betalte jeg både part for, og start. lyder det ikke meget fair??? Mvh sandra
mig og min veninde kan vidst lave en klub "ejj det må jeg eje af udstyrs klub" lol vi er frygtelige begge to lo,du ved hvem du er hehe
Min datter på 8 år er ved at være rigtig slem. Hun har ellers aldrig gået op i at farverne skulle matche men nu er den helt gal. Hun har lige brugt de 500kr hun vandt til stævnet til at købe bluse og trøje der liiige passede til hendes brune ridebukser, og kommer jeg til at ligge de brune dressurgamacher på, hvis det er det sorte underlag der er under sadlen, går hun resolut ind og skifter. Rider hun begge ponyerne på samme køretur sørger hun helst for at have tøj på der passer til begge ponyernes underlag---gud fader bevares tøsebørn i dag. I dag vandt hun deo, parfume og hårprodukter ..det vidste hun HELDIGVIS ikke rigtig hvad hun skulle bruge til (puha jeg har tid endnu inden mini teenageren dukker helt op)
Jeg er ret ligeglad, for mig behøver det ikke matche eller noget, for mig skal det bare være der og være i orden. Labs har kun gamacher på når jeg springer/rider i skoven, ellers nøjes han med et underlag, og tænk sig engang, gamacher i grå og lyseblå og mørkeblåt underlag og burberry-tæppe, det matcher bare ikke... jamen, er farverne da ikke fuldstændig lige meget?
Hvor meget dyrt udstyr man hænger på krampen. Ser den ikke fabelagtig ud uden, ligner den jo bare en "ikke fabelagtig" krikke med dyrt udstyr hængt på  Heller en fabelagtig smuk hest iført sadel og trense, end et "muldyr" pakket ind pink eller babyblå udstyr...
Nu er jeg jo så heldig at have en fabelagtig smuk hest, som er en drøm at "klæde på" dog er lysserødt og blå nogen der aldrig vil komme på hverken mig eller hesten.
Jeg er også frygtelig udstyrsnarkoman  Ting skal matche ellers går det ikke! Og jeg skulle liiige til udsalg i horse house i dag og gik ud 420 kr fattigere.. Aner ikke hvordan det gik til?! 
Man er også mange gange selv skyld i at ungerne bliver som de bliver;=) Og jeg taler ikke med onde tunger, min datter på 11 år er allerede udstyrsnarkoman. Har sparet 1000 kr op til Herning;=) Suk og hvem skal slæbe.
Om det matcher er jeg ret ligeglad med. For ikke at sige fuldstændigt.. Men må dog indrømme at have et lille problem i samme dur.. Har allerede købt en fin trense til min 1-års plag   Lidt som om der går ret lang tid inden den kommer i brug!! Men skulle bare liiige se den og så kom den med hjem... Nina
Nej det er jeg ikke synes jeg da ikke selv. Køber det der er nødvendigt. Hesten kan alligevel kun gå med en ting af gangen og det synes tit kun det er ynglings tingene der bliver brugt og resten bare samler støv 
var ponymor med licens til at gøre Dankortet rødglødende... Det var tider  Rasmus havde alt hvad hjertet kunne begære - i dén grad! Qidar har ikke en fjerdedel af hvad Rasmus havde - men det er så heller ikke nødvendigt...
Kender det kun alt for godt.. jeg holder mig til sort og brunt.. men det er også kun fordi jeg har et lyserød lammepad, og det SKAL jo ses, og se lidt sejt ud.. men jo, hvis jeg har brunt underlag på, blir der ikke lang sorte gamacher på, men brune bandager.. og til transport skal det også bare være ens.. alt skal være i eskadron, og samme farve.. ellers bringer det uheld.. Men jeg har også fået afvide at min pony ikke kan få flere ting, end hun har nu.. MENN det passer ikke helt.. det eneste problem, er bare at der ikke kan være mere i mine skabe..
ja der kan jeg melde mig ind i klubben...jeg kan ikke få nok udstyr,dog fik jeg hvad jeg pegede på da jeg var barn,så det er ikke derfor...det kan så være at det er fordi jeg er vant til at få og få noget mere.. jeg er i færd med at købe ind af brune og beige ting,jeg har for nylig købt en jakke,et underlag,ridebukser og en hjelm i matchende bruge nuancer.. og så er jeg sikker på at jeg ikke kan leve uden en OS trense,den med store sten i pandebåndet som nogle af bluehors hestene har...er der i øbrigt nogle der ved hvad den model hedder?
Ja jeg er nok lidt må jeg indrømme. sparky som snart er 3 og ikke er tilredet har allerede 2 skridttæpper, 3 hovedtøj, hvor af den ene er et dyrt showhovedtøj fordi han skulle showes en enkelt gang som 1 års, fine spring lædergamacher, to par bandager og div andet - ca 10 grimer. Men jeg frygter når jeg har fået sadel og skal have underlag osv.
Jeg ved at det har været oppe til en masse debatter, det med at tage billeder fra hjemmesider etc... men er der ikke en venlig sjæl som kan forklare mig de helt konkrete regler? Især om brug af billeder til offentlig brug... Jeg vil da mene, at hvis du nu skulle lave en reklame for en butik og reklame for en fx et Toms produkt. er det så lovligt, at gå ind på toms hjemmeside, tage et af deres billeder, og lægge i sin egen annonce som flere hundrede mennesker ser...? Og kan man så bare sige "jamen, det billede har jeg selv taget" hvis nogle bliver sure...? Jeg er kommet lidt i klemme på min praktiksted mht. disse regler, så vil meget gerne have dem klargjort af nogen som VED dette! Mange tak   
Det har været udpenslet ned i de dybeste detaljer flere gange. Den korte udgave er: "Nej. Har du ikke ophavsretten må du ikke offentliggøre billedet." Du får nok lidt problemer med at overbevise fotografen om, at "det billede har jeg selv taget", hvis det tydeligvis er hans. Men brug søgefunktionen eller Google.
Jeg er i praktik i et lokal supermarked - jeg læser markedsføringsøkonomi. Som en af mine opgaver, laver jeg en annonce om ugen til nogle tilbud som skal køre i et par dage. Det er flyers som ligger ved kassen en plakat på en A-buk ude foran butikken. Billederne får jeg fra en billedbank (som er købt) samt egne tagne fotos. I dag skal der 5 produkter på annoncen og jeg mangler tre billeder, hvilket jeg siger til min vejleder her. Hun siger "find dem på nettet" hvorefter jeg svarer, at jeg altså ikke mente at det var lovligt. Dette er sket før, hvor jeg ikke ville tage et billede som jeg fandt, hvorefter min vejleder selv tog det, klippede det til og sagde jeg skulle sætte det ind (og hvad gør man så). Hun blev vist dertil også ret muggen over det... Hun mener/tror også, at man sagtens kan tage billederne på nettet/google/hjemmesider, "for man markedsfører jo deres egne produkter". Nu er jeg kommet tilbage fra frokost, og har fået nogle billeder som jeg skal bruge, og selvom jeg ved, at de er fra nettet, kan jeg ikke rigtigt gøre så meget andet end at bruge dem    (Er i forvejen ikke ikke på særligt god fod med min vejleder her...!) Egentligt ret utroligt, at en kvinde som vist har arbejdet på et reklamebureau i 15 år, ikke kender ophavsretten/reglerne 
De har ikke givet udtryk for at de har købt billederne (Toms var bare et eksempel, det er ikke dem som der drejer sig om) Men så vidt som jeg har forstået, har de ingen aftaler med virksomhederne, andet end at deres varer er at finde i butikken. Men synes det er synd at de ikke selv er klar over at det faktisk ikke er lovligt og at bøden er dyr    Egentligt også ret utroligt... en 21-årig TøZ ved det, og de voksne vil ikke lytte selvom TøZeN faktisk havde ret og bliver i stedet sure over, at jeg ikke vil begå ulovligheder 
> Kunne du leve med det? At din kone/mand var lam i benene og derfor sad i kørestol. - Hvs min mand blev invalid, ville jeg aldrig forlade ham alene af den grund - hvis jeg forlod ham, ville det være af andre årsager - og blev han et surt rær, uanset han var handicappet, forlod jeg ham sikkert også, med mindre han lavede om på det igen  . Jeg ville ikke vælge en partner, der på forhånd var lam - det er jeg ret sikker på. > At man aldrig kunne gå en tur sammen ved stranden f.eks. At han/hun ikke kunne spille fodbold med børnene eller lege hyphest osv. - Det ville være værst for ham, og meget synd. Og så ville der være andre ting, vi kunne sammen. > Hvordan ville du tænke omkring et liv med en partner i kørestol? - At det ville være nødvendigt at omstrukturere væsentlige ting i vores tilværelse, og være åbne omkring det, der også kan være svært at tale om - og at vi ville klare det fordi vi har klaret så mange andre, også svære, ting sammen i vores liv hidtil  Faktisk har vi talt om, hvad vi ville gøre, i fald en os blev alvorligt handicappet - f.eks. ved både han og vore børn, at jeg ikke ønsker at blive holdt kunstigt i live, i fald jeg skulle ende som en grøntsagslignede tingest - jeg ville ønske de ville slukke, og huske mig fra jeg var værd at huske   Jeg vil ikke, hvis jeg selv kan bestemme, ende som en tung byrde, der lugter af @!#$ og andre uhumskheder...   Lige sådan som vi ikke skal sørge for hinandens personlige hygiejne i et evt, tilfælde, det ville være for uværdigt for os begge.
Jeg synes jeg vil fortælle lidt. Mange skriver at der er ting man skal undvære, andet man skal nøjes med, og især ting der ikke kan lade sig gøre, hvis man er handicappet. Og selvfølgelig er det også rigtig nok. Men faktisk er talemåden "intet er umuligt, for den der bære viljen i hjertet", meget rigtigt. Heldigvis er der sket kæmpe udvikling på alt, deriblandt handicap verdenen. Der er hjælpemidler til næsten alt, og der sidder mange Ole opfinder rundt i verden der kan lave noget til hver individ. Så bare fordi man er handicappet er livet altså ikke gået i stå. Min kæreste dyrker jo sport. Og det er for mig lidt dumt at sige at man ikke lige kan spille fodbold. Godt nok en vældig god sport, men den er jo ikke den eneste sport. Så kommer nogen og siger man ikke kan cykle en tur. Men jeg må sige at det gør vi da. Der er faktisk en del mennesker her i Silkeborg som har brækket ryggen, eller af anden grund ikke kan bruge benene. De har en så kaldt håndcykel. Og der skal altså cykles til, for at vi andre kan følge med. I hvert fald får jeg en mærkelig kulør i hoved når vi cykler der udad.   (uden horn) Det med mangler, eller skal vi kalde dem ting der ikke kan lade sig gøre. Der synes jeg man skal spørge sig selv om der er forhold hvor man får det hele. Dem er der joingen af. At man så selv føler man får alt, er jo kun kanont. Men der er jo kun 24 timer i et døgn, og ingen familier laver alt. Man laver det man interesere sig for, og det man kan li. Jeg ønsker jo ikke der er nogen der skal ride bare fordi jeg synes det er fedt. Der er jo andet i livet end hest. Og det er jo heller ikke alle familier der vil gå en tur på stranden, eller spille fodbold. Og det er jo fint nok. der bliver spurgt om jeg ville lade min kæreste (gående eller ej) være ved mig hvis jeg kom til skade. Selvfølgelig ville jeg ønske at vi kunne blive ved med at være sammen. Jeg elsker jo manden højere end herfra og til månen. Men Thomas siger at han ikke ville have valgt som jeg gjorder da jeg fandt ham. Og han ved ikke om han blev hvis jeg stod i den samme situration som ham. Og det er selvfølgelig okey at manden i det mindste er ærligt. Og jeg håber aldrig det vi kommer til at stå med den situration.
Jamen tusind tak   Det er jo netop dét jeg efterlyder. folks meninger. så tak tak  sandra
på min hest fik hun alle de præmier hun vandt, men som en anden siger så syntes jeg stald platter, dækkner med titler skal følge hesten rosetter og alt andet tingel tangel følger rytteren Jannie
tilfalder en dotering hestens ejer, men præmier samt rosetter tilfalder rytteren.
Den slags aftaler man vel inden stævnestart? Hos os er det sådan at dotering går til dækning af andre starter eller til nyt udstyr til hesten. Plaquetter går til hestens boks og rosetterne får rytteren med hjem til væggen. Andre præmier må rytteren få, men ofte er det jo hesteting hvorfor de tit bliver i stalden alligvel, hvis rytteren vil det.
dengang jeg havde part, havde vi aftalen at den der betalte start fk præmien...
Jeg vil også sige at når du er "amatør", så må DU vælge om du vil beholde det hele, eller give hestene det. Hvis du red hestene for ejerne, og de også betalte startgebyr,   er  det en anden sag (og her vil jeg også mene at det er ejeren der bør bestemme hvem der skal have hvad, også selvom ejer vil have det hele, måske med undtagelse af rosetten). Men tilbage til amatør - jeg red engang min venindes hest til et klubmesterskab, og vandt. Der var ingen af os der bragte på banen hvorvidt dæknet tilhørte mig eller hende - det har vi åbenbart taget som en selvfølge, at det tilhører den der har redet hesten. Også selvom jeg betalte for start, transport og det hele (hun var faktisk ikke engang med og kigge, da hun ikke var hjemme). Hun var bare glad for at hendes hest og jeg klarede os så godt, og at hun kunne hjælpe nu hvor min egen ikke kunne være med. Og det dækken har jeg endnu - det kan selvfølgelig godt være misvisende at det er en anden hest der har det på, men det tænker jeg nu ikke så meget over. Hvis folk spørger, fortæller jeg selvfølgelig at det er min venindes hest jeg har vundet det på, og der er ingen der har syntes det var mærkelig at JEG havde dæknet, istedet for at den hest jeg havde vundet det på havde det. Meningerne er delte, men jeg håber da at du kommer frem til noget du kan bruge. Ellers så gør det som der er nogle der foreslår - spørg ejeren. Personligt ville jeg have beholdt begge dækner, specielt når du rejser. Det er et dejligt minde, og det er ikke nogle dækner man lader hestene sove med i boksen om natten, så de ser altid pæne og nærmest nye ud 
Ellers få det skrevet deri, så der ikke kan opstå diskutioner om det...    Har kendskab til parter der er opsagt, og ejer har forlangt ALT fra rytter udleveret... ALT, også præmier der var aftalt, at skulle tilfalde rytter og ikke ejer... Rigtigt ØV Så se at få det ned på skrift piger...     
Ville tage dem selv - men nok bruge dem til hestene. Men nu når du skal flytte - så tag dem da med selv.. Eller snak med ejer om det 
Der er ingen papirer på part, på nogen af dem. vi er alle sammen veninder fra samme stald, og alt er bare mundtligt imellem os. Nu er jeg jo bare ganske alm. amatør rytter. man kan vel godt sige jeg er med til at uddanne hestene. men da jeg ikke er proff, laver jeg også fejl nogen gange. Jeg betaler selv min undervisning, og betaler selv for kørsel, start osv. Bortset lige fra klubmesterskabet, hvor gaia's ejer havde betalt min start, selv om vi ikke havde aftalt noget. sødt af hende  Mvh sandra
...Havde beholdt det hele selv... det er i hvert fald min erfaring. -Jeg havde engang en hest i ridning hos en berider (Før jeg selv fandt sammen med en), og han vandt en del på min hest. Han beholdt da det hele selv, lige med undtagelse af pengepremierne, som blev trukket fra mine månedlige omkostninger hos ham. Hvis jeg var dig, ville jeg beholde det hele selv. Der er ingen regler der siger at det ene eller det andet tilfalder hest eller rytter. -Er der på forhånd ikke aftalt noget, så behold det selv. Hvis ejerne virkelig gerne vil have det, så lad dem få det. -Det er ikke værd at blive uvenner over, og selve oplevelsen har du jo inde i dig selv fo evigt.
Ja jeg ville altså også beholde det hele selv, undtagen staldplaketter. Det er da dig der har vundet præmierne, så selvfølgelig skal du beholde det hele. Også dækkenerne. Jeg kunne faktisk også godt finde på at tage stald plaketterne med faktisk nu jeg tænker over det. Hesten er jo ligeglad, det er jo dig det betyder noget for Så tag da det hele med   Dejlige minder at have. Trods alt din fortjeneste jo
Det er da klart at du skal beholde tingene. Mvh Christine
er jeg... Jeg har op til flere sæt i samme farve. Dog holder jeg mig til hvad jeg synes er de stilede farver. Her snakker vi sort (har 3 HELE sæt kun i sort   ) Beige, brun og hvid. Alt det med lyserød, babyblå osv. det holder ikke til hestene... jeg gider det ihvertfald ikke... Men jeg har ikke mere end jeg selv synes jeg har brug for... selvom min mor ikke altid er enig.. for som hun somme tider siger... du kan ik ha 18 underlag på, på samme tid alligevel.. så lad være med at købe det 19. Så ja jeg er lidt udstyrnakoman... men er jeg jo også lidt til mig selv... så hvorfor skulle det være anderledes med hesten...? Go aften til alle
Mit motto er.. aldrig gå ned på udstyr... ALDRIG:. Og jo, jeg er da halvt farvebevidst.. har brun/beige/mocca.. hvad de nu kan finde på at kalde brune nuancer idag.. Folk skriger dog af grin hvis jeg så skal springe, for mine klokker er postkasserøde... men sådan er det nu altså bare engang.. Jeg er dog ligeglad med mærket på udstyret, undtagen lige min sadel, den skal være Kentaur, men ellers er jeg fuldstændig ligeglad, bare det ligger godt på min hest, og det virker som det skal. Har ikke råd til at holde alt i eksadron, og synes så absolut heller ikke det er vigtigt... til gengæld går jeg ikke på kompromis når det er foder eller tilskud, det skal altså være noget jeg kan stå inde for. Hilsen Alice- nu med mange underlag fordi jeg ikke gider vaske underlag en gang i ugen...
Jeg vil godt tilstå... Jeg er også udstyrs narkoman  Jeg kan simpelthen ikke lade være... Min søster og jeg forhandler selv pandebånd og ridehjelme og det er jo ikke lige med, at man   skal eje stort set alt selv... Meeennn... Jeg har nu 2 ridehjelme og et hav af pandebånd. Selvfølgelig med matchende underlag, gamacher, grimer og hvad der høre til  Men som man siger, første skridt er selv erkendelse 
Er det mig du mener??  Ja jeg er udstyrsnarkoman og har været det i flere år - har en stor reol fyldt med udstyr - ovenpå ligger der tæpper, underlag og dækkener, og så er der en kæmpe plastickasse med grimer, gjorde, træktove osv. Desuden har jeg et par sorte sække med diverse ting i, og så er der alt det jeg har i skabet i stalden (og det kan ikke være der - dækkenerne ligger udenfor skabet). Jeg går lidt op i at det matcher - har fx mange ting i brun, beige og sort. Og så har jeg en del ting i grøn og blå. Nu er jeg så begyndt at rydde ud i det, for der er mange ting jeg aldrig bruger - det kan jeg jo lige så godt sælge (så bliver der også penge til at købe noget nyt hihi). Mine seneste erhvervelser er et Bucas dækken, et Rambo dækken, et BR underdækken og en lædergjord - købt på en god uges tid. Så jeg bruger nok lidt for mange penge på udstyr LOL Linda.
med på vognen. mine bandager,underlag og ridebukser skal bare matche. prikken over i'et er så hvis tæppe og jakken også er der. Nu fik jeg jo en dreng istedte for en lille lyserød pige, så må det være hesten pynteriet går ud over istedet for   og så syntes jeg også det ser godt ud. og fordi udstyret er fedt, rider jeg jo ikke dårligere end hvis jeg har 17 forskellige forvaskede farver på... og hesten... den er ret ligeglad med hvad jeg giver den af farver. hilsen sjanna
Jeg synes det er fint, at folk har alt muligt pænt udstyr, og det passer sammen, fred være med det! Men der hvor jeg synes det er ærgeligt, er når folk rider rundt, og ligner l*** på ryggen af hesten, og hverken kan det ene eller andet, men man ser smart ud, og det er vigtigst! Så burde de måske overveje at bruge nogle af deres penge på undervisning, i stedet for alt det fine og machtende udstyr. Det er jo selvfølgelig ikke tilfældet altid. HELDIGVIS er der også dygtige ryttere, som KAN ride OG har flot, nyt og matchende udstyr.
Det lyder bekendt! Jeg tror bestemt også jeg lider af denne mærkelige sygdom   I hvert fald har jeg et helt værelse her i huset, der KUN er til udstyr. Der har jeg monteret flere sadelknage, en reol, trenseknager osv.   Så er der plads til det udstyr, der ikke lige er i brug for tiden! I stalden har jeg 2 kommoder fyldt med småting som jeg bruger hele tiden + 1 sadelskab med 5 sadler i og 1 staldskab m/ strigler m.v. + trenser og grimer i massevis. JO - heste er et dyrt bekendtskab - i hvert fald hvis man har denne sygdom samtidig   Og nu er der jo snart Hest og Rytter messe, der går det helt sikkert også galt! Men ih hvor jeg glæder mig!
Udstyrsnarkoman er jeg ikke, med to børn, hus og mand er der ganske simpelthen ikke råd til at alle ting i hver sin farve, også selvom både min mand og jeg tjener pænt. Jeg er vild med underlag i en del forskellige farver, men ellers er mit ustyr i sort og brun... Dog er mit højeste ønske et rødt underlag, røde professional choice gamascher og klokker, incl en rød bluse til mig   . Men med de priser går der vidst længe inden jeg får råd også har jeg nok ombestemt mig alligevel..  Nej jeg går mere op i kvaliteten af tingene og min hyp kan kun have en på af gangen, så hvis jeg havde en milliard af hver ting, ville det ikke blive brugt alligevel  Vil hellere bruge pengene på massage af hyppen og kiropraktor hvis den trænger.. Det nyder den mere end røde gamascher   . og hvad min hest angår er det dens behov og ikke mine der skal opfyldes.. Men fred være med jer udstyrsnarkomaner, jeg kender nogle stykker af slagsen  Venlig Hilsen Marlene-uden en milliard trillion udstyr
når man lige har købt prof choice gamacher i hunter green, så er der nok noget " galt"    Mvh Camilla
du er bare på forkant med moden. Farven vinter 2007/2008 er ret meget hunter green fra feks. Kyra K. Så mon ikke du bare er fremadsynet ??? Mette
DEt er dælme gode nyheder, fordi så bliver det langt nemmere for mig at finde et underlag og tæppe der passer. Så er jeg vist nærmest sådan lidt trendsætter  Mvh Camilla
Jeg længes meget efter at finde ud af hvor man køber pastel farve kridt/kul, hedder de.. da jeg skal være helt alene hjemme i weekenden   og tænkte det kunne man bruge noget tid på at hygge sig med.. de ligner fedt farver, men er tørre, mener de hedder pastel farver.. er der en/nogen der ved hvor de købes? i nærheden af lyngby meget gerne? .. 
æv.. ser desværre ikke ud til de har så nogle, der er kun maling så vidt jeg kan se.. men tak for hjælpen ..
Jeg vil også rose rembrandt-pastellerne, de er virkelig gode. Det kan være en fordel at købe en "tvære-blyant", det ligne en blyant, men den er lavet af papir (meget hårdt presset), og er meget bedre end pegefingeren til at udtvære farver osv. Med kalkpastellerne så bør du også købe noget godt tegnepapir, alm. A4 duer bare ikke, der er som om det suger farverne, og når man så tværer og lign. så smuldrer papiret. God weekend med det nye legetøj!
Hvad hedder den hund der har masser af rynker i hovedet også er den brun??? Den er med i en rynkereklame på TV2. Hvis nogle kender den må i gerne lige sætte en billede ind af den, så jeg er sikker på det er den samme vi snakker om.
er en shar pei (jeg har ikke set reklamen) så må vi næsten være ovre i noget bullmastiff... Så vidt jeg kan google mig frem til betyder shar-pei sand-pels, shar = sand pei = pels.
De fås også i sorte og lyse nuancer. Hvis man anskaffer sig sådan en hund, skal man bruge rigtig lang tid på pels (læs: rynke) pleje, da skidt, snavs osv. let kan sætte sig fast i rynkerne, og skabe gnavsår og lign.
Jeg skal bruge rollespilssangen, men kan ikke finde den.  (den der... jeg spiller rollespil i den mørke skov...) Jeg ved den ligger frit tilgængeligt et eller andet sted på nettet, kan bare ikke huske hvor. (Det er   teksten jeg skal bruge   ) Nogen der kan hjælpe? Venligst Lone
Ja, kom endelig med spejdersangen  og hvordan fandt I frem til rollespilssangen? jeg har ledt og ledt... venligst Lone
Hej Jeg er lærerstuderende og skal til at vælge hvor jeg vil i praktik på 3. år... derfor vil jeg gerne på en efterskole med heste da det er sådan noget jeg gerne vil arbejde med når jeg er færdig...Jeg har hørt gennem kammerater at bindernæs efterskole i Rødby skulle været et godt sted at gå.. så vil lige hører om nogen af jer har gået der og hvordan det var Hilsen Line
far underviser i foto på Bindernæs efterskole. Men jeg kan naturligvis ikke svare for hvordan det er at være elev der 
Hej. Jeg kan kun tale godt om den skole, for jeg havde et vildt fedt år dernede jeg aldrig vil glemme.. et fedt forhold til lærer som elever.. Jeg havde hest med derned, da jeg os var ejer af hest den gang.. Det er både for folk med heste-interesse og ikke. Jeg gik der desværre da der ikke var ridehal eller sports hal og der er sikkert også sket lidt ændringer på skolegang, men kan da sige god for mit år på skolen.
Hvad med hylder istedet for et bord? Det overvejer vi. De kan fåes - også som glas, eller hvad farve man nu vil have, i den størrelse, længde og dybe man har bruge for og kan sættes på så de kan bære temmeligt meget. Og ved at de også hænger på væggen, så passer det hele lidt mere sammen 
Hej. fandt li dette spil på nettet og jeg har bar ik hjerne t a løse det.. andre der kan? hilsen mette.
Hej. Jeg står nu og har salgstanker igen omkring min hest som jeg har haft i et halvt år eller lidt til. Jeg synes overhovedet ikke vi rykker nogle steder, sjældent at hyggestunder forbliver hyggestunder, træningen står stille og jeg kan mærke på mig selv at jeg lige så stille er ved at opgive igen. Lysten er ved at forsvinde da vi stort kun har konflikter. Troede faktisk at det var på vej til at gå den rigtige vej, men det når lige at gå godt så starter det forfra med hendes mærkelige ideer.. De sidst nyeste ideer er: - Da hun sku' strigles under maven. Gør hun alt for at det ikke sker, stå og slå forbenene og bagbenene op mod maven og hvis jeg fortsætter satte hun røven mod mig og sparker - Havde hende i longe(for at få hendes galop anspring på plads på jorden før ryggen) og der skrifter vi volte ved at hun står stille og jeg viere hende til den anden side stille og roligt. her forleden gik hun bagben og nægtede, lagde ørene fuldt tilbage og var ikke et sekund i tiviel om at hun ville bide hvis hun fik chancen. Jeg viere ikke fra hende og gik bare mod hende og hun forsatte, tilsidst overgav hun sig, men det tog sin tid og krafter. Hun gik dog til den viste volte. Derefter var hun meget hisig og troede faktisk at det skulle gå galt. Hun giver tegn til buk under ridning når vi ikke lige er enige om hva vej vi skal. Overvejet at få hende ud i træning, men er det løsning på kommunikationsproblemer. Alle siger jo at hun gør dette af manglende respekt... Med hensyn til nogle af de gamle forslag fra det forrige indlæg.. Så er alt korn taget fra hende, HSM bliver ikke trænet så hæftigt som det gjorde i starten og Ridningen er startet op meget stille og roligt. Jeg tager også tit ud på folden bare for at lege og nusse med hende, hvor hun ikke bliver taget med ind fra folden. Jeg opfølger fra det gamle indlæg som jeg lavede engang i november, december måned om min hest og vores kommunikationsproblemer. Link til det gamle hvis nogle skulle have lyst at læse det fra start, da jeg ikke har skrevet så uddybene i dette om de forgående problemer. Tak fordi i læste med så langt. Håber i ligger inden med råd og vejledning på hvordan man tager den sidste beslutning om det er hesten for en og hvordan man kan komme videre.. synes snart at jeg har prøvet så meget og føler at lysten er ved at forsvinde og salgsannoncer bliver kigget igennem samt dem der søger hest.
din frustration, lyder virkelig til at du har gjort en ihærdig indsats. lyder til som du også selv er lidt inde på, at i ikke helt passer sammen. Hvis det var mig ville jeg nok sælge, det er ingen skam at erkende at man ikke helt kan magte sin hest. MH Line
indlæg, så er det at have hest en meget dyr måde at være ulykkelig på. Samtidig gjorde jeg dig også opmærksom på, at du ikke sådan bare lige skulle give op, og det har du heller ikke gjort. Du er nu nået så langt, at du mener du har givet hende alt og har prøvet alt på den måde, som du nu kan. Og når det stadig ikke fungerer, så er det jo kun en vej. Du vil helt klart blive gladere ved en anden hest, som passer til dit temperament, og den lille dame vil også blive gladere ved en ejer, der passer til hendes temperament. At sælge fordi temperamenterne ikke passer sammen, er ingen skam. Det er blot en realistisk kendsgerning, og sådan er det bare. Du er ikke en dårlig hesteejer og hun er ikke en dårlig hest, men I fungerer bare ikke sammen. Så tag springet og gør livet bedre for jer begge to...
Hvis det var min hest der gjorde som du forklare her, så ville jeg prøve at kontakte dyrlægen - få den på smertestillende en uge eller 2, for at se om det ændre sig. Der hvor vi har vores stående, er en hest som opfører sig på samme måde som din - den kom på smertestillende og adfærden ændrede sig fuldstændig. Hesten har været igennem 117 undersøgelser, og det har været svært at stille en diagnose. Ondt - det har den ingen tvivl om det, om din har det ved jeg jo ikke, men lad være med altid tro at, hesten er uopdragen eller selv vil bestemme.
Tror det er meget forskelligt. Da jeg havde kyssesyge, kan jeg slet ikke huske noget fra den første uge. Jeg var så syg så syg, og træt, at jeg sov en hel uge næsten. Det var først ugen efter jeg kunne begynde at være lidt oppe. Var hjemme i to uger fra skole. Jeg var meget syg i de to uger, men kom heldigvis hurtig over det med forhøjede levertal. Så der gik vel i alt 4 uger og så var jeg nogenlunde frisk igen, og måtte tage på skiferie hvis jeg var meget forsigtig.. Nogle må jo ikke lave noget hårdt i op til et halvt år. Altså meget forskelligt fra person til person
at tage lang tid, kyssesyge er meget almindeligt i teen-årene. Indtil du ved noget om du har det, vil jeg råde dig til at holde dig fra alkohol. Da denne sygdom også kan gå på lever-nyrer. Jeg havde det som 15 årig og var dengang så hårdt angrebet, at jeg var indlagt i 3 uger og måtte ikke drikke alkohol i 1 år efter. Det værst var den lange tid bagefter hvor jeg var ekstremt træt. Jeg synes faktisk ikke du skal tage på arbejde, da du jo tilsyneladende er en del hævet. Men prøv at lytte til din krop, du ved faktisk bedst selv hvad du er klar til. God bedring Pia
Øv, kyssesyge er bare   nederen. Jeg er blevet tjekket for det et par gange, fordi jeg havde symptomerne på det (træthed, hævede mandler osv), men resultatet var heldigvis negativt (og de hævede mandler er fjernet - de var bare unormalt store   ). Men jeg gik i klasse med én pige der havde kyssesyge. Du skal huske på at du ikke behøver kysse med én der har kyssesyge for at få det - du kan også få det ved fx at drikke af det samme glas/drink i byen som en anden. Så brug dit eget glas, spis din egen yougurt osv  Hun fik at vide at hun godt kunne tage i skole, men blev hun træt skulle hun tage hjem og sove. Hun fortalte at hun nærmest ikke lavede andet end at sove, fordi man   er træt når man har kyssesyge. Hun måtte ikke dyrke nogen former for motion i ½ år. Det er vigtigt at man tager sygdommen alvorligt, da den kan give rimelig hæftige bivirkninger (  kan jeg ikke huske, men det var ikke småting). Det der var lidt tricky i den her piges situation, var at den første prøve var negativ - så blev hun testet en måneds tid efter, da symptomerne stadig var der, og så var den pludselig positiv  Håber at du bliver testet negativ, men på den anden side er det jo også rart at vide hvad det er man fejler. Uvidenhed er hæsligt!
Du kan alt fra at smadre din milt til at være mere udsat for nyreproblemer hvis jeg ikke husker helt forkert. Syntes du skal blive hjemme og vente på at få svarene. Problemet med kyssesyge er nemlig at mange først opdager at det er det når levertallet er højt. Så bliv du hjemme i din seng og plej dig. Det er tilladt at være pyllert når man har det, sagde min læge da jeg fik det. Lad være med at overanstrenge dig eller noget. Det er også incl. at ride stævne en uge efter man har blevet konstanteret syg   min læge var godt sur da jeg gjore det.
Det er meget forskelligt hvordan hver person reagerer. Jeg har haft kyssesyge, men ved det kun fordi jeg fik taget en blodprøve i anden forbindelse. Den viste spor af kysse syge. Fik at vide at nogle mennesker kan have det uden at udvise reaktion på det. Jeg var heldigvis én af dem  Andre er dødsyge i 6 måneder...
Synes du skal tage den fridag, lad være at anstrænge dig for meget. Min kæreste havde kyssesyge og var tæt på at dø af det, han gik med sit i tre måneder hvor pædagogerne på hans skolehjem, de ikke tog sig af det, og bare mente det var influenza. Hvis det er det du har, så forbered dig på at du skal hvile din krop i ca 6 mdr efter endt sygdom, da man under ingen omstændigheder må lave anstrængene ting, såsom at ride eller stå med en ustyrlig hest som river i en eller noget af den slags... X'er fingre for du ikke har kyssesyge..
Det er ikke milten men leveren. Og hvis du har fået taget blodprøve, så skal det foreligge dagen efter. Ring og ryk for svaret. Sådan et skal man ikke vente på i flere dage.
hvor slemt det er, og hvor lang tid det atger om at gå over. Jeg kan huske jeg gik på idrætslinien, og dyrkede rigtig meget sport, så lyttede nok ik så meget til min krop, og pludselig vågnede jeg med kæmpe øjne, ku snart ik se ud, tog dog alligevel i skole, fik så pludselig også ondt i halsen og ble møg træt- det endte med en indlæggelse, hvor de fandt ud af at jeg havde kyssesyge, og det tog ½ år inden jeg intet ku mærke til det mere (mest trætheden) og måtte hverken drikke eller dyrke idræt ½ år efter- det er dog 7-8 år siden nu.
Jeg har et problem og håber meget i HN-ænder kan hjælpe mig, Jeg kan sagtens finde ud af at sætte CD'en i den bærbare og afspille på Windows Media og gemme på det; men jeg kan sipelthen ikke få lavet formatet om til MP3, så når jeg sætter USB'en i stereoanlægget så kan den afspille melodierne!!!  Jeg har nu prøvet i 3 timer, er det fordi jeg mangler et program på min computer og i så fald kan jeg finde det gratis nogle steder på nettet, jeg håber i kan hjælpe mig med mine frustrationer  Hilsen En hjælpeløs naiv wannabe computernørd...
Jeg takker ærbødigt, jeg tænkte jo nok at jeg manglede noget... tsk tsk typisk, nu håber jeg det går lidt nemmere  Mvh. en der er kommet lidt nærmere på at være Wannabe "computernørd"
Jeg købte i april mdr. 2006 den DEJLIGSTE fjordhest, seriøst han er det dejligdte på denne jord  Jeg er 20 år og grunden til at jeg købte en fjordhest, var at jeg ELSKER denne race, men også fordi jeg har et piskesmæld, der gør at jeg ikke kan ride på heste med store rygsving. Havde kigget efter hest/pony noget tid, og da jeg efter noget tid ikke havde fundet den eneste ene gav jeg stille og roligt op... MEN så en dag var der en annonce med MIKI - OG JEG VAR SOLGT!!! Miki og jeg har haft den skønneste tid sammen, han har absolut INGEN dårlige vaner, selv det at blive flyttet både hjem til mig, men også ud til hvor han står nu har han ikke sagt en lyd til, han er sød og rar og har stor respekt for mennesker. En rigtig lille guldklump!!! Jeg satte ham ud på Ringkøbing rideklub for nogle mdr. siden da jeg ikke selv har kræfter til at ride hver dag, og ikke må springe pga. mit piskesmæld - derude fandt jeg den sødeste part til ham, som springer på ham og rider nogle gange i ugen. Min nakkesmerter er meget svingende, men her på det sidste er de blevet rigtig slemme og derfor må jeg nok se i øjnene at jeg ikke skal ride mere, er helt knust. lægerne siger dog at jeg nok godt kan holde til at skridte engang imellem, men det er ikke nok når man har en så fantastisk pony som Miki og det er mange penge man betaler hver mdr. for en pony man ikke selv kan ride på eller passe. Men hvor er det bare hårdt, og ved at der nok af mange af jer der har oplevet at i var "tvunget" til at komme af med nogle dyr i elsker - så vil lige høre hvordan i taklede det??? Ja, og så lige komme af med nogle bekymringer! Tak fordi i læste dette og i får lige et billed af vidunderet:  
Jeg blev nødt til at sælge min plag for at få den hest jeg gerne ville have. Det var så kun til min søster, men stadigvæk 210 km væk! Men jeg prøvede at tænke at hun sagtens kunne have det ligeså godt andre steder! Men det er rigtig synd for dig at et piskesmæld skal ødelægge så meget for dig! Kommer man sig aldrig over sådan noget?
har jeg haft det i flere år så jeg skal ikke regne med at det bliver bedre:( Ja Miki kan sagtens få det lige så godt andre steder, ellers ville jeg jo heller ikke sælge ham 
Jeg har også et let piskesmæld, dog bliver det hverken værre eller bedre af at ride, til gengæld bliver min anden rygskade bedre hvis blot jeg rider de rigtige heste. Det ville bare være skrækkeligt at skulle holde op, kan godt forstå du er knust. Jeg tænker på, det er lidt dyrt i udstyr, men du har ikke overvejet at begynde at køre med ham istedet? Der findes jo masser af konkurrencediscipliner også, ikke bare "tulle rundt". Fra travløb og marathon til dressur. :Pia
Jeg står desværre også og skal af med min dejlige fjordhest! Jeg kan kun sige jeg føler med dig, det er sg* en hård beslutning at skulle tage 
Min dejlige shadow, var jeg tvubget til at sælge.   Shadow var lige blevet B hest i springnig, og godt på vej mod s kalsserne. efter min efter skole ophold havde min dejlige far købt en gård, så jeg kunne have mine heste hjemme. Ingen havde bare tænkt på at shadow ikke kunne komme ind igennem døren (shadow var 185). Valget stod mellem at hæve taget på stalden til den nette sum af 200.000,- eller sælge hesten. jeg havde intet valg, hesten måtte sælges. jeg mistede kontakten til den nye ejer, og jeg søgte i mange mange år efter ham, uden held. ved et lykke traf mødte jeg Kæmpe (sir sandro) i min søgen efter shadow. kæmpe viste sig at være helbror til min shadow, og kæmpe blev købt.   Eneste forskæl på de to er en bagsok en to cm i højden. Min søgen efter shadow kunne jeg dog ikke lade ligge, og lige som jeg havde mistet håbet om at finde ham igen, fandt jeg ham. han havde haft en skade og kig nu som fold hest, men kunne efter signe købes. (hvilket jeg ville gøre på stædet, selv om han aldrig ville blive til ride hest igen) Da jeg kort efter fik ejers nummer og kontaktede hende, fik jeg oplyst at shadow døde ugen i forvejen, af tarm slyng. Stakkels atakkel dig maria, jeg føler med dig! det er forfærdelig at være tvunget til salg. Jeg fik aldrig forlist mig med tanken om at shadow skulle væk, da det bare var en beslutning der blev taget. jeg brugte 7 år på at lede efter ham, og nu hvor jeg ved hvordan hans liv var efter mig og sluttede kan jeg hver dag gå ud til min dejlige kæmpe og se han bror, min dejlige shadow i ham, og føler at han alligevel kom hjem.
Hej Alle Jeg har hørt om et legat der skulle være startet af enten Erik Skram, Amalie Skram eller begge. Det skulle gives til støtte til psykoterapi ift betaling af psykologbehandling. Er der nogen der kender noget til dette? jeg har uden held søgt det på nettet. Eller er der nogen der kender noget til en side der er god ift. at søge legater? På forhånd tak Mvh. Malene
Hej xtiny Ja det er virkelig en jungle - kender du flere sider man kan søge efter legater? jeg bruger gerne en masse tid på det, så gerne nogle der ikke koster penge. Synes jeg erindrer noget med Legathåndbogen før i tiden - eksisterer denne på nettet nu? Mvh. Malene