Jeg har lige snakket med min bror - og den gård jeg er født og opvokset på, er blevet solgt. Den har godt nok været til salg længe - men nu er den solgt og de nye ejere skal overtage den 1. april... Det er både vemod og glæe jeg føler lige nu. Vemod - fordi det er mit barndomshjem - og glæde fordi der endelig blive gjort noget godt for gården... efter min far valgte at flytte til udlandet, har den fået lov til at forfalde - og det har gjort endnu mere ondt at se... *suk* - underlig følelse... håber den får lov til at bestå som den altid har set ud - eller med meget få ændringer - men det er jo op til de nye ejere...
... for ca. 24 år siden solgte mine forældre gården eller helt korrekt husmandsstedet, hvor mine 2 søskende og jeg er vokset op. Jeg bor selv mindre end 10 km der fra og vi har bekendte, der bor på naboejendommen. Gennem årene har jeg været der flere gange, også efter at det blev solgt igen, det samme har min far, som nu er alene. Det er nu fritidslandbrug og de nuværende ejere er hestefolk, så det er i gode hænder  Men de første gange man ser det efter et salg, der synker man lige et par gange, for det føles da underligt. Forbered dig på at de sikkert laver om og moderniserer, det må du endelig ikke tage som kritik af dine forældres smag  Mvh. Lisbeth
barndomshjem blev solgt da jeg var 13 da mine forældre blev skilt, dengang tænke jeg ikke sådan videre over det, men den dag idag står det tilsalg igen og ja det er sq helt hård at se den salgs opstilling, hvorfor ved jeg ikke ... At se billederne se vores værelser igen og køkkenet og bade værelser i en salgsopstilling .. det virker bare forkert, hvis jeg havde pengene så havde jeg købt det, men jeg vandt desværre ikke i lotto i lørdags  Jannie
Hvad skriver man på et kort til en barsels gave? Jeg er virkelig dårlige til at finde på tekst til kort. HJÆLP HJÆLP
Du skriver: I den søde ventetid... og tegner et billede af en tyk elefant med en indkøbsvogn fyldt med syltede agurker... nedenunder skriver du: Er der mange glæder.. Tillyke med graviditeten! Mange tanker fra X. Har set det på et kort engang i en butik... Tænker altid på det kort, når nogen jeg kender, bliver gravide! Smiler!
hun har født. Så kan man da ikke skrive sådan kan man?
Kære xxx Et lille nyt vidunder er født, hjertelig tillykke ønsker i af xxx Mette
hvad med at prøve en mineral foundation...det er som løs pudder,men den dækker og glatter ud som en foundation... jeg bruger også lancome,men de har endnu ikke en mineral foundation...så der bruger jeg en fra tromborg og en fra youngboold...de børstes på med en stor blød børste... det er ikke som at have den sædvanlige maske på med kanter og klumper...
Det er meget muligt, at du har ret, såfremt man ellers er i stand til at opfylde alle krav om at rense (affedte) og indsmøre (indfedte) huden igen morgen, middag, og aften, passe og pleje osv. Det er mit liv bare lidt for kort til - nogle mener det er luksus at unde sig selv den slags - jeg mener, det er spild af tid, jeg vil meget hellere ligge i badekarret en halv time længere.  Min hud har det ganske glimrende, men jeg hælder så heller ikke alverdens sæber og andre kemikalier i fjæset i tide og utide og ødelægger hudens egen fugtbalance. Dermed har jeg ikke sagt, at jeg overhovedet ikke bruger make-up. Selvfølgelig gør jeg det, for ellers ville jeg da se frygteligt kedelig ud - men jeg lukker ikke systematisk alle hudens porer, for det kan min hud ikke klare (eller også er jeg slet og ret for doven). Nå, det var egentlig ikke nogen hjælp til Aylayas spørgsmål, men en trang til lige at komme med et modargument - sorry... 
Illum & Dorte, hahahah d:  uanset hvad du skriver, Illum, så får du altid et respons som jeg griner af (: "oraklet illum" fnis (:
Jeg har brugt forskellige foundations, Nilens jord - Wet And Dry, er rigtig god, ligges den med en fugtig pensel får man et flot reslutat .. Manhatten clear face ( til uren hud) foundations er også gode, dejlig flydende, føles opstrammende og dækker det den skal.. Renser desuden altid min hud frøst og bruger creme som jeg lader trænge ind inden jeg lægger foundation. Udover det, hvis der er problemer med vipper der ikke fylder, kan pudder fint bruges før man lægger macrara, det gør dem mere synlige 
At en halv time i egen snavs (karbad) er sunder , jamen det er da lige netop noget der "hiver" fugt ud af huden, der kan man bare se hvad du ved  Og en god faundation lukker sxx da ikke huden til, jaja det har ikke din interesse, men hvorfor udtaler du dig så bombastisk om noget du ikke ved noget om ?? Morgen og aften er så rigeligt , middag ja det er vi nogle der har tid til, for faktisk tager det kun 30 sek. at gøre. Kemikalier, her køre du frem igen, du aner ikke hvad du tale om. Der findes "sæbe" UDEN sæbe i, og shampoo uden sæbe i, og tænk du ved jo ikke hvem der bruger hvad, såååå rolig nu. Og en ganske glimrene hud, det er sx ikke godt nok til mig og måske andre heller ikke vil lade sig nøje. Der er mange der godt ved hvordan en hud bør passes og der er mange der gør det. Uden at der tænkes ret meget over det, det gøres bare. Tænk hvor meget der kan nås på den halve time hvor du flyder i snavs 
og jeg synes altid man kan se det. Jeg har endnu ikke mødt en, ej heller selv fået en på, hvor man ikke har kunnet se, at der har været noget på huden. Man kan se det på de fine hår der er i ansigtet. Ja, det er måske meningen, men jeg synes det er grimt, så jeg er rimelig glad for, at jeg har en rigtig pæn hud 
ja,jeg må give illum ret...hvad lækkert er der i at blive marineret i engen snavs...ikke nogen... hudpleje er vigtig...selv min mand går op i det...han har flere forskellige lækre produkter...han bruger så ikke foundation,og den slags...
... arbejder du for et kosmetikfirma undercover, eller hvad??? tsk tsk Jeg har i øvrigt slet ikke badekar, men gid jeg havde! Så ville jeg NYDE det i timevis og i øvrigt være helt kold over, at det er mit eget snavs, jeg ligger og flyder i. Snavset sad jo for pokker fast på kroppen   jeg gik i bad, og det skulle være mærkeligt om ikke noget af det faldt af undervejs.
Jeg flyttede med mine forældre fra Jylland til Fyn da jeg var ca. 6 år gammel. Der boede jeg til jeg var 18 mener jeg. Det er lige blevet solgt her for ca. 4 måneder siden. Det er lidt en underlig følelse, da vi virkelig fik gjort meget ved det hus.
Snøft ja jeg kender det også. Voksede op på den dejligste gård på sydsjælland (uden landbrug)... Det helt perfekte sted med masser af plads og skøn natur. Mine forældre blev skilt for et par år siden og så måtte min far sælge gården. Det var godt nok svært for alle! Gården var rammen om mange familie-fester og traditioner fordi der var så meget plads, og dermed fuld af gode minder. Jeg tænker nogen gange at min søster og jeg burde have købt den, men... På den anden side er der nu meget der er ændret derude. Den lå midt i min fars gamle planteskole, men den lukkede og nu er der bare kedelige kornmarker og lign. rundt om istedet for træer... Det er sværere end man tror, det med når ens barndomshjem sælges!!!  Louise
Åhh jov. Jeg husker det tydeligt. Min stedfar solgte til en jeg kendte, en som jeg absolut ikke brød mig om. Hvis jeg havde vidst at han var begyndt at handle med ham, så havde jeg frarådet ham det. Min stedfar var god af sig og havde ladet forsikringerne stå i hans navn det første år, ja det var ihvertfald meningen. Da den unge mand (idiot, ja undskyld men kan altså ikke klare manden), overtog gården, gik det også fint i starten. Min stedfar kom når den unge mand havde brug for at vide noget. Hans mor, var rigtig træls. Hun brokkede sig konstant over alt. Men der var jo ikke noget at gøre, hendes søn havde jo købt gården, så måtte hun jo leve med det som var aftalt. Så pludselig en dag kontakte den unge mand min stedfar, at markerne derhjemme stod under vand. Hvortil min stedfar siger til ham, at det kunne jo ske, da drænledningerne var jo over 50 år gamle osv, og de trængte sikkert til at blive renset. Den unge mand svarer så, jamen om det var ikke noget min stedfar skulle betale??? "naje, det skulle han da ikke, siger han småsmilende". Et par dage efter, kommer der et brev fra den unge mands advokat omkring det med at markerne stod under vand og han krævede et beløb på kr. 10.000. For at det kunne dække udgifterne til at få afvandet marken osv. osv. Så ringede min stedfar til sin advokat, som oplyste ham, at det skulle han da bestemt ikke. Så han fik sendt et brev afsted. Samme dag som brevet blev sendt afsted, ja så kom der endnu et mere fra den unge mands advokat om, at der var jo nogle yderligere omkostninger. Så blev det min stedfar for meget. Han opsagde alle forsikringerne lige med det samme, så kunne den unge mand gøre hvad han ville. Men penge, det fik han absolut ikke!!. Så jov det var et rigtig træls salg min stedfar havde gjort sig. Det eneste han ville, var at sælge det godt og ville hjælpe den unge mand igang. Men sådan skulle det ikke gå. Lotte
jeps.. Det er utroligt så mange ting man pludselig kan huske, når man går igennem de forskellige rum og haven... og det er bare kvalmende at se, hvad de nye ejere har gjort ved det... Men livet går jo videre...
Frygter faktisk lidt den dag, når den kommer. Min bror og jeg har da talt om at jeg skulle købe huset. Men problemet er at der ikke er jord til og det er ca 30 km fra hvor jeg bor nu. Har ikke lyst til at flytte fra venner osv. Det bliver squ mærkelig når man ikke skal komme der mere. Nå, men den tid, den sorg/glæde. Hygge Sprit
Mit barndomshjem blev solgt i forbindelse med min far blev syg for 12 år siden, huset var bygget sammen med mine forældres forretning. Det var en trist dag, da nøglen skulle afleveres. Jeg satte mig ned og hylede på kældertrappen ... meget mærkelig følelse. For 2 år siden blev både hus og forretning, samt naboernes huse til begge sider jævnet med jorden, og der er blevet bygget en stor Netto. Endnu mere sørgeligt   , og trist at jeg ikke kan vise mine børn, hvor jeg er vokset op, og hvordan deres morfars forretning, som var hele hans liv, så ud. Godt der er noget som hedder billeder... Vh Louise
Min dejlige lillebror. Og han satte det i stand (også der hvor det ikke var nødvendigt)fra klæder gulvet til rygtegl. ALT hvad der kunne rives ned blev det og bygget op igen. Sorte og hvide granitfliser i indgangen. Fabelagtigt køkken og super lækkert badeværelse på førstesal med skibsgulv (og et i stueetagen) og alt hvad det høre til i luksus klassen. Balkon og pudset vægge udvendig, nye vinduer med sprosser, stukken blev fundet frem igen på lofterne og høje paneler sat op, ja jeg kunne blive ved. Da mine forældre så det udbrød min mor ; "Sådan ville jeg godt have haft det !!!" Min far lod som ingenting. Brormand solgte det efter 3 år og tjente 2 mil på den handel, der kom nogle københavner forbi og de var solgt  Og det er han vel undt, han knoglede for det hus. Boede i 3 år på skift i Berlin hos sin familie og i huset. Når jeg ser det i dag, glædes jeg over hvor fantastisk flot det er blevet.
er det - men jeg håber ikke gården bliver jævnet med jorden. Desværre er det ikke min beslutning... Tja, tror egentlig ikke der findes en desideret billed serie af gården. Ved at der findes nogle luft-fotos, men ellers tror jeg ikke der er taget billeder af gården - nok mere af maskiner, begivenheder osv. Potentielt tror jeg at gårdens jorde vil blive udstykket til byggegrunde, men der går nok nogle år inden det sker. Til den tid håber jeg at i det mindste hovedhuset får lov til at blive stående... Egentlig har jeg det fint med at gården er blevet solgt - for så forfalder den forhåbentlig ikke mere... Efter mine forældres skilsmisse flyttede min far mere eller mindre permanent til udlandet, og jorden blev bortforpagtet. Hovedhuset har været udlejet til en masse forskellige mennesker, og det har desværre sat sit præg på huset. Forpagterboligen trænger i den grad til renovering - og det gør resten af bygningerne også. Håber jeg en dag kan vise mine børn, at her er jeg opvokset - men det må tiden vise... Man vil vel altid have en speciel tilknytning til der hvor man er vokset op - og have nogle specielle følelser...
Den her tråd får godt nok sat gang i nogle tanker hos mig. Mit barndomshjem er ikke solgt, men det er planen at det skal sælges når jeg arver det. Det er desværre nok om ret kort tid pga sygdom. Jeg kunne jo sagtens bare overtage huset i stedet for. Bor ellers i lejlighed som bare kan opsiges. Problemet er så at det er i hver sin landsdel. Huset er ved Næstved og jeg bor normalt i Odense. Jeg ved det ville være meget populært i stalden, hvis jeg blev boende i huset, så min eheste også kunne blive stående. Men nu har jeg jo fået mig et liv i Odense. Men efter at have læst hvordan I andre har det med salget, kan det da godt være at jeg skal tænke lidt mere over det.
For 22 år siden købte vi vores husmandssted af et ældre ægtepar. Vi har løbende lavet ombygninger/forbedringer. Gennem en bekendt er vi blevet kontaktet af familien (den ældre kvinde og hendes børn), og i starten af marts måned komme de til kaffe og kage, og skal se hvad vi har gjort ved stedet. Jeg håber, at de glæder sig lige så meget, som vi selv gør.
: Det må da også blive spændende at høre hvordan der en gang så ud, og hvilke minder de har fra huset. Jeg håber da at jeg en dag kan vende tilbage, og se om gården stadig står der - og hvilke forbedringer de nye ejere har gjort...
Ja... Jeg har også måttet sige farvel til mit barndomshjem... Min far døde meget pludseligt af en hjerneblødning i marts 1995, 46 år gammel... Min mor kunne ikke sidde i det store hus selv (både min søster og jeg var flyttet hjemmefra), så i juli 1995 blev det solgt. Jeg husker som var det i går, hvordan det var at gå rundt og pakke mine forældres ting ned, hele deres liv, meget trist. Det sidste, vi tog ud af huset, var min fars elskede træsko, som altid stod lige inden for bryggersdøren, når han var hjemme. Min mor havde ladet dem stå på sin sædvanlige plads... Suk, det er da lige før, jeg sidder og græder over det nu... Jeg har flere gange kørt en tur forbi, har også haft lyst til at ringe på, og spørge om jeg måtte komme ind og kigge, men jeg har et sted en forestilling om, at min far og mor stadig bor der, og hvis jeg kom ind og så huset helt anderledes, ville jeg nok bryde sammen. Så jeg lader være... Så jo, kender desværre alt for godt til at sige farvel til sit barndomshjem...
Mit barndomshjem blev solgt for 20 år siden og jeg gloer stadig når jeg går / kører forbi... De gode legetræer og vores huler og jeg kan stadig se hvert et rum for mig der er så mange gode minder man kan virkelig holde af et hus..
prøv evt. med en lille tot først. Jeg bruger selv henna, men i mørkt hår. De gange jeg har lavet lyse striber(reflekser) og farvet med henna bagefter, bliver de mørk orange. Ret flot, men måske lidt hidsigt i lyst hår? Du kan få flere forskellige slags henna og i flere farver. Jeg bruger selv naturhennaén men du kan også få nogle i papæske som er i flere farver God fornøjelse!
Hvis du er er lyshåret, bliver dig hår skrig gulerodsfarvet, hvis du lader det sidden iden ud.    Lader du det sidde i kort tid, bliver det fesen orange.   
Jeg er lyshåret, og farvede mig rødhåret, det blev noget hidsigt... og det stank flere måneder efter af mørt gummi/balloner, så jeg siger ALDRIG ALDRIG ALDRIG MERE HENNA!!! Mvh. Tanja
du sagtens... Hvis du vil have det gulerodsfarvet... Og det er bogstaveligt ment... Gjorde det selv i mine unge dage, og det var en enkelt nuance lysere end gulerod... (der blev holdt en gulerod op mod det)... Egentlig var det meget fedt, men vær forberedt på, at det er den farve det får... Altså Orange...
Henna forstærker den farve du har i forvejen, dvs hvis du har lyst hår og vil farve det mørkt, så kan det ikke lade sig gøre med henna. Henna dækker f.eks heller ikke grå hår.    Tanja
Føj, hvor jeg hader den sætning! Den bliver som oftest brugt af folk, som skal undskylde, at de ikke tør stole på andre? Eller deres ekstravagante nysgerrighed. Hvis man ikke stoler på sine medmennesker, hvorfor have noget med dem at gøre? Hvad fx part, syntes jeg at man skal lave en skudsikker kontrakt, så part ikke kan være i tvivl om noget, også tjekke op på det. Ved et forhold syntes jeg at man bliver nød til at bygge det på tillid? Hvordan har i det med den sætning? Er der langsigtet noget positivt ved den? Skaber den ikke mere negativitet end positivitet?
sjovt du skriver det. har lige brugt nøjagtig samme sætning i indlægget om mænd der overvåger deres koner. min eks plejede at bruge det; og det sagde da en hel del om ham.  I visse tilfælde er det bedre at kontrollere, men det er i helt andre sammenhænge en dem der blev tænkt på da indlægget blev skrevet. (er kaffemaskinen, stearinlyset, komfuret eller lyset på bilen slukket..) Maiken
det var netop der det sprang mig i øjnene, og gav anledning til denne tråd 
har ikke hørt sætningen før  men synes da det lyder som en der er blevet svigtet og har mistet evnen til at have tillid
tit hørt denne sætning og finder den temmeligt usmagelig. Som jvf. tråden med mænd som overvåger deres koner er der desværre kun at sige der ligger jalousi til grund for at bruge denne sætning. Derimod synes jeg vi skal lave sætningen om til: Kontrol er godt, men tillid er bedre 
Jeg forbinder slet ikke den sætning med private forhold! Men synes den er meget passende om visse andre ting. F. eks. kan man jo godt anvende den om kontrol i S-tog. Det er da fint at have tillid til at ingen kører gratis, men måske kontrol er bedre ? Ligeledes med sort arbejde, skattesystemet, bistandssystemet osv,osv. hvor det jo netop mange gange har vist sig at tillid ikke er nok (desværre), for så snyder (nogen) folk så det driver!!!
...at "nogen" ikke fortjener ens tillid? Tror I at verden er reddet hvis vi alle stoler på hinanden? Som pajken også skriver så kan man ikke bare regne med at alle er 100% ærlige... Er I aldrig blevet skuffet over en person som I stolede 100% på, der så viste sig at være én man slet ikke skulle have tillid til?
jo jeg er. Men derfor mener jeg også at man skal vælge. Enten er det kontrol, fra start til slut, ellers vælger man tillid. Oftest når jeg hører "tillid er godt, kontrol er bedre" så er det fordi personen er mere usikker, eller vil forsøge at komme på tværs. Det være sig i ægteskab, part eller arbejde. Det er den undskyldning der ligger i sætningen jeg ikke kan lide. for det er jo en undskyldning for, at man ikke stoler på hinanden? Eller ikke vil stole på hinanden.
Tanja, jeg er så gammel, at jeg   henna dækker grå hår. 
Jeg har været Henna-farvet i over 10 år - jeg tror aldrig, jeg kommer til at prøve noget andet - mange tror, det er min naturlige hårfarve, og den er altid dybrød og flot blank. Jeg er leverpostej fra naturens hånd, men afbleger masser af striber (=blond) og farver henna oveni - det gir kobberfarvet hår med knaldorange striber. Spørger du en frisør, skal du være forberedt på, at de er skrækslagne overfor Henna. Har talt med min. 10 frisører, der får et epileptisk nervechok over mine farvemetoder - de siger, det burde blive grønt og hvad ved jeg - men det er nu altid blevet super   Jeg vil også foreslå, du starter med en tot i nakken - se evt. om du kan finde en mørkere henna, men vær forberedt på, at du risikerer Jytte Abildstrømfarven, når du har blond hår  Held og lykke!
I forskellige sammenhænge er det vist sådan lidt... Både godt og skidt... I forholdet og i personlige relationer bør det jo være tilliden der er det afgørende... Men på mange områder er der da mange anledninger til at kontrollere at tingene er i orden, selv om man regner med at det er det...
... Og så staver vi lige allesammen K-O-N-T-R-O-L bagfra. Hilsen Marianne
Så Ænder - så skal der fortælles hvor lykkelige vi er... Jeg er lykkelig for: - At Thorkild har været sød ved dyrlægen - At han er flink til at tage sin medicin - At regningen "kun" blev på 1059 kr ink. operation, medicin til 14 dage og fem dages luksus-ophold hos verdens bedste dyrlæge. - At mine killinger er verdens bedste og kønneste pelklumper - At jeg har mit gode humør og helbred i behold. - At jeg selvom jeg ingen penge har har tag over hovedet, en dejlig seng at sove i og mad i køleskabet. - At jeg har verdens bedste kæreste. Nå skal vi så lige fortælle hvad vi er lykkelige for?
- At vi alle er sunde og raske, - vi er priviligerede med det dejlige liv vi har(mangler intet) - vi har de dejligste dyr,hundehvalp,katte,heste, - vi har dejlig varme i brændovnen   (- 6 grader udenfor)
idag...fordi min hest er solgt og bliver hentet inden kl 13... Lykkelig for jeg traf den rigtige beslutning selvom det gør pokkers ondt... Lykkelig fordi jeg har fået en "ny" (hvis man kan sige det) pragtfuld hest... Lykkelig for hele min tilværelse, alt incl.
fordi jeg er mig. 
-Lykkelig for at jeg har nogle dejlige, tætte venner, som fortæller mig, at de holder af mig -For min skønne niece, som er så glad -For at det går så godt for min søster og hendes mand -For at resten af min familie har det godt -For at jeg skal/har været til så mange jobsamtaler ( så mangler vi bare, at jeg rent faktisk   jobbet   ) Det er vist det, sådan lige pt.
jeg er lykkelig, fordi: at jeg har en kæreste, som elsker mig for den jeg er at jeg har dejlige venner/veninder, som også elsker mig for den jeg er at jeg passer de sødeste heste og jeg skal ride den sødeste og smukkeste hoppe at jeg skal have en dejlig misser fra internatet, som savner et kærligt og omsorgsfuldt hjem at jeg har min familie, min bror, mor og far at jeg selv kan vælge hvad jeg vil her i livet at jeg bor i dette fantastiske land, hvor jeg har det godt
...lykkelig nu fordi: Jeg tør stå ved mine beslutninger og gøre hvad jeg har lyst til! Jeg er mig selv! Har lige været i bad - uhmm  Skal ned til en god kammi i aften. Er sund og rask trods alt! Er single 
Jeg er lykkelig fordi - Jeg har den bedste kæreste í hele verden. - Fordi jeg fik chancen for at lære en hest som Flying at kende. - Fordi jeg har de bedsre venner, og veninder. - Fordi jeg har en dejlig familie. - Fordi jeg har det godt. - Men mest af alt lige nu er jeg lykkelig for begge mine forældre er kommet godt igennem en hård skilsmisse, og nu trives hver for sig 
Som jeg læser din beskrivelse af folk, så kan jeg nu ikke se så meget respekt og forståelse... jeg tolker mere afsky hos dig end noget andet. Dertil vil jeg sige at det måske også er en smule overgearet at kalde det for en epedemi, men det er vel på den anden side også en epedimi. Det handler jo ikke bare om hvordan folks aktivitetsniveau er eller hvad de spiser, der er jo mange flere niveauer i det, end lige det! Der kan være fattigdom, der gør at folk ikke har råd til at spise som de burde. Der kan være for meget arbejde, der gør at folk ikke har tid/overskud til at bevæge sig. Der kan være ubalancer i hverdagen, der gør at nogen ikke kan overskue at forberede et sundt og nærende måltid eller simpelthen ikke kan overskue at bevæge sig af en eller anden grund. Ligledes er hele vores samfund ved at ændre sig og det har alt sammen en påvirkning på folk. Og så er der igen dem, der faktisk har det helt fantastisk og fordi de lever godt og er glade for det de har og spiser, så bliver de tykkere og tykkere... Og så er det at jeg til sidst her tænker... kan du ikke være ligeglad med andres vægt, så længe du er tilfreds med din egen?
Nu er jeg en af dem der har lidt under overvægt for nogle år siden. jeg er omkring 162cm høj og nåede op på lige over 75kg. Det er meget når man er så lav... Jeg vil aldrig derop igen, var led og ked, men netop derfor var det ekstremt svært at tage sig sammen til at gøre noget ved det. Men idag er jeg glad og lever mere eller mindre sundt. Min vægt svinger godt nok en del, men da jeg virkelig tog mig sammen var jeg nede på 50kg, hvilket er idealvægten i mine øjne - For MIG! Pt ligger den dog og svinger mellem 55-60kg, men det er max, og det eneste jeg er ked af nu er den lidt læse hud, som jo ikke forsvinder.. Men så kan det da være jeg ikke får så mange strækmærker under graviditet  Det er svært ikke at være fordomsfuld overfor overvægtige, da "de" optager meget i samfundet, og jeg indrømmer da gerne at jeg selv somme tider lige sukker ekstra dybt når "de" næsten ikke kan komme ind i bussen eller lignende..
Er et stigende problem,også i DK. Gå blot en tur i det lokale indkøbscenter,storcenter og bemærk de mange overvægtige personer.Og her taler jeg ikke om nogle få kilo,nej 20,30 eller mere! Overvægt er usundt,det belaster kroppen,øger risici for insulikrævende diabetes(antallet af børn med insulinkrævende diabetes,type 2, stiger voldsomt i disse år),hjerte kar sygdomme,dårlige hofter og knæ,åndedrætsproblemer. Psykisk får de ofte et lavt selvværd hvilket virker selvforstærkende. Arbejdsmæssigt giver det også problemer. Det er svært at varetage et normalt arbejde,og må i stedet have skånejob eller sågar invalidepension. Mit ønske har gennem de sidste 10 år været at man politisk vedtager mad til institutionsbørn lige fra vuggestue til de er færdige med folkeskolen. Det tror jeg vil være medvirkende til en sundere livsstil. Desuden burde de usunde madvarer være væsentligt dyrere.
Til Pretty Fancy, du skriver: Som jeg læser din beskrivelse af folk, så kan jeg nu ikke se så meget respekt og forståelse... jeg tolker mere afsky hos dig end noget andet. Og: kan du ikke være ligeglad med andres vægt, så længe du er tilfreds med din egen? Kære PF: fanden læser også biblen, bare på sin egen måde. Hvordan du tolker det skrevne er din sag, og jeg havde vel også frygtet at bliver skudt nogle trælse motiver i skoene. Det eneste jeg kan sige hertil er, du tager meget fejl! Og nej, jeg kan ikke være ligeglad! Jeg synes det er træls, når andre mennesker skal til at kæmpe med diverse følgesygdomme, samt når jeg kan se, at de bare er dødtrætte af deres problem. Jeg er helt klar over der er underliggende grunde til at man spiser for meget / forkert og ikke bevæger sig, men som Tine siger: da jeg virkelig tog mig sammen var jeg nede på 50kg. Tror simplethen ikke på man hjælper de overvægtige overhovedet ved at give dem en ekstra "undskyldning" for at være tykke ved at kalde det en epidemi. For man bliver altså ikke smittet med fedme, man spiser sig til den.
 rigtig godt beskrevet!!! er helt enig med dig!  nu er jeg så 166 og vejer 74 kg dvs stort set det samme som dig... ja jeg har da en smule ekstra på side benene men jeg vil da på ingen måde betegne mig selv som fed!! og det har du heller ikke været... ved godt det din egen opfattelse Jeg har en stedfar som er meget overvægtig og har fåen en gastrisk bypass som hjælp...jeg kan da til tider studse over man kalder det en epidemi MEN det der irriterer mig mest er de folk som har 5 kg ekstra og så kalder sig selv FEDE... jeg ved udemærket godt at man SELV syntes man er tyk (jeg har som nævnt før samme problem) men jeg er ved at brække mig over at de folk siger de er fede og ih og åh... vorherre bevares... bare et surt opstød herfra...og i samme øjeblik en opfordring til ikke at nedstirre overvægtige mennesker - indeni er de helt almindelige personer ligesom dig og mig... hvilket betyder at de også skal have mad og derfor burde kunne gå på restaurant UDEN at folk glor som var de aber i bur..
Endnu en gang skal vi svært overvægtige høre på alle jeres fordomme, og sangen om, at det er usundt, alle de sygdomme vi får, mv. SUK! Det ER altså langt fra alle svært overvægtige, der spiser forkert, ikke motionerer, ligger samfundet til last, har problemer i forhold til arbejde, er lede og kede af deres overvægt, har lavt selvværd, osv. Det ER muligt at være svært overvægtig og SUND, have selvværd, klæde sig ordentligt på, ikke blive forpustet af en 10 km gåtur eller trapperne til 3. sal, ikke have dårlige knæ, spise sundt og varieret, etc. Jeg er svært overvægtigt, og jeg er ikke på nogen måde hæmmet af min overvægt. I anden forbindelse har jeg lige været igennem en generel helbredsundersøgelse hos min læge, og jeg har nu papirer på, at jeg fysisk er fuldstændig sund og rask, ud over, at tallene på vægten er noget højere end normalvægten for min højde. Mit eneste problem, i forhold til overvægten, er, at tøj i min størrelse er så voldsomt meget dyere end tøj i "normale" størrelser. Og så alle de pokkers fordomme, der ofte kommer fra folk der kun har prøvet at veje få kilo for meget, men som i deres egne små hoveder har været helt enormt fede, og ikke kan forstå, at   oplevelser af at være "tyk"   er  ! JA, gu' er vi da i risikozonen for div. sygdomme og skavanker, men det er tynde/normalvægtige også, uanset hvordan det end bliver vendt og drejet. Tina
må man så mener men selv er tyk, overvægtig eller fed ??? Er der en graf for sådanne tal ?
Korrekt ordret er det vel ikke nogen epidemi, men jeg synes det er ok at kalde det det, da mange overvægtige belaster samfundet og koster samfundet rigtig mange penge. Der er nok et mere korrekt ord for det, men jeg synes epidemi er meget passende. Jeg er selv 175 højog vejer 62 kg ca, og det er min ideel vægt, jeg er slank men på ingen måde tynd. Jeg kan spise hvad jeg vil uden at tage noget særligt på, min vægt svinger mellem 59 og 64 kg, og jeg er bedøvende ligeglad hvad jeg vejer så længe jeg har det godt med mig selv. Derfor kan jeg ikke sætte mig ind i hvordan det er at være overvægtig, og ikke kunne spise det man ville, så det kan jeg nok ikke udtale mig så meget om. Og hvis folk er glade og tilfredse med at være overvægtige, så skal de da have lov til det, men jeg vil altid have lidt fordomme over det, det er bare min mening og den har jeg ikke selv valgt. Synes dog det er   at folk ikke sørger for at deres børn holder sig på et rimelig vægt niveau, spiser rigtigt og får motion, hvis børnene først er blevet overvægtige fra ung alder, tror jeg det vil være meget svært for dem at rette op på. OVervægt i forbindelse med sygdom er selvfølgelig ingens skyld, og disse skal have hjælp. jaaeh det var bare lige min mening. Mvh Sandra
Uha Lene, jeg kan da helt frygte for de ca. 50% af befolkningen som vejer mere, end dit idealskema siger. Det er på grund af folk som DIG, at de overvægtige bliver isoleret i deres hjem. Der bliver hetzet helt enormt på de overvægtige. Der har sågar været tale om at pålægge dem ekstra skat. Hvad i alverden er det for en menneskefjendsk holdning at have. Du har lige kasseret de førnævnte 50% af befolkningen, fordi de ikke passer ind i dit verdensbillede. Hvor vil du gøre af os "fede"? Og hvad med de rødhårede, de handicappede, de hjemløse mm. Din holdning ligger   temmelig tæt op ad en vis berygtet herre fra 1940'erne. Du har helt ret i at det ikke er en sygdom/epidemi, men det er et samfundsskabt problem, som har rod i vores livsstil i vesten. Og vi er ikke fede, fordi vi har dårlig moral eller disciplin. Det er mange andre årsager, som du så fint affejer som "undskyldninger". Du burde skamme dig. Og jeg håber at dine "fede" venner/bekendte ser dit sande jeg, og dropper dig som ven. Jeg kan kun opfordre dig til at gå ind på
Tingene hænger ikke sådan sammen for alle. Nogle vil givetvis tabe sig, hvis de aldrig før har spist sundt og aldrig før har dyrket motion i større grad. Andre taber sig ik' en daddel, uanset hvor sundt de spiser og hvor meget de motionerer. Jeg hører selv til sidstnævnte gruppe, og jeg har været igennem både diætist og lægelige undersøgelser. Lægerne konstaterer at jeg er fuldstændig sund og rask, men de kan ikke forklare, hvorfor jeg så ikke taber mig. Fra min egen læge ved jeg, at mange overvægtige har det på samme måde. Nu tænker den fordomsfulde: "Det er da fordi de/hun alligevel propper sig med sødt og fedt!". Men nej, selv helt uden sød og fed mad/slik igennem længere tid, tabte jeg mig ikke. Fik derimod en række hormonelle problemer ud af det, bl.a. menstruerede jeg konstant i knap et halvt år, i starten med en meget kraftig blødning. Tingene er ikke altid så enkle, som de ser ud til, og løsningerne kan være mere kompicerede, end blot kost og motion. Tina
Igen en tråd der viser os vores intolerance overfor mennesker der ikke lige svarer til idealet og alle de færdigstrkkede meninger der er om dem, vi skulle skamme os. Mange typer bliver hejlet igennem for så det ene og så det andet og mange gange bringes der økonomi ind i betragtningerne. Selv har jeg aldrig været for tyk, har haft det nemt ved altid, at kunne spise lige, hvad der passede mig og gør det stadig, sovs af piskefløde, jordbær med ditto o.s.v.smør på min mad. Mit blodtryk og kolestoroltal er fint. Men, men, som Dronning Margrethe er jeg ryger og dermed ulækker og selvforskyldt i alverdens ulykker og jagtet vildt året rundt. Jeg er også Gaaammel, og har lidt lange, men dog ikke gule tænder, tænk engang de har tjent mig trofast i nu ca. 55 år.Er aldrig blevet rettet på trods af et mindre overbid med en skæv fortand.Et par købetænder er det dog blevet til, desværre det var med vemod jeg sagde farvel til mine egne. Mennesker med for meget på sidebenene behøver altså ikke en ekstra een over næsen, det er vist svært nok i forvejen og det skal ikke forhindre os andre i at se på dem som medmennesker, der er søde og rare som de fleste. Bare et lille sidespring. Gunni.
Jeg vil give dig helt ret   - tror nemlig ikke det er særlig nemt, for os der er så "heldige" ikke at have vægtproblemer, at sætte sig ind i problemet. Det er så nemt at løfte pegefinger - men jeg er da personligt glad for, at jeg aldrig skal tænke på hvad jeg putter i munden  Hilsen Pia
Ikke min læge unødig.Gid der var flere der kunne tænke så langt... Men med alle de kompetente personer her på HN som mener at det ikke er tilladt for en person at mene at personen er tyk ved var det 5 kg der blev brugt som ex.?? , de må da vide det.
BMI tallet er det der kommer nærmest. Formlen er enkel højde i mtr x højde i mtr F.eks. 87:1,73:1,73 = 29 BMI over 25 er overvægtig BMI over 30 er svært overvægtig Jeg hører selv til sidste kategori. Det kan man bare ikke se på mig, da overvægten fordeler sig jævnt over det hele, og jeg er fuldstændig sund og rask. Alle blodprøver, levertal mm. er i orden. Og jeg motionerer skam regelmæssigt. Men min 1½ år ældre søster med et BMI omkring 22 lider af ca. 60% af sygdommene i lægehåndbogen 
Sandra du skriver  Hvem er det så der vælger dine meninger for dig? Jeg troede faktisk det var noget man selv gjorde, men måske er jeg bare en ener på det punkt 
der er jo faktisk en form for graf. BMI så hvis man vejer 75 kg og er 162 cm høj så har man em BMI på 28 og så er man ca.15% overvægtig. Epedimi. jo det vil jeg nu mener er et passende ord. for det er jo også sådan at det samfund vi har skabt bærer en del af årsagen til den stigende procent af ikke kun svært fede men også små fede mennesker. jeg ser da dagligt unge mennesker der er lige en tand for runde om maven og lænden. det er vores kultur der smitter og ikke selve fedmen. vores begær efter usunde fødevarer fylder hos de unge. vi føler os jo snydt når vi bør sige nej til noget. jeg selv er så heldig at ligge i den tynde ende og har stort set altid kun spise hvad jeg vil. men jeg er derimod også meget bevidst om hvad jeg fylder i hovedet på mig selv. derfor mærker jeg da også selv hvordan det er når jeg ikke gir mig selv lov til at spise alt det søde og lækre. jeg føler mig jo nærmest snydt og begynder at have indre dialoger der prøver at retfærdigøre at jeg da rolig lige kan snuppe et stykke til af dit eller dat. det er den kamp overvægtige udsæætes for bare i en langt større grad. der skal bruges vilje og en ændret holdning til. men det starter også i hjemmet hos forældrene. det er der vi grundlægger vores føde vaner. der er mange faktorer der spiller ind.
Kikærten, er det MIN SKYLD fede folk ikke kommer ud?? Jeg ønsker at debatere hvorvidt det er rimeligt at kalde det en epedimi, og du overbeskider mig. Hvad fanxxx bilder du dig ind! Fordomsfuld, og det skal komme fra dig som lige har væltet fordom nr. 1 ned i hovedet på mig, nemlig at det er TABU at tale om problemet. Nå ja, det er selvfølgelig også lettere for alle de fede, hvis resten af verdenen bliver både blinde og stumme i forhold til deres helt åbentlyse problemer. DET skal nok hjælpe dem!! *dybt ironisk* En af mine bedste venner er svært overvægtig, og jeg tror ikke det er en hjælp, hvis jeg begynder at betragte hende som "syg" eller "smittet". Tror mere det hjælper at rose når hun har cyklet på den nyindkøbte motionscykel.
at det tit stilles op sådan her: Hvad skal vi ( ) dog stille op med alle de der er smældfede ( ), for det forstyrrer vores verdensbillede og belaster vores skattebillet. Der er sikkert for mange der er overvægtige og fede og ulækre, men det er så verdensbilledet i dag. De der kan gøre noget ved det, gør det - og resten? Ja de gør det ikke. Og det kan en masse smukke og slanke mennesker ikke gøre så fandens meget ved. Tabuisering af emnet? Næææ egentlig ikke, men hvorfor er det dog så vigtigt at tale om det for Jer? MH Conny
Men din holdning i dit oprindelige indlæg bringer altså mit p*s i kog. Du er ikke tolerant, hvilket dit ordvalg tydeligt viser, da du bruger vendinger som "konstaterer igen og igen", "inaktivitet og forkerte spisevaner" og "smælderfed". Det sidste ord, går jeg så ud fra er møntet på en af dine bedste venner. Det er så ikke DIG, men din holdning (som du deler med mange desværre), som isolerer de overvægtige, der ikke tør gå ud pga. grimme højlydte kommentarer og forargede blikke.
ja jeg er så nok en af dem som i snakker om i får lige et billed så kan i jo diskoter mig, hvis det vil behage jer.   det er mig med den stribede blå sorte trøje. ja jeg vejer jo så cirka 25 kg for meget. på billedert har jeg tabt mig cirka 5 kg siden september måned. hvorfor det går så langsom er fordi jeg faktisk ikke kan gå mere end 200 meter pga af en skade jeg fik da jeg var 13 år gammel. så går med permanent krygger. så synes det er sejt af mig selv at jeg faktisk kan tabe mig, når jeg ikke kan motioner noget. vil væde med at jeg som er så "fed" faktisk spiser sundere end mange af jer som er normalvægtig. men i tager bare ikke på af det mange gange... mange folk tror altid at fede mennesker spiser SÅ meget og SÅ meget af det forkerte men nej det er der faktisk en hel del af de "fede" som ikke gør, de har et dårligt stoftskifte er det ikke de de kalder det? og derfor kan tage meget på af næsten ingen ting. jeg var engang en meget aktiv pige, men må afinde mig med at skal leve det meste af mit liv siddene nu, og det er svært meget svært. jeg har altid været overvægtig i den ene eller anden forstand   her er jeg næsten på min ideale vægt cirka 5 kg der fra. boede i Australien, svømmede flere dage om ugen, spinnede ca 4-5 gange om ugen pluds styrketræning. og så alt den cyklen jeg kunne, cyklede tit lige en tur på 24 km. og arbejde jo så hos det sted billedet er taget med turistridning. men jeg tabte mig ikke men jeg var sund og i skide god form. og mange "tynde" mennesker kiggede når jeg kunne spinne fra dem i timerne.. fordi de regner med at en som er overvægtig ikke er i kondi og at jeg jo ikke spiser sundt.. hvis læreren i spinning var syg ja så tog jeg over og var en hård træner, for der skal jo ske noget ik   og hold op hvor jeg morede mig med at se deres små ansigs udtryk fordi de troede jeg ikke kunne. sådan er det i de flestes hoveder, bare fordi man ser en der er overvægtig kan man ikke bedømme dem, for man ved ikke hvor meget de gør nettop for at tabe sig eller noget, tro mig mange kæmper med det. men man lære at leve med altid at blive dømt på forhånd. måske man skulle gå hen til en "fed" person næste gang i ser en og spørger hva nettop denne person gør og prøver.. måske i faktisk bliver overrasket. ja jeg tror vist det her indlæg er lidt rodet og nej jeg siger ikke det er alle i denne tråd eller noget andet, men at man mange gange skal tænke sig om inden man taler.
Kikærten, igen du tolker på mit indlæg. Derved tillægger du mig egenskaber og motiver jeg ikke har. Og nu kan du pludselig se i din krystalkugle at jeg sender fede mennesker forargede blikke (driller dig lidt og håber du kan se den er lidt langt ude). Smælderfed er ikke just en rose, men dog betegnende for at her snakker jeg ikke om 2-5 kilo ekstra på sidebenene. Jeg er 170, og vejer 70 kg, men bruger størrelse 38 da jeg er meget muskuløs. Og mine muskler vejer altså. Jeg er altså det man godt kan kalde helt almindelig bygget - ikke smuk, ikke skrigtynd, ikke specielt køn, men ganske almindelig. Når jeg skriver smælderfed så skal det indikere at her taler vi fedt der vælter ud a la michelinmanden. Det er jo inaktivitet og formeget / forkert mad man bliver fed af. Det er vel blot et faktum. Ikke noget med fordomme at gøre. Mange overvægtige lyver altså om deres madvaner, og lever i fornægtelse af deres problemer. Tror ikke det bliver bedre af vi giver dem endnu en undskyldning ved at kalde det en epidemi. Hvis vi nu kommer ud over det at tillægge mig skumle motiver, synes du så det er godt / rimeligt / en god ide at kalde det en epidemi?? Begrund dit svar, så har vi (forhåbentlig) en saglig debat.
... er det ikke rygerne, det går ud over.  (For det SKAL jo gå ud over nogen - ikke?).  Og nu "røg" endnu en kastebold ud over afgrunden - nemlig dén med at de tykke/fede/overvægtige ikke skader andre ... modsat rygerne! Læs lige her: Nå - men jeg er selv for høj i forhold til vægten.  Godt og vel 20 cm ... Men det løses lige om lidt, når der bliver kamp om at rykke hovedet af mig for mit indlæg.  Bortset fra det - så ville det nu være meget nemmere - hvis vi ikke havde så travlt med hinanden.  Venlig hilsen Nina
spiser man sig til det??...underligt...min svigermor har i flere år fået mecicin der har givet hende vel en ca 50 kg overvægt... nu har hun fået noget nyt medicin,og på trekvart år er der røget 30 kg,ikke fordi hun rører sig eller spiser sundt...men fordi hun har fået noget andet medicin... forlden havde vi besøg af en af mandens kammerater,og dennes nye kæreste...hun vejer 18 kg for lidt...hun var rigtig grim.. da tv'et kørte i baggrunden sendte de "du er hvad du spiser"...det fangede hendes opmærksomhed,og de stakkeles tyksakker fik en hård medfart...de var klamme ,ækle og så skulle de holde op med at spise i 1 dage,så kunne det være de kunne lade være at være på ulækre... hvor klam er hun...brækker sig når hun har spist...
som jeg skrev tidligere så er jeg udmærket godt klar over at man selv syntes man er tyk/fed - jeg har selv den tanke nogle gange!! men jeg gider ikke høre folk der vejer 5 kg for meget sidde og brokke sig over at de er ååååh så fede!!! det svarer til at en med en forkølelse sidder og brokker sig og tror hun skal dø - mens en med kræft sidder og hører på det...
Men hvis folk nu begyndte at være OBS når de kom 5 kg over hvad de nu mener er en rigtig vægt for dem, så kunne flere måske undgå at kommer op på 10,20,30,40,kg for meget ?? For 5 kg kan vel mærkes på bukserne ?? Nej ? Og her er ikke hentydet til nogle og i særdeleshed ikke til folk som er på medicin og derved ikke sådan er rigtig herre over deres vægt.
lige en sidebemærkning - folk kan altså også være overvægtige pga sygdom ?? jeg selv har taget 10 kg på pga en hormonel sygdom som hedder PCO og jeg lever syndt efter alle kunstens regler ?? spiser små måltider 6 gange i døgnet, spiser ikke slik og drikker ej heller noget med sukker i pga jeg har et insilinspejl som ikke fungerer optimalt - dyrker motion hver dag - uden at tabe mig MEN jeg holder vægten så den ikke stiger yderligere !! jeg har aldrig i mit liv haft et vægt problem men det kan vende fra den ene dag efter den anden ! jeg håber da jeg kan få bugt med det jeg vejer for meget en dag for at mindste de eventuelle bivirkninger og følgesygdomme jeg kan få pga min sygdom !! men for syv det er svært !
Jeg kan IKKE forstå, at folk der er kraftigt overvægtige kan HOLDE UD at være så store. Nogle mener de VÆLGER at være overvægtige fordi de har det fint. Hvordan man kan være glad for at være kæmpestor, det kan jeg IKKE forstå. Jeg kan altså ikke lade være med at kigge en ekstra gang når der kommer en meget overvægtigt person (men jeg GLOR ikke og jeg "hvisker" ikke). Det må I meget undskylde. For øvrigt kigger jeg også en ekstra gag når jeg ser en ekstremt undervægtig person. Det er fordi jeg kommer til at tænke på hvilke tanker personen har om sig selv, og hvorfor/hvordan vedkommende er kommet til at se sådan ud. Jeg får nok lidt ondt af vedkommende (selvom mange overvægtige ikke vil "haves ondt af") for det må ikke være sjovt at være så overvægtig. Det giver unægteligt mange problemer, og kan medføre alskens sygdomme. Nuvel, mennesker med en normal BMI kan også blive syge, men faktum er at de fleste sygdomme rammer overvægtige personer. Selv har jeg altid haft lidt ekstra på sidebenene og maven, men tror aldrig jeg har været over en BMI på 25. Trods dette er jeg blevet drillet i folkeskolen, og det vil nok altid sidde i mig "jeg vejer for meget". Hvordan må overvægtige mennesker så ikke have det...  Min BMI ligger pt omkring 23,5 - jeg er gået i gang med at træne og spise rigtigt, og jeg satser da på at blive veltrænet og slank. Jeg stopper når jeg er tilfreds med det jeg ser i spejlet. Jeg har det så meget bedre med mig selv fordi jeg ikke bare "lader stå til". Jeg er IKKE slank med en BMI på 25, og jeg tror de færreste med en BMI på 30 kan se "slanke" ud.  Man bliver nuægteligt overvægtig af at spise hvis man ikke forbrænder tilsvarende, og de fleste af alle de overvægtige der render rundt derude kan faktisk godt gøre for at de er overvægtige. Det er bare svært at indse, og det er et tabu uden lige.  Jeg kan sagtens forstå at man er glad for mad og kommer til at spise lidt for meget, og ikke altid gider røre sig (er selv et madøre uden lige), men at man lader stå til og kommer op og bliver svært overvægtig, det synes jeg ikke man kan være bekendt overfor sig selv. Og her taler jeg ikke om folk der får diverse medicin, lider af "jeg kan ikke tabe mig"-sygdomme osv. Det er altså et fåtal af svært overvægtige (der ikke får medicin og blabla) der ikke kan ændre deres forbrænding, og det er et fåtal der ikke kan tabe sig med motion og sund kost. Men mange overvægtige lider af fornægtelse, "laden stå stil"-syndrom, og mangel på viden omkring mad/sundhed.  Som et eksempel på sidstnævnte: Jeg så engang en udsendelse, hvor en stærkt overvægtig kvinde ville tabe sig. Og hun bedyrede glad at hun nu havde skippet sovs og kartofler til fordel for masser af pasta, for det var jo så sundt...  Og har også hørt om en bekendt der ikke forstod at hun ikke tabte sig, hun spiste jo masser af sandwiches (lyst brød) med salat i??? Og har hørt om en der sagde at han virkelig prøvede at tabe sig, han gik en tur hver søndag og spiste kun chokolade hver anden dag. Ergo besluttede han sig for at han ikke kunne tabe sig (hvor halvhjertet...).  Hvis der er nogen der er ansvarlig for at jeg spiser sundt og motionerer rigtigt, så er det mig selv. Fedmeepidemi er et forkert ord at bruge, for epdiemier betegner smitsomme sygdomme, og fedme er jo ikke en sygdom, men kan   sygdomme. Jeg vil snarere kalde fedme for et udbredt livsstilsproblem. Og hvorfor det er specielt udbredt kan man jo så diskutere op og ned i lang tid. Man er i de fleste tilfælde selv ansvarlig for sit udseende.
Kan vi som Illum antyder prøve at bevæge os ud over folk der går på krykker, har en brækket ryg, bliver medicineret med medicin der som bivirkning giver overvægt. Tilbage til emnet: Fedme epedimi venner. Okay, nu er der nok nogen der bliver rigtig sure, men pyt. Et eksempel fra den virkelig verden. Sidste år kørte jeg en sommerdag en tur med en svært overvægtig person, lad os kalde vedkomne P. Vi kører ind på en tankstation for at få lidt at drikke. Jeg køber en light cola, og en flaske vand. Hun køber 1 flaske vand, 1 cult, 1 energidrik, 2 stykker wienerbrød og en højtbelagt sandwich + 2 poser slik og en lille pose chips. ½ time senere er vi fremme og alt er væk undtagen flasken med vand. Vi kommer op i restauranten hvor vi havde bestilt bord i forvejen og her får vi så buffet. Min bekendte spiser her betydeligt mindre end jeg fx gør. Vi sidder sammen med nogle andre som snakker om hvor god maden er, og samtalen drejer sig ind på kostvaner. Hvad siger P så... Jo, here it goes: jeg ved godt jeg er for tyk, men bare så i ved det, så spiser jeg altså helt normalt, jeg rører aldrig slik og kager og sådan noget.  Jeg tabte måbende underkæben helt ned til brystbenet! Og sagde ingenting. Ikke fordi jeg følte jeg skulle være loyal og tie stille, men simpelthen fordi jeg var helt lamslået over hvordan denne person kunne sidde der, stille og roligt og lyve så overbevisende. Ikke mindst over for den person som virkelig betød noget i den henseende: vedkommende selv! Helt ærlig, tror folk der lever deres liv så meget på en løgn ikke har brug for flere måder at stikke sig selv blår i øjnene. Man bliver altså ikke "smittet" med fedme. Og jeg tror ærlig talt man gør fede mennesker en bjørnetjeneste ved at lade dem synke ned i fornægtelse. Kan selvfølgelig ikke være sikker, det er altid svært at sætte sig i andres sted, men tror altså man når længere ved at hjælpe til selverkendelse og så huske at ROSE når de gør noget - anything - for at komme ud af deres overvægt.
Du har lige sat ord på mange af mine tanker - flot indlæg som jeg er meget enigt i!!  
kun erklære mig enig med fx Pretty Fancy, Chimona, Tina osv. Ikke alle overvægtige er selv skyld i det, og ikke alle spiser sig til det. Der kan være ufatteligt mange årsager til at man er overvægtig. Selv vejer jeg omkring 30 kg for meget, og jo nogle af de kg er kommet på pga forkerte spisevaner, men en hel del af dem skyldes medicin. Og fordi jeg ikke længere får det medicin, så forsvinder de ekstra kg altså ikke af sig selv. Jeg kan virkelig brække mig over folk der er ih og åhh så hellige fordi de aldrig har været svært overvægtig. Hvis de havde blot den mindste anelse om, hvad man som svært overvægtig kæmper med, så ville de aldrig sige som de gør. For det hjælper desværre ikke altid bare at tage sig sammen. Nogle burde virkelig tænke sig lidt om, inden de konstaterer at vi bare har undskyldninger for ikke at tabe os, og at vi nu har endnu en undskyldning fordi nogen mener fedme er blevet en epedimi. Måske det er lidt for meget at kalde fedme en epedimi, men vores samfund og deraf vores livsstil er medvirkende til at der bliver flere og flere svært overvægtige. Så i og for sig er det vel en epedimi. Men det betyder ikke, at folk der er overvægtige skal behandles som syge mennesker, for det er vi ikke. Nogle er selvfølgelig overvægtige pga sygdom, men det betyder vel ikke at de skal behandles anderledes end andre mennesker?!?! Jeg kan personligt ikke se, at vi er ulækre og frastødende pga vores vægt. At man "skal" være tynd er ikke noget krav, det er et idealbillede skabt af fx modeindustrien og diverse medier. Mener at kunne huske at have hørt om en undersøgelse der viste, at når mænd skal vælge en kæreste, så vælger de ofte en tynd smart pige. Men når de skal vælge den kvinde der skal føde deres børn, så vælger de noget lidt andet... Linda.
hvad samfundet siger om den norm er da fuldstændig ligegyldig. det er da hvad helbredet sige og da må jeg give de andre ret at vores livstils sygdomme som overvægt og rygning jo er nogen af årsagerne til. jeg kan godt forhole mig til at det må være svært som overvægtig også at skulle leve med andres fordomme og så stadig holde motivationen oppe, men der er jo kun den overvægtige til at tage ansvaret for tabet af de ekstra kg. jeg tilslutter mig illum mht til at se advarselslamperne blinke allerede ved det første kg der hopper på. det er da her de er mentalt og fysisk lettest at smide. som sagt så er jeg selv i den lette ende. jeg smed i foråret ufrivilligt 7 kg pga en krise. jeg har en BMI på 19 og ligger lige nøjagtig inde for normal området endnu. men jeg blir også fortalt at jeg er for tynd osv. for meget og for lidt. det rører noget ved os når vi ser en ubalance hos andre. enten fordi vi selv er på samme sted eller fordi vi frygter at havne der. min bedste veninde er en stor pige og jeg holde af hele hende men jjeg ved også at hun inderligt ønsker at tabe sig. det kan jeg kun støtte hende i ved at motivere hende. vi taler åbent om det også på hvordan samfundet ser på det. overvægtige mennesker har også brug for omsorg.
Lise Rohden: You said it - super godt indlæg, lige som jeg tænker det.
Jeg har selv lidt af kraftig overvægt, er 173 og vejede 95 kg i en alder af 17 år, problemet var, at jeg ikke selv kunne se problemet. Jeg blev som jeg mange gange har nævnt, mor i en alder af 16 år, og har altid været et aktivit menneske cyklet og redet hver dag, men da jeg gik på barsel og hesten var skadet, spiste jeg i store mængder. Problemet lå først et par måneder efter min fødsel, og jeg rendte rundt med alt for store fedtdepoter i 1½ år, det var først da jeg så billeder fra en fødselsdag, at det gik op for mig hvor stor jeg egentlig var. Og jeg havde i de 1½ år KONSTANT hørt på folk der kommenterede min vægt, og jo mere de kommenterede det jo mere spiste jeg. Det gjorde mig virkelig sur, at folk skal kommenterer ens vægt konstant. Samtidig mødte jeg min daværende kæreste, og der besluttede jeg mig for, at gøre noget. Meldte mig ind i DDV, og smed 30 kg på 7½ måned. Dog tog jeg lidt på igen, og ligger nu på ca 67 kg om med et BMI på 22.3, ønsket er dog stadig, at tabe mig, men jeg tager det stille og roligt, og med små mål ad gangen. Men stadig hører jeg fra folk "Aaah er du ikke blevet lidt fed igen" og "Skal du ikke snart tabe dig lidt igen?" Min hovedpine! Mit problem! Men ingen tvivl om, at jeg drømmer om igen, at kunne krybe ned i en str. 38 i jeans, men det skal ikke ligge på et pres fra andres side, det skal være min egen vilje der driver mig ned i disse jeans, for i følge min træner i fitnessdk, så har jeg ingen vægtproblemer.
Er det ikke at straffe sig selv at sige " De skal ikke bestemme om jeg er for tyk eller om jeg skal spise den kage eller om jeg skal tabe mig " ?? For det går jo ikke ud over dem der siger det. Så den frie vilje bliver vel på en måde en negativ forstærkning ??
jeg har fået den der virus    Mvh Camilla
Helbredt, Peaches  Ellers er Smukke Ganger jo død inden du når målet. Knus
Lilar/Linda: Jeg må så indrømme at jeg hellere vil være en slank, fast, veltrænet model (ikke Twiggy-tynd) end en svært overvægtig fødemaskine   Jeg vil gerne have at min mand (kæreste) synes jeg er lækker BÅDE pga. min krop og min sjæl. Tror også de færreste mænd er ligeglade med udseendet på deres kvinder (se evt. debat på Seniornettet). Mest for min egen skyld, men da også fordi jeg gerne vil være en attraktiv kæreste er jeg begyndt at træne. BMI'en nærmede sig 25 og JEG kan ikke se det lækre i deller og en mave man skal skrue ned i bukserne. Men hvis folk har det fint med det, så værsgod. Jeg kan bare ikke forstå folk der har det FINT!!! med deres overvægt, det er nu engang ikke attraktivt for ret mange at være svært overvægtig, og det udgør en væsentlig forøget risikofaktor at være svært overvægtig.  Sunflower: Enig med dig - vi ser efter forskellene. Det er nok meget naturligt.  Nini: Flot klaret. Synes at overvægtige mennesker der indser deres problem og gør noget ved det er fantastisk seje.
Jo det er at straffe mig selv, men som sagt, kunne jeg ikke selv se problemet, eller rettere sagt jeg lukkede øjne for problemet, men da jeg blev bevidst omkring den store fløderand der hængte ud over bukserne, og at min talje nærmest sad under armene, der valgte jeg, at tabe mig. Det er ens egen samvittighed, der skal bære rundt på overvægten, og en selv der skal se sit eget spejlbillede. Og i dag kan jeg se på mig selv i spejlet, uden at blive flov, og det eneste der spejler tilbage er "Nini du skal nok nå dit mål" Jeg træner 4-5 gange om ugen i fitnesscenter nu, har personlig træner på, og bliver kontrolvejet/målt hver 14.dag Jeg er selv bevidst om min vægt, og jeg klare det selv, ingen andre behøver, at kommentere det eller blande sig medmindre jeg selv beder om det. For det VIL jeg bare, men igen jeg skal nok selv planlægge hvordan og hvornår det skal gøres, så længe vægten ikke stiger, men går langsomt ned, så er jeg tilfreds, og jeg glæder mig til den dag jeg kan stå foran spejlet nøgen og spise en snickers med god samvittighed. Lise: Tusind tak 
lise Rohden er faktisk i kan med "skubbe" mig i den rigtige retning Knus
Hvor ER det typisk, at folk der aldrig har vejet andet end nogle få kilo for meget, udtaler sig om, hvad vi svært overvægtige skal gøre, for at vi taber os. Endvidere synes jeg det er super flot, at I normalvægtige/tynde kan sidde og se hvordan vi svært overvægtige har det med os selv, uden at I nogensinde har vejet mere end 2-3 kilo for meget i forhold til normalvægten for jeres højde. /Ironi off Hvordan pokker kan I tillade jeg den slags? I HØRER og LÆSER om hvad overvægtige skal gøre for at tabe sig, men reelt aner I ikke en fløjtende fis om hvordan det er at være overvægtig! JEG kan ikke forstå, hvordan tynde/normalvægtige kan holde ud at være så tynde/normalvægtige, med alle de fordomme I render rundt med om andre mennesker! NEJ, det er ikke alle svært overvægtige der lukker øjnene for, hvor meget de/vi reelt indtager. I øvrigt, så tager det MEGET lang tid at gå fra en BMI på over 40, og ned i det normalvægtige område. I al den tid, oftest er der tale om 2-3 ÅR, hver gang en overvægtige indtager noget der er sødt eller fedt, dømmer I vedkommende og giver dommen: Spiser usundt, derfor SMÆLDERFED! Først og fremmest er jeg et MENNESKE, præcis lige som jer tynde/normalvægtige. Og jeg tror, jeg lever sundere, og er sundere set med lægelige øjne, end mange af jer tynde/normalvægtige. Og nej, der sidder ikke et lille tyndt barn inde i mig og græder, og nej, jeg lever ikke af slik, kager, sodavand, og nej, jeg spiser ikke mere end jeg skal. I ville bliver overraskede, hvis I levede sammen med mig en måned eller to - tæt sammen, dvs. holdt mig under opsyn døgnet rundt, og kontrollerede ALT hvad jeg proppede i munden. Jeg er IKKE flov over min vægt. Og jeg bliver aldrig misundelig på de tynde/normalvægtige sure ribs, der går frit rundt på gaden. Nogle mennesker herinde skulle lære at være lidt mere tolerante over for deres medmennesker, eller flytte til en lille, ensomtbeliggende ø, hvor der ikke var nogle overvægtige, rygere, langsomme mennesker hos købmanden, rødhårede, folk med briller, syge mennesker, meget tynde mennesker og hvem I ellers er efter næste gang der er heksejagt. Tina
Tina, jeg skal da lige love for dit sure, bitre og hadske indlæg i en debat som ellers var rimelig sober, oser langt væk af hvor godt du har det med dig selv og din overvægt *host host* Du skriver: jeg spiser ikke mere end jeg skal. Okay - hvordan er du så nået op på 163kg?? (-nu får jeg sku nok hovedet rykket af... - ) Til Nini: RESPEKT! Dælandunesunsemig flot at du erkendte dit problem og fik gjort noget ved det. Dyb respekt!!
Først og fremmest tak for din respekt! Den sætter jeg stor pris på. Men ligeledes er jeg enig i, hvad du skriver til Tina. Jeg er ikke ude på, at gøre mig klog på hvordan overvægtige mennesker lever og gør sit for, at tabe sig, men jeg sad tilbage efter, at have læst Tina's indlæg som et stort spøgsmålstegn!!! Et mennesker der vejer næsten 110 kg over sin idealvægt, kan umuligt, være sundere end en der ligger på sin idealvægt. Og Tina hvis du spiser så sundt, og stadig har en vægt på 163 kg, og er som du skriver nærmest stolt af det, så forstår jeg ikke, hvorfor du ikke vejer mindre? Altså så vidt jeg ved, indeholder luft ikke rigtig nogen kalorier, og hvis du spiser sundt og holder dig inden for 1500-200 kcal om dagen burde du stadig tabe dig, selvom hvis du lever på sund maner, så ville dit kalorieindtag ligge på under 1500 kcal, og du ville se store resultater, selvom du ikke var fysisk aktiv. Og jeg kan lige konstaterer at, JO MAD FEDER OGSÅ SELVOM DER IKKE ER ANDRE DER SER, AT MAN SPISER DET! OG EN MARABOU FEDER STADIG SELVOM DU SPISER DEN PÅ UNDER 5 MINUTTER! OG LIGHTPRODUKTER ER IKKE SUNDE!!! For mange kunstige sødemidler kan virke modsat på kroppen. BEEN THERE DONE THAT! AND ITS OVER! Sorry, men det lyder jo som om, at du er bekendt med problemet siden du spiser sundt, og det må jo være fordi du har et ønske om bedre helbred og selvværd, ellers kunne du jo forsætte med kagerne. Det er bare, at erkende problemet i stedet for, og så komme i gang. Det er faktisk det diætister, læger og fitnesscentre er der for. Beklager, at mit indlæg lyder som et surt opstød, men det er det også! Har meget overvægtige i familien, og har hørt den sang så mange gange, og man behøver ikke, at have opfundet den dybe tallerken for, at regne ud, at det holder bare ikke!
er måske ikke lige at straffe sig selv, men der er utroligt mange mærkelige modsatrettede reaktionsmønstre i overvægt. I nogen perioder reagerer man stik modsat af fornuft og ønske, som om overvægten bestemmer over en. Som om den har sit eget liv der siger: Du(dig selv) skal fandme ikke bestemme over mig. I nogle perioder er den stærkere end dig og i andre perioder, får man overtaget og lægger den ned. Der er nok lidt personlighedsspaltning i det. Udtryk som "man kæmper mod sin overvægt", har flere betydninger end man tror. Og overvægten er både en form for selvdestruktion, men også en form for beskyttelse. Der er så dejligt mange ting, man ikke kan, når man er overvægtig. MH Conny
med tina og nini. når du har så stort et behov for at tale med så STORE bogstaver så ligger der i mine øjne et mindreværd og skjuler sig. hvem har sagt herinde at du bør være flov over din vægt? da nini lyder som en der har været der så har jeg tillid til det hun skriver. og mht til det helbredsmæssige så tror jeg simpelthen ikke på at din læge vil skrive under på at din krop ikke lider overlast. noget tyder nærmere på at du pga manglende viljestyrke har bildt dig selv ind at du er lykkelig i din krop. sorry men den køber jeg heller ikke. du er nok bare ikke nået dertil som nini er endnu. nini respekt for det du har gjort. vil lige tilføje at mit indlæg ikke skal læses med fordoms øjne men som en ærlig oplevelse af dig. jeg håber for dig at du finder kraften i dig selv til det du inderst må ønske
Hvorfor er det, at folk sætter billeder ind af faderen til ponyen?  Det er da ikke faderen, men ponyen/hesten man evt. er interesseret i.
men nogle gange er det rart at se hvor ponien kommer fra, rent genetisk. Især hvis det er en uredet hest, yngre hest ell. lign.
Jeg leder efter en sang der handler om en fyr der hedder Ole, men jeg kan ikke finde den i TDC's onlinebutik. Den handler om Ole, som er en skidt fyr, han ryger og sniffer ligthergas og så går han i 3 kl. Er der nogen der kan hjælpe mig??? Helle
Jeg har den på min Computer.   hvis nogen sku bgynde at gale op  Men kan faktisk ikke huske hvilken side jeg fandt den på.
Her sku den være =)
For hjælpen. Jeg har nu hørt den. Sjov lille sang Min mand har den som ringetone, men vi har aldrig kunne finde ud af hvor den stammer fra, eller hvem der synger. Det kan vi nu takket være de dygtige hn'er Kirsa-Loyal: jeg har ikke msn, men hvis du kan sende den via email, så en den  På forhånd Tak. Mnh Helle
Så er der kun 12 timer til vi flyver afsted til Tenerife, hold da op hvor jeg glæder mig.  Jeg er bare så træt af regn og rusk - så det bliver skønt med en pause fra den lange,trælse og regnfulde januar Er dog lidt nervøs for flyveturen imorgen tidlig, hvis det bliver sådan et stormvejr inat - har kun prøvet at flyve en gang før og det var i godt vejr 
Ha en rigtig god tur   og lad os håbe blæsevejret ik kommer til at påvirke jeres flyvetur... Det må sgu blive fedt at komme væk fra den danske "vinter" 
Sådan en tur kunne jeg også godt bruge  Nyd det 
Så er man tilbage - godt solbrændt med en energi der siger "spar to" jeg ville ønske jeg havde råd til sådan en tur hver vinter Vejret var skønt 22 - 30 grader en enkelt dag med let overskyet - så der tog vi på vulkantur i 4 kilometers højde og -3 grader Ellers stod den bare på strandture - hyggelige byshoppeture - ud at spise hver aften og bare nyde livet. Det er helt utroligt hvor meget energi og optimisme sådan en tur giver - lige nu venter jeg næsten at foråret kommer i næste uge   ville ønske i var med 
Alle kloge hoveder påstår rent faktisk, at før du overhovedet har en chance for at bekæmpe din overvægt, er du nødt til at komme til en accept (ikke i betydningen erkendelse), men accept af den. Du er nødt til at lære at elske dig selv, som du er og så kan du tage den derfra. Hvis ikke du kommer dertil, kan du ikke bearbejde dig selv psykisk til et varigt vægttab. Tja det er hvad de psykologiske eksperter siger om emnet...  MH Conny
jeg glæder mig til min BMI kommer under de 25 så jeg kan blive et bedre menneske. Jannie som gnasker selleri og agurk
I taler som I har forstand til, og I prøver at gøre jer klog på et emne, I ikke aner en rygende fis om. Og JA, gu fanden er jeg sur! Jeg er pissesur over, at totalt fremmede mennesker gør sig kloge på, hvordan jeg kan tabe mig, at jeg ikke har noget selværd, at jeg spiser forkert, og yada yada yada. Uden I overhovedet kender mig! Kunstige sødemidler? Kan ikke fordrage dem og skyer dem som pesten. Manglende viljestyrke? *LOL* Hvorfor jeg ikke taber mig, det ved lægerne heller ikke. De kan blot konstatere, at på alle andre punkter end tallene på vægten, er jeg fuldstændig sund og rask. Men I jeres små hoveder giver det ikke mening, for I ved meget bedre end alle andre, hvad man skal gøre for at tabe sig, og I ved meget bedre end alle andre, hvad der går galt, når folk I overhovedet ikke kender, ikke kan tabe sig.  jeg er kommet herop vægtmæssigt, det har jeg helt ærligt ikke længere lyst til at skrive om. Det her, det er heksejagt på HN. Uanset hvad vi overvægtige siger i denne debat, er det stadig de samme ting vi får smidt i hovedet. Hvis jeg havde lavt selvværd, var jeg blevet væk fra denne tråd, i stedet for at tage kampen op. Jeg har præcis samme ret til at forsvare mig selv, som I andre har. Men, som sædvanligt, når en overvægtig forsvarer sig selv, bliver det hurtigt lavet om til, at man har lavt selvværd, og bla bla bla. Hvorfor ikke LYTTE til andre mennesker, og TRO PÅ hvad de har at sige? Hvorfor denne trang til at dømme andre, og til at være bedrevidende på andres vegne? Moderne heksejagt, det er hvad det er! Tina
Jeg har fundet den perkekte slankekur her i tråden.Jeg skal bare lige som flere her i tråden gør,simpelthen begynde at holde øje med hvor meget,hvornår,og ikke mindst hvad alle andre æder.Så får jeg nemlig slet ikke tid til at æde selv.Og som et ekstra plus så får jeg et selvværd der sparker røv,både smælderfed og pariser. Dorte.
Fed kommentar dorthe 6 - og måske i mere end en forstand LOOOL Linda.
Nå ja... Her sidder jeg - forstår sådan set godt begge lejre af denne debat. Forstår godt de overvægtige (jo, læs længere nede) men på den andne side forstår jeg også godt de - der ikke forstår os(ja, os med sul på kroppen) Jeg forstår nemlig heller ikke altid andre overvægtige, og forstår da endnu mindre hvorfor i hula hel... rygere ikke bare kan droppe cigaretterne, meeen den der med viljestyrke er svær, for alle..;o) Sidder selv i den tunge ende, er klar over det og forsøger stadig ihærdigt. MEN det er sgu ikke nemt når alle odds er imod. Har altid svinget mod den høje ende men formået at styre det. Som 19 formår jeg at tabe 23 kilo omkring samtidig med at det går galt og jeg rykker ved en ulykke i stalden mit ene knæ i stykker - og får at vide pas nu på - og får en række restriktioner på hvad jeg må og IKKE må..:o(.. får ca. 3/4 år senere konstateret astma og har siden dagligt indtaget b  
selværd og selvtillid er ikke det samme. når man kender sit eget værd behøver man så forsvare det. og hvis ja, så så agressivt som du gør det. jeg er overhovedet ikke et bedre menneske fordi jeg måler 169 og vejer 53 kg. det hænger jo ikke sammen og jeg har ikke læst et indlæg hvor det blir påstået. nogen døjer med overvægt og nogen med dårlig ryg osv. vi har alle vores private kampe her i livet. desværre er der bare nogens kamp der blir mere synlige end andres og dem misunder jeg ikke. nu startede tråden pgå af betegnelsen epedimi. det var jo ikke på tale at man var et mindre værdigt menneske f en årsag. så hvis nogen virkelig oplever dem selv som tilfredse i deres overvægt ja men så fred være med det. jeg tillader mig så bare at tvivle. det er jeg jo i min gode ret til uden at det er en heksejagt.
For at komme tilbage til diskusionen. Det er ikke helt korrekt at bruge epidemi, da det er om smitsomme sygdommen. Men man bruger vel epidemi fordi det skal vise alvoren i problemet. Efter 4 barnefødseler og en del problemer (mistet min søn og svært handicappet datter) røg der mere og mere på vægten. Det meste af overvægten kom sig af slik, kager, chókolade og cola! Typsik spist når jeg i endeløse timer satte inde på børneafdelingen og passede mine børn. Nu er det så nok og siden marts sidste år er vægten på vej ned. Tabte først 17 kg fra marts til september. Tabte så pusten og har holdt slankepause indtil den første januar. Det har så lige kostet mig 2 kilo ekstra igen. (det har jo været Jul   , så dårlige undskyldninger er der nok af) Nu mangler jeg ca 13-15 kilo endnu. Da jeg er 180cm høj så har jeg båret min overvægt relativt flot. Så når jeg nu siger til folk at jeg skal tabe mig 15 kilo endnu, kigger de vantro og siger at "så er der jo kun skind og ben tilbage". Men det tror jeg nu næppe   . Ja man kan tage på af medicin. Men de fleste overvægtige (lad os kalde det overvægt/ svær overvægt i stedet for fed og smælderfed!) spiser sig til de ekstra kiloer. Alle de overvægtige jeg kender har spist sig til deres overvægt og alle som en er klar over det. En anden ting er så årsagen til det øgede fødeindtag for kraftig overvægt er tit et symptom på noget andet. Til alle slanke kan jeg sige at det er hundehamrende svær at tabe sig. Kroppen vil have mad, mad og atter mad. Har mødt mange som har været overvægtige og røget. De siger alle som en at sammenlignet med vægttab var det at stoppe med at ryge en "walk in the park". For et stykke tid siden var jeg i en forretning. En kvinde (ca 25) og med nok 60kilo ovevægt kom gående fra den ene ende af butikken til den anden. Det betød at hun var flere minuter om at få luft igen oppe ved kassen. Må indrømme at jeg der også tænkte " kære ven, få styr på dine problemer, inde de tager livet af dig." Det virker lidt som om at overvægt er "ok" i dag. Jeg har altid klædt mig efter min overvægt, dvs ikke i str telt, men sådan at dellerne ikke stod tydelig frem for en hver mand at tælle. Men jeg ser mange unge i dag som mener at alt de lavtaljede tøj absolut må se lige så flot ud på dem, end på en slank pige. Vågn op, det gør det ikke! Der er ikke noget smukt ved deller som hænger i kødfarve ud over buksekanten. Til gengæld kan en overvægtige med en dejlig udstråling og en god tøjsmag være hamrende flot. Har to bekendte som er ret runde, ikke kun lidt! Mændende elsker dem. Det er deres udstråling og livsmod som skinner igennem.  Overvægt er folks egen sag. Hvis man ikke bryder sig om synet må man kigge den anden vej. Jeg kan dog til min død ikke forstå hvorfor forældre fodrer deres små børn tykke. Der er flere og flere tykke børn i 3 og 4 års alderen. Stakkels dem, de går et hårdt liv i møde.
       
Det jeg hører efter at have nærlæst (og læst mellem linierne) på svarene fra dem der skriver om deres personlige erfaringer med overvægt er, at det de har behov for er støtte og opmuntring. Godt så. Hvor svært kan det være. Jeg tror faktisk det kan være meget meget svært! Tag nu eksemplet jeg gav tidligere i tråden, hvor en svært overvægtig person sidder i bilen og grovæder i slik, chips, kager og energidrikke som bugner af sukker. Jeg tilstår åbent og ærligt at jeg kørte de sidste mange kilometer på kvalmegrænsen. Det var simpelthen dybt ulækkert at se et andet menneske smaske så meget sukker og fedtsnalder i sig med sådan en fart. Maden blev ikken gang tygget overdentligt, men blev nærmst bare slugt som man måske kunne forestille sig en hungersnødramt ville gøre efter 3 ugers sult. Jeg oplevede det som utrolig grænseoverskridende og dybt ulækkert at se på, - hvordan reagere man så i den situation? Man vil jo helst ikke bevæge sig for tæt ind på et andet menneskes personlige sfære. Omvendt så var det vel mest rigtigt at sige fra. Både for sin egen skyld (kvalme), men også så vedkommende som har overvægtsproblemet. Og hvad gør man så når vedkommende sidder og lyver åbentlyst om det, og man er ved at tabe både øre næse og mund over det?? "Ødelægger" den gode stemning ved bordet ved at sige sandheden... Efter selv at have prøvet situationen, så tvivler jeg på der er ret mange der gør det. Ved selv hvor lamslået jeg blev i situationen.  De fleste debatører i tråden er enige om, at man ikke kan kalde det her en epidemi i betydningen af at det smitter, men at betydningen epidemi alligevel har en berettigelse i forhold til at problemet breder sig, og er en belastning (som en sygdom) på samfundet. Jeg har nok selv den holdning at man ikke skal give en overvægtig flere undskyldninger (jeg er blevet smittet) for at være overvægtig. Omvendt så indeholder ordet epidemi for mig også et stærkt signal om, at "sådan nogen" skal man holde sig fra, da det ligger i ordet epidemi at man kan blive smittet. Efter at have læst trådende igennem slår det mig lidt. Gad vide om der ikke er lidt om det. At grovæderi smitter. Eller at den sociale arv og det miljø man er opvokset i giver en nogle handlingsmønstre som er uhensigtsmæssige i forhold til overvægt. Nu kommer jeg selv fra en familie, hvor meget blev løst med mad. Nååå har du slået dig? Kom og få en kiks. Nååå er du ked af det? Nu skal du få en 5'er til slik. Nu skal vi rigtig hygge os i aften med grillkyllinger! - Kan levende forstille mig, hvordan dette kan blive til et mønster der er svært at bryde. Spørgsmålet er jo så om det at se andre mennesker spise rigtig meget snaldersnask ikke alligevel virker animerende på at man selv begynder at spise med og spise mere. Er det måske alligevel sådan at grovæderi og dermed følgende overvægt smitter??
Kunne ikke være mere enig  Linda.
Smitter ikke her.Jeg vejer en del for meget og min mand lidt for meget.Men vore 3 halv voksne børn er alle normal vægtige. Dorte.
Jeg er fed og det bliver jeg ved med at være, så længe ulemperne ved det ikke overstiger faldet i livskvalitet ved at gå på kur. Forstået på den måde at hvis jeg skal leve så jeg taber mig, og derefter holde vægten - ja så skal jeg lave om på en livsstil jeg kan lide - og lave den om til noget jeg ikke har lyst til og ikke kan lide. Min overvægt/fedme forhindrer mig ikke i at have et godt liv som jeg er glad for. Men jeg ville ikke være tilfreds hvis jeg skulle sidde og gnaske selleri hver dag  Jeg VED godt hvorfor jeg er fed. Det er et valg for mit vedkommende. Men sådan ER det altså ikke for alle. Jeg kan også godt tabe mig, har gjort det før. Men da jeg vender tilbage til den livsstil jeg kan lide, så tager jeg på igen. Og jeg har ikke lyst til at spolere resten af mit liv med gulerødder og selleri, så jeg har vænnet mig til tanken om at jeg nok er fed altid... Det er selvfølgelig uretfærdigt at andre mennesker kan æde alt det de vil, og ikke blive fede af det... men det kan de jo på den anden side ikke gøre for. Derfor behøver de jo ikke anklage dem der tager på når de spiser en kartoffel med sovs...
det er vist en misforståelse at man skal gnaske seleri hver dag for at tabe sig.. skær ned på fedt,slik og sodavad... der er ingen der behøver spise en hel pose chips hver dag,og en æske chokolade...
af at spise EN kartoffel med sovs...man bliver fed af at spise for store portioner dag efter dag. Man behøver heller ikke leve af gulerødder og selleri for at holde en normalvægt.
I ikke behøver nøjes med én kartoffel... Men nu HAR jeg jo prøvet at være på kur - og tabe mig til normalvægt. Og jeg VED dermed også at den livsstil JEG har valgt og kan lide den tager jeg på af. Eftersom jeg igen har taget på til 20 kg over normalvægten. Det er en væsentlig forringelse af mit liv hvis jeg skal spise flere grønsager og mindre kød og sovs f.eks. Det har jeg ikke lyst til at udsætte mig for. Så må jeg jo acceptere at jeg bliver ved med at være fed.  Mit liv - mit valg.. Stik mig en bøf mere!!! 
Jeg er frygtelig ked af hvis jeg kommer til at træde dig over tæerne nu, men her kommer noget lige fra hjertet: Jeg har nu siddet og læst dine indlæg og tænkt... "er det virkelig mig der tolker hendes indlæg?" "Tillægger jeg hende nogle meninger, som hun overhovedet ikke har"... men jo mere jeg læser og jo mere du skriver, jo mere er jeg overbevist om at det sgu er DIG der er noget "galt" med her. Jeg holder fast i min overbevisning om at du ikke har respekt og medfølelse for dine medmennesker. Jeg bliver rigtig ked af at og rent faktisk også @!#$*e sur, når jeg læser at du ligefrem fik kvalme, for det en anden person spiser og drikker. Så er det altså DIG der har et problem og ikke hende/ham!!! Så ærlig talt og helt fra hjertet vil jeg gerne sige... KOM OVER DET OG BLIV VOKSEN!!! LÆR DOG AT RESPEKTER ANDRE MENNESKER!!!
Jeg har forstået Lenes indlæg på samme måde som dig. Jeg synes ikke du tolker forkert. Der er noget galt med de mennesker der ikke kan ignorere andres udseende og spisevaner. Pas jeres egen næringsvej fristes man til at sige 
Dit spørgsmål: Er fedme en Epidemi...NEJ...man kan ikke kalde fedme en epidemi. Men at løfte sig selv op på et piedestal og hævde, at man har respekt og medfølelser for overvægtige - for så umiddelbart i den efterfølgende debat - at kalde overvægtige for "smælderfede" og føle det "utrolig grænseoverskridende og dybt ulækkert" at se et andet voksent menneske spise mad...hvem er det så lige, der er langt ude?? Hvis du har et problem med overvægtige mennesker - hvorfor så starte en debat som kan gi' dig opkastningsfornemmelser?  Du er et lille menneske - der har et behov for at hævde dig selv ved at nedgøre andre. Skam dig!
Men lidt overrasket over at få en "skovl i hovedet" når jeg forsøger at forstå problematikken. Det der går igen og igen i indlægene er at overvægtige efterlyser forståelse og støtte. Men jo, jeg synes det var dybt ulækkert at se et menneske spise sådan. Havde håbet på en ville svare lidt mere konkret og serøst på spørgsmålet, - hvad gør man i sådan en situation. Er det fordi i selv er magtesløse og uvidende i svarer sådan. Jeg tror det måske. Hvordan kan i forventet omverdenen skal kunne reagere på en god måde så. Vi er jo ikke tankelæsere.
person der åd sådan ville det så støde dig på samme måde ?? Jannie
bær over med Lene...hun har det måske selv svært med noget i sit liv,det kan være grunden til at tyksakkerne lige skal mindes om at de er klamme.. så flytter hun fokus fra sine egne problemer.
Uanset om man er tyk eller tynd - så er alt andet end gensidig respekt dybt uacceptabelt. Har man lov til at kalde sig en ven - hvis man ikke kan acceptere hinandens forskelligheder? Lene kalder sig selv "bedste ven" til en svært overvægtig pige. Jeg har svært ved at se - hvordan et venskab kan bestå - når man har så dybe fordomme omkring overvægtige - at man ligefrem finder sin bedste ven "smælderfed" og "ulækker". Jenni - som er helt normal i størrelse, men godt kan sidde i samme rum med mennesker i ALLE størrelser uden at føle ubehag.
Janni skrev: hvis det var en slankperson der åd sådan ville det så støde dig på samme måde ?? Ja! Smukke, Helle Hansen mv.: det kunne jo være jeg havde en i min omgangskreds jeg meget gerne ville hjælpe... Men kan godt se tråden er ved at udvikle sig til hak på Lene. Var nok også lidt naivt at forvente en seriøs debat på HN. Men okay, hvis du og andre får det bedre af at overbeskide mig - så hold jer da endelig ikke tilbage. Det fortæller rigtig meget om jer selv når i forfalder til laveste fællesnævner. I øvrigt flotte travheste du har på din præstentation Helle 
er det af at skide på dig,det at fx jeg og nogle andre ikke lige forstår dig eller deler din mening.. jeg kender et par meget svært overvægtige...de er lige så meget mennesker som alle andre... jeg væmmes ikke når jeg spiser i deres selvskab...
Jeg opfatter dine indspark som rent personorienterede. Der er intet bidrag til debatten ud over at du gerne vil analysere på min person / gøre tråden til en debat om mig som menneske. Det jeg søger er at opnå en større forståelse for problematikken omkring overvægt, men det ser ud til at være gået helt hen over hovedet på dig og andre, - desværre.
det udvikler sig i forkert retning og taber seriøsitet. hænger det nøje sammen med de signaler du selv sender ud, men som du åbenbart ikke selv kan se. Du taler om seriøsitet, men mangler den selv. mh Conny
Jeg tror altså ikke Lene mener det så hårdt, som nogen tager det. Hun har selv været igennem en lettere overvægt, så hun ved vel hvad hun taler om. Så -rooolig nu folks!  Sjovere og mere lærerigt med en debat, end et stort skænderi..
Jeg ved godt at der kan være mange årsager til folk er fede, men i grunden jeg kan ikke se det er så svært at forstå. Der er jo ligesom kun 2 knapper der kan justeres på. Enten skal man spise mindre eller skal man bevæge sig noget mere. Du bliver fed hvis du propper dig med mere en du forbrænder. Logikken er endda til at overse. Er det så forfærdeligt at være lidt sulten en gang imellem. Det er livsforkortene, det er dyrt for samfundet, det ser ud af h til osv osv. Det ender med at der kommer et A og B hold i fremtiden. Jeg tænker her på en bekendt. Han sidder i en leder stilling sagde at når han havde en fed person til jobsamtale, tænker han at når personen ikke har styr på sin krop, så har vedkommende heller ikke styr på sit liv. Jeg vil lige understrege at jeg taler om svært overvægtige personer. Et par kilo for meget, er der ingen der dør af. Kristian
Fint Conny, hvis det er holdningen at jeg skaber den useriøse stemning, så holder tråden for mit vedkommende her. Fik gudskelov lige alletiders afklarede svar på besked fra en der har "been there and done that" - dejligt! Vil ønske jer alle der har bidraget til tråden held og lykke med jeres videre færd i livet.
Har du nu kedet dig igen? Samme mønster som alle de andre gang. Nu var det så bare den næste af dine tidligere venner, du øjnede chancen på at nedgøre på en udspekuleret måde hvad. Det er da bare til at   over.
hold da op nu tror jeg godt nok denne her debat har nået sin slutning, synes man skal behandle hinanden pænt her på HN...   om man så er tyk eller tynd.. kærlig hilsen camilla
jeg læser det som om du sidder i et dillemma. det du prøver at forklare er at nogle overvægtige sidder og propper sig med mad og bagefter fortæller at de ikke kan forstå at de er så æda de jo intet spiser. og at du selv har været vidne til sådan en episode og hvad man så gør ved det. måske er det dit ordvalg der støder nogen herinde.
lene...hvis det er mig du hendvender dig til,så nej,det er ikke for at genere dig... men se på dig selv,der må være noget der ligger til bund for din væmmelse,for jeg kan ikke se at en tyksak skulle være mere ulækker at se på når vedkommende spiser en en der ikke er tyk,men måske så spiser men åben mund og smasker... hvad så med dem der ryger,de er da også klamme med deres nikotin fingere,dårlig ånde og gule tænder,for ikke at snakke om hvad de koster samfundet hvert år,fordi de vælger at forgifte sig selv. for de vælger det jo også,og så kan de jo bare stoppe,de klamme svin!!
Nu har jeg læst tråden og jeg er sq lidt rystet - tænk at der findes mennesker, med holdninger som dine Lene. At du kan føle afsky ved at se et andet menneske spise??? medmindre personen tyggede med vid åben mund, eller på anden måde svinede...så kan jeg ved gud ikke forstå, at noget menneske kan føle at det er ulækkert, at se et andet menneske indtage føde  Hvordan??? for det gør du da ikke ved at opfører dig, som du gør  Må jeg være fri Pia
Hvad så med dem der ryger: Det er altså ikke den bedste gruppe at sammenligne med, for rygerne bliver jagtet, som jaget vildt. Det bliver, meget snart, forbudt for rygere at ryge på offentlige steder. Det næste bliver nok at det bliver forbudt for overvægtige at spise på offentlige steder. Jeg syntes i begge tilfælde det er mangel på respekt, at hænge en befolkningsgruppe ud, uanset om det er rygere eller overvægtige. Men det kan godt undre mig lidt, at det er ok at kalde en ryger ulækker, svag, og en belastning for samfundet. Når det ikke er ok at kalde en overvægtig, svag, ulækker og en belastning for samfundet. Jeg fatter ikke at det kan være ok, at nedgøre den ene frem for den anden. Hilsen Helen.
Jeg kan ikke se at Lene på nogen måde har forsøgt at genere nogen. Hun har blot åbnet munden og stillet et par spørgsmål om hvorfor at der er så meget overvægt i samfundet efterhånden. Det mener jeg ikke berigtiger andre til at føle sig hverken stødt eller berørt over. Hun har belyst kendgerningerne,intet andet. Jeg går ud fra at det er logik for burhøns hvad der er årsag til problemet. Eller kommer det her,spisevaner. KFC. McDonnald, Burger King, Piza Hut. Dominos Pizzaer,diverse fast food forretninger,incl tankstationer hvor folk udover at proppe bilen med benzin også propper sig selv som var de franske gæs på vej til slagteriet for gåseleverpostej. Lær dog at lave maden selv igen. Se på USA det er det land i verden med de fleste mennesker med overvægt problemer,og vi ligger på en anden plads her i Australien. Det er jeg da sikker på at Line Larsen kan tale med om,hun har trods alt boet her i en længere periode. Hvis at man køre ud ad landevejen her,føler man det som om at man køre igennem en losseplads,der flyder med papir og cola og øl flasker i vejkanten,og det meste kommer fra diverse fast food forretninger. Jeg syntes at det er fint at Lene starter en debat om overvægt problemet,for selv om at der er mange åhh så lykkelige overvægtige personer,så er der stadig nogle som gerne vil have et spark i røven for at komme igang med en slankekur. Nå men nu skal jeg vel også skældes ud fordi jeg siger min mening,bare fyr løs jeg kan tåle det. Hilsen den Gamle Smed NSW
Tror ikke du får hak - der er nemlig ikke noget galt med det du skriver, det er sandheden. Der er heller ikke noget galt i at Lene starter et indlæg om fedmeepedemi - der hvor det går galt og Lene får hak, er når hun skriver om hvordan hun væmmes ved fede mennesker og ved at se en smælderfed person proppe sig med mad. Det er der hvor man får et tydeligt indtryk af at der helt klart er forskel på folk, og de fede skal bare holde kæft og ikke spise når andre ser det  Det du skriver er jo noget helt andet... Det matcher meget godt det jeg selv skrev tidligere. Jeg og en del andre er nok for fede fordi vi spiser for meget. Men jeg kan ikke se det er Lenes eller nogen andens opgave at bestemme/vurdere hvad der er for meget. Jeg kunne jo på den anden side skrive et indlæg om hvor frastødende jeg synes det er når man ser en person sidde og stikke i et salatblad et helt måltid igennem istedet for at spise noget af den gode mad  Men du har ret - moderne livsstil, for meget arbejde og for mange fritidsinteresser gør at folk vælger fastfood og halvfabrikata istedet for at lave ordentlig mad. Og så er der måske også flere end mig der har et anstrengt forhold til grønsager... det gør det lidt svært at holde idealvægten 
Jamen herre yemeni. Det er jo ikke første gang jeg bliver bitchet på internettet. Travsport er en herlig sport, så længe ens hest løber baglæns er man fredet, men ve der er en der hæver sig over gennemsnittet - hvis i nærlæser profilerne på Yankee, Helle og compagni så finder i ud af de har lidt tilfælles - trav. Og så forstår aktørene i sporten ikke, hvorfor det har gået tilbage for den sport... Lig lige mærke til at Bente alias Yankee først melder sig på banen, da jeg skriver jeg stopper i tråden. Meget modigt gjort Bente, som pludselig er blevet synsk og tilsyneladende kan se hvem grovæderen i min bil var. Den samme Bente som jeg nok har de første 10 sider af diverse materiale liggende på af "tvivlsom" karakter på min hardisk ( - ja Bente, jeg har stadigvæk det hele!!). Om Tråden: jeg synes ellers der er flere rigtig gode indlæg i den. Og ser man bort fra de rent personrelaterede indlæg, så bliver overvægtproblemets dilemmaer ridset ret godt op. Specielt Ninis indlæg er meget meget oplysende, for mig hvert fald. Ang. grovæderiet, så beskrev jeg meget meget underdrevet og det var måske en fejl. Det var noget af det værste jeg endnu har set et menneske gøre. Der blev nærmest skovlet mad ind med begge hænder, og vedkommende sad på et tidspunkt selv og gylpede med en hånd for munden fordi maden var ved at komme retur. Hvorpå vedkommende masserede maden fysisk ned på sin hals for at få plads til mere. Og jeg sad og forsøgte fortvivlet at holde øjnene på vejen mens jeg kæmpede med kvalme. FØJ! Siger jeg bare. Det var bare helt helt udbeskriveligt ulækkert!! Er ellers ikke sart, men det er suverænt noget af det mest grænseoverskridende jeg nogen sinde har set et menneske gøre!! Og jeg begriber virkelig ikke, hvordan et menneske kan komme så vidt.  Gad nok se madammerne stå model til det jeg så den dag!! Den der kan spise en hotdog efter sådan et show uden at kaste op får en 100las af mig lige så hurtigt som de kan tælle den!! Men jo, jeg har en mere end almindelig interesse i det her. Min veninde fik en motionscykel i julegave af mig og hendes mand, og jeg vil gerne forstå det her bedre, så jeg kan være en større hjælp. Det er meget svært at vide, hvordan man gør " det rigtige" i en given situation, når man ikke selv har haft de problemer.
staldhestely...nu syntes jeg så ikke rygere er ulækre...det var for at sammenligne...ikke andet.. for så kunne vi jo snart hakke ned på alle...det er der vel ingen grund til..
Jeg er overbevist om at det bedste for omtalte person,ville være en tur hos lægen,så denne kunne henvise til eksperter på området.I stedet for diverse selvbestaltede lomme psykologer.Det lyder bestemt ikke som en der bare spiser for meget/forkert i mine øjne.Og en kondi cykel,OOOh YEER så er hendes problemer da helt sikkert løst,især hvis hun da ikke har ønsket en. Dorte.
Ja det undrer mig ikke. Det har du vel på alle, som træder dig lidt over tæerne, eller bare har en anden mening end dig, ikke? Det er sgu da en underlig ting at gemme alle indlæg fra div foraer på sin hardisk, hvad er målet dog med det? Hvad skal du dog egentlig bruge det til, om jeg må spørge? Mit generalieblad fejler ikke noget, hvad med dit? Kan da godt huske den tid, hvor det var min mand og mig der stod for skud, for dine intriger. Få dig dog dit eget liv menneske, istedet for at sidde der bag skærmen og finde på rafinerede og udspekulerede måder, at såre dine medmennesker på. Somme tider, er du Lene, altså bare for meget. Hvis det går nedad for travsporten, så er det vel ikke så underlig, vi er faktisk, lige som mange andre aktører fra travsporten, stoppet med at smide masser tusinder, i det game.
"Men jo, jeg synes det var dybt ulækkert at se et menneske spise sådan. Havde håbet på en ville svare lidt mere konkret og serøst på spørgsmålet, - hvad gør man i sådan en situation. Er det fordi i selv er magtesløse og uvidende i svarer sådan. Jeg tror det måske." Nej, det er bestemt ikke fordi jeg er uvidende eller magtesløs at jeg svarer som jeg gør. Jeg svarer på minmåde, fordi jeg synes du udviser så lidt respekt og så lidt medfølelse og forståelse at det er helt uhyggeligt. Det er virkelig personer som dig, der kan få tykke mennesker til at krybe i de mindste huller og forsøge at forsvinde fra omverdenen, istedet for at være sig selv og leve med den man er. Det er dine små beskidte kommentarer og de grimme gloser du kan smide omkring dig, der gør at folk herinde er dybt forargede og ikke svarer dig seriøst. Hvis du ønsker en sober debat, så start med at være sober selv!!! Og dertil kan jeg kun sige at det er ikke de tykke mennesker der har et problem her, men derimod dig! Du skal simpelthen lære at respektere andre mennesker uanset om de er tykke, anoreksiofre! Og uanset om de vælger at spise i din nærhed eller ej. Desuden synes jeg du skal sige til din "veninde" P at hun giver dig brækfornemmelser når hun spiser... så kan det være at du helt naturligt slipper for at se på hende spise mere. Med veninder som dig behøver hun jo ingen fjender!
Du får det til at lyde så simpelt... Og alligevel er det simpelthen ikke simpelt på nogen måde. Du skriver at overvægt er livsforkortende og dyrt for samfundet. Det er jo så ikke altid tilfældet og hvis samfundet har de overvægtige til belastning, hvorfor er det så ikke lige at samfundet sørger for at de overvægtige kan få hjælp eller sørger for at de i første omgang har mulighed for at købe rigtigt ind? Hvis du ser på supermerkederne vil du finde at alle de sunde ting sjældent er de billigste. Hvorfor lægge så mange afgifter på sunde ting istedet for at lægge dem på de usunde? Hvorfor er diætister og fitness centre så ekstremt dyre at de fattigste i samfundet ikke har mulighed for at benytte disse? Jeg synes der er mange hurdler som de overvægtige skal over for at nå målet og det er langt fra alle overvægtige der selv synes deres problem er så stort at de behøver gå alt det igennem... og så er der naturligvis den gruppe der ikke magter at gå det igennem fordi de er langt nede. Og jeg vil så lige sige at der allerede ER a og b hold og endda c hold i vores verden. Det er bare de færreste der ser det, hvis de ikke tilhører "bunden". Når du så skriver om din bekendte i den lederstilling, så kan jeg kun sige en ting om ham FØJ FOR H*LVEDE... sikken en klam skid. Jeg er overvægtig, sådan ca 10-15 kg ifølge statestikkerne og jeg må sige at jeg har 100% styr på min tilværelse. Og jeg ved at der er mange andre der er overvægtige, som har 100% kontrol over alt andet end deres krop. Det kan der være mange grunde til, så jeg synes hans "logik" er for simpel og for lav. Det er diskrimination i høj grad og det er uacceptabelt! Og så til sidst vil jeg gerne spørger dig... hvad er overvægt for dig? 10 kg? 20 kg? Ifølge statestikkerne skal jeg veje mellem x og y, men faktisk holder jeg mest af mig selv, når jeg vejer ca 7 kg mere end jeg burde ifølge BMI. Ligesom at jeg synes min egen kæreste ser rædselsfuld ud dengang han var fitness instruktør. Han lignede en der aldrig fik noget at spise. Hulkindet og i mine øjne så han direkte syg ud. Nu hvor han har fået lidt mere på sidebenene ser hanfantastisk godt ud og det bliver tilkendegivet alle vegne fra. Han er 5 kg over sin "normalvægt". Hvordan hænger det lige sammen?
Åh, hvis det dog bare var så enkelt... Hvad så med de piller man indtager, for at væres "normal" i samfundet, skal man så bare lade dem ligge? Så er man endnu engang udstødt.. så er man slank, men udstødt, fordi folk ikke kan holde ud at se en falde om på gaden i mindre eller større krampeanfald fra tid til anden!!! Det er så nemt at sige at den eneste faktor til fedme er mad! Det er det bare langt fra!
Det er iøvrigt interessant at det ofte er kun er kvinder der betragtes som FEDE når de vejer 20 kg over normalvægt... En mand som vejer 20 kg for meget - han har ofte bare det hele siddende foran på maven - og en sådan vom har aldrig forhindret en mand i at gøre karrierre eller noget. Han ville heller aldrig blive beskyldt for ikke at have styr på sit liv... mens kvinden med samme procent af overvægt, hun betragtes som en taber... Er det ikke underligt?
Efter flere dages fravær fra denne tråd, så kører Lene stadig sit "fede mennesker er ulækre - hjælp de smitter". Og ja jeg tolker og tolker - på nøjagtig samme måde som vi (der i jeres øjne vejer for meget) bliver tolket af dig. Jeg er ikke uenig i problematikken, men det er dit menneskesyn, der er så horribelt. PUUUST - værsågod Lene, så pustede jeg lige noget af min fedme-epedimi over på dig og andre "frelste" normalvægtige fra dette indlæg. Må I alle nå mindst mit BMI på 33 
Nu er jeg selv fed - rigtig smælder-delle-ulækker-fed... med en vægt på 110 kg... ja jeg er klam... Og jeg er KUN fed for at genere sådan nogen som dig Lene - for det er mit formål med livet.. Jeg skal æde for at blive så klam som mulig og for at kunne genere samfundet så meget som muligt.. For det er mit lod... Hurra hvor det går..
Har læst med på sidelinien hele tiden, men hvad i al verden sker der for dig Lene, når du skriver: Og derefter skriver du selv: Sikke meget had du har i dig - hvorfor bærer du rundt på så meget had? Hvorfor har du behov for at gemme hvad folk skriver på din harddisk? For mig at se, så er du - Lene - mere syg end en svært overvægtig. Hvis du ønsker at løse andres problemer, så start med at løse dine egne!
Altså lidt træls med folk der kun skimmer en tråd. Vedkommende der spiste så voldsomt er IKKE lig min veninde, som har fået en motionscykel. Der er tale om to personer. P har aldrig været en af mine venner men kun en perifer bekendt. Og dem der snakker om respekt: hvor respektfuldt er det lige overfor sine omgivelser at skovle mad i hovedet på sig selv på den måde... Følte godt nok min personlige grænser var overskredet med mange meter. Og det har ikke noget med fedme at gøre, men med adfærden. Der er jo trods alt nogle omgangsformer og sociale normer som de fleste af os følger. Eller skal resten af verden stille sig op og bare tage imod, hvis en eller anden mener det er at realisere sig selv at springe op og skixx midt på kaffebordet. Er det så meningen vi andre bare skal akceptere, at "sådan er hun". Og beslutter en sig for at spise på en måde så resten der sidder ved bordet bliver helt grønne i hovedet, så skal de bare være glade for at vedkommende står ved sig selv - øhhh - get real.   Synes godt man kan opføre sig med et minimum af pli og almindelig dannelse når man omgås andre mennesker - 
"jeg VIL tabe de 5 kilo inden at det bliver værre ,og min hest skal heller ik have hold i ryggen" Jeg synes det er helt fint at du vil tabe dig de 5 kg, men nu er det jo ikke lige fordi hesten får hold i ryggen af at gå med en tung rytter! Sikken noget sludder.
Jeg syntes at det er fint at folk bliver federe og federe Så bliver min datter ikke arbejdsløs, når hun engang er uddannet diætist
Jeg har lige et par små forsigtigt spørgsmål? Bruger du parfume og/eller deodorant? Når du har været ude ved hesten, er du så vasket og omklædt før du møder andre mennesker? Kører du i din egen bil, til steder hvor du kunne have cyklet eller brugt offentlige transportmidler? Spiser du nogensinde noget foran andre mennesker? Bare helt simple spørgsmål, som jeg håber du gider besvare...
Med hensyn til Lenes oprindelige spørgsmål om hvorvidt Fedme er en edpedimi, skal jeg ikke gøre mig klog på, da jeg ikke kender differetiationen af ordet epedimi. MEn fakta er at danskerne generelt, de seneste år er blevet federe og federe. incl mig selv. Jeg har faktisk været så "dygtig at have oparbejdet mig selv en overvægt på ca. 40 kg. Altså en BMI på 35. Det er langt fra sundt hvilket jeg i alder af 24 også er begyndt at kunne mærke. Ikke meget men men begynden tegn. Men alligevel har jeg de senste ladet det blive værre og værre. Og har også hele tiden været ked af min vægt. Derfor har jeg indtil for nylig også undgået vægten. Faktisk havde jeg ikke været på vægten i 3 år. Jeg har ingen undskyldning for min overvægt, den skyldes udelukkende AT JEG HAR ÆDT, smugspist slik, kager og alt andet snask og er en doven person. Derfor har jeg vel også et lavt stofskifte hvilket ikke ligefrem hjælper til at tabe sig. Men det er jo min egen skyld. I fortvivelse over min overvægt og i dovenskab over ikke at magte (læs gide) en aktiv hverdag smat ændre spisevaner var jeg på et tidspunkt ved bare at acceptere at jeg bare skulle være fed. Jeg har også selv tit stilt mig det spørgsmål hvorfor jeg lod det gå så vidt, og har altid tidliger sagt at sådan ville jeg aldrig komme til at se ud, af samme argument at man jo bare kan gøre en indsats inden problemet bliver så alvorligt. Hvorfor jeg ikke har gjort det, tja jeg lukkede vel øjene. Men nu er jeg heldigvis fået samlet min regnorm rygrad til at gå i kamp mod vægten. OG ja det går LANGSOMT ned af bakke. Men det er den rigtige vej. MEn poienten er at jeg tror at mange i disperation og fortvivelse "opfinder" div dårligdomme for at undskylde deres overvægt. OG drefor vælger at lukke øjene for deres problem. Hermed ikke sagt alle for der er virkelig mange som grundet sygdom, medicin eller andet har og får vægt problemer. Min teori er at før man kan tabe sig skal motivitione være der og komme inden fra, og jo flere halvhjertet forsøg man fortager for tabe sig des svære bliver det at fortage endnu et forsøg. Sådan er det i vertfald i min verden. Endvidere er det meget umotiverende at høre når andre personer kloger i hvordan man skal tabe sig, også selv om det er vel ment. For mange er dette et ømtåligt emne fordi man inderst inde god selv er klar over problemet og ikke har brug for at andre smider yderligere salt i såret.
Det er ikke mere besværligt end man selv gør det til. Jeg håber da ikke at du er på piller for at være normal. Jeg skal da ikke snakke om overvægt,jeg vejer vel ca 115 kg,men mor Jytte prøver at få mig ned på mellem 9o og 1ookg. det er fint for mig,det er nemlig ikke med tvang. Men min idial vægt skulle være ca 8o kg. Hvor får de det fra??? Jeg har det fint som det er,men jeg ved også at det ikke er så sundt at veje for meget,hjertet osv i ved. Men igen det ligger til livsstilen,god mad og en god flaske rødvin i ny og næ,jeg kan heller ikke holde vegetar med ud. Bøffer til smeden,så er der noget ved det. Ha en god dag Miki. Den Gamle Smed NSW
Drøn godt indlæg!!   Og superflot at du er på vej, jeg ønsker dig al mulig held og lykke til det.  Har fuld forståelse for man ikke skal stille sig an og lege Kloge Åge i forhold til en der kæmper sådan en kamp. For mig føles det lidt hult bare at købe en cykel til min veninde, og så stille sig op ved siden af og kigge på. Må da indrømme jeg er drønhamrende stolt af hende, når hun tager en tur hver anden dag - og har også talt med hende om, om hun synes det kunne være godt at begynde på DDV, som flere her i tråden ser ud til at have haft gode erfaringer med. Har jeg lært noget af tråden, så er det at emnet er så utroligt ømtåleligt, at det mest af alt føles som et minefelt, hvor man risikere at få hele hovedet rykket af, hvis man ikke tripper forsigtige af sted på kattepoter hele tiden. Men okay, tror nu også (aka jeg ved) der er et par stykker som bare synes det var en kærkommen lejlighed til at få luftet svinehunden  Gudskelov har min veninde og jeg kendt hinanden i næsten 10 år, så hun ved nu godt at jeg ikke mener noget ondt med det, hvis jeg indimellem bevæger mig rundt som en elefant i en glasbutik.  At være motiverende og støttende på en god måde, er selvfølgelig målet - nogen gode ideer, foreslaw??
Jeg syntes ikke at man har ret at blande sig i en andens persons vægt, hvis vedkommende ikke har meldt klart ud at støtte ønskes. For Lene du har ret, det er et minefelt! Nu har jeg indtil videre smidt en del kiloer og er glad for at folk lægger mærke til det. Men der er også dage hvor jeg pligtskyldigt smiler når folk i så rigelig omfang lægger mærke til at jeg er skrumpet. Det er dybt doppeltmoralsk af mig, jeg ved det! På den ene side bliver jeg mopset over at folk ikke lægger mærke til det, på den anden side bliver jeg træt af at vægttabet bliver overdimensioneret rost. Den bedste hjælp jeg kan få fra mine omgivelser er, at de ikke spiser søde sager og lækkerier omkring mig. Det er hårdt nok i forvejen at lade fingrene fra dem, men hvis mine nærmeste venner sidder og gnasker slik og chips lige ved siden af mig i sofaen, så er det mega hårdt at finde nydelse i en gulerod.
Hej Alle Håber at der en som kan hjælpe mig. Problemet er at jeg har fået denne her skinflash fra Dior af min mor og far da de var ude at rejse, men jeg kan ikke finde ud af at få noget ud af den??? Er der en som har den og lige ved hvordan den virker??? 
tryk i enden på den som en stiftblyant
lige præcist sådan en Lisa. Men da ikke få noget ud, altså ikke noget farve.
Der skulle så have stået kan og ikke da:-) Har prøvet det du skriver Smukke Ped, men man kan ikke trykke på den, man kan dreje på den hvor den bare klikker men ikke mere. Er ved at tro at den er defekt, øv når den er købt i flyveren via toldfri 
min kæreste og jeg taler om at købe hus sammen. men vi har svært ved at blive enige. vi er meget forskellige i vores værdier. han er nok lidt mere "fin" på den end jeg er. diskussionen handler pt om min kat. han bryder sig ikke meget om dyr og slet ikke i hjemmet. men jeg holder på at min malthe skal flytte med. nu kommer han så med et forslag at jeg i bytte for det skal give afkald på min ret til at være en del af indretningen og at han ved uenighed om det skal have det sidste ord. det er da i mit univers ganske urimelig at forlange af mig, når jeg også skal bo der og have et hjem der. har han rotter på loftet da? han mener det er rimelig da jeg jo også har tre heste der stjæle både tid og penge. lad mig høre hva i kære hnér tænker om det
Hey.. er der nogen herinde der er i gnag med / eller kender til uddannelsen til 
Jeg overvejer om man selv kan lave hørfrø olie til hestene, hundene mv. så det rent faktisk osse kan holde sig i længere tid ligesom den alm. raps olie man køber i butikken. Er der nogen der ved noget om dette, som evt. kan skrive mig svaret, så ville jeg blive glad. Jeg tænkte på om det er en mulighed at lade hørfrøene stå i de sædvanlige 24 timer så det olie ligende er trukket ud af dem og i det vand de ligger i, og om så man kunne koge det og gemme det på flaske evt. Grunden er at min hest og hunde får hørfrø, men jeg ville gerne lave olie ud af dem, som osse kan holde sig i lidt længere tid.
Du starter tråden med at ville diskutere epidemni eller ikke og forsøger at holde tråden på rette spor, men det lykkes dig ikke rigtigt og nok fordi det der nu diskuteres, er det du egentlig ville diskutere; nemlig problemstillingen omkring fedme. Fair nok! Tråde der får sit eget liv, har ofte et formål. Det som ingen rigtigt siger med ord her, men som man er meget obs på i USA er, at overspisning reelt er at sammenligne med alkoholisme. Det er de samme mekanismer, der gør sig gældende og overspisning frigør ligesom overdrevent alkoholforbrug en masse endorphiner. Med andre ord, når LeneJ har det svært, hvis andre gnasker slik, chips og cola i hendes nærhed, skal man se på det, som når der drikkes foran en alkoholiker. Fedme er ikke en sygdom nej, men fedme er en lidelse. Ligesåvel som man nu har konstateret en særlig genstruktur hos alkoholikere, ser der også ud til at være en særlig genstruktur hos overvægtige. Der forskes faktisk i at manipulere den genstruktur medicinsk. Dette være ikke skrevet for at overvægtige bare skal sætte sig ned og give op og sige, at der ikke er noget at gøre. Men det er reelt ikke så enkelt som nogen gerne vil gøre det til. Selv har jeg mere eller mindre givet op, jeg orker ikke at slås med elevatoren mere, men det lykkes for nogen at blive ned, så det er med at give dem den fornuftige støtte man kan. Kommer de til middag hos en, så sørg for at have grøntsager og en god salat. Lad være med at stille slik og kager frem til dem. Køb sukkerfri vand til maden. Så har man hjulpet på en aktiv og respekterende måde. MH Conny
mig selv ret til at komme med min mening.. Om folk er tykke el. normale el. kald det hvad i vil. Det er op til folk selv, det eneste jeg ikke gider og høre på er folk der brokker sig over at være for tykke, og ikke gør en skid, det er virkelig  I min familie er der selv nogle stykker der er for tykke! Og helt ærlig ingen kan da være tilfreds med sig selv hvis de vejer 50kg for meget! Mener ikke det er fair at sætte prisen op for usundt mad, da det jo ikke gælder alle at de er for tykke! Hvade en veninde der var for tyk, og har på ingen måder ondt af folk der er for tykke! Kender ingen der har ondt af folk der er for tynde (hvilket jeg er, kæmper for at tage på men uden held) Derfor har jeg absolut ikke ondt af andre, el. mig selv. Man vælger selv hvordan man vil leve, og hvor meget man vil motioner osv. Men dårlige undskyldniger er der nok af, mange der er tykke, det er samfundetsskyld, har ikke tid til at dyrke motion osv osv. Men underligt nok, dem der vikrlig gerne vil tabe sig gør også en masse for det, og hatten af for dem der gør det! Dem har ejg respekt for! Lige min mening
Jeg venter stadig på svar! Husker du nu også lige at fortælle, at det materiale som du skriver at du har arkiveret i din hardisk, højest sansynlig er noget du selv - eller har fået andre til at lave.? Jeg vil stadig gerne have en forklaring på, til hvilket formål du tilsyneladende opbevarer materiale om mig af "tvivlsom karakter" for!
Har du det bedre nu? Du har lige på vældig elegant hvis trukket stort set alle overvægtige mennesker over en kam! Hvis verdenen dog bare var så sort og hvid. Troede først at du var yngrer, men kan se at du allerede er 22 år. Mon ikke at ud på et eller andet tidspunkt indser at der også findes en masse grånuancer? Det er sjovt hvor i finder alle dem som beskylder samfundet og sygdomme henne? Ingen af mine overvægtige bekendte eller venner beskylder andre end deres egen fødeindtag for deres overvægt. Og imens du svømmer i din egen selvmedlidenhed over at du er for tynd, så kan jeg da fortælle at der er mange som har forståelse for kvinder der ikke kan tage på i vægt. Jeg har altid været træt af at være trøstespiser og ikke en af dem som stoppede med at spise når verdenen gik en imod. Efter at have mødt et par stykker af "den anden lejr", har jeg da erkendt at det ikke er en ønskelig egenskab at have. At have empati og forståelse for andre, selvom man måske ikke helt forstår mekanismerne bag, er ikke den værste egenskab at have.
Det som jeg skriver er, hvis du gider at læse... Jeg har som sådan ikke noget folk er tykke det er deres sag, men det skal ikke gå ud over mig, f.eks ved at sætte usundt mad, slik osv op, fordi der er nogen mennekser der ikke kan styre der træng til mad, så det pludselig bliver et så stort problem! Og som sagt, de tykke mennersker som jeg også skriver jeg ikke kan have er dem, der brokker sig over det er alle andres skyld de ser sådan ud, og brokker sig igen igen unde at gøre end skid andet end at fylde i hovedet! Det er dem jeg kan   mig over! Har en veninde, hun er lidt tyk, hun kæpmer skam for at tabe sig, hun ved den re gal og ved det kun er hendes egen skyld! Og ja min fylkde respekt! LIge en sidste ting fyldt med selvmedlidenhed, ok det må jeg nok sige, jeg samligner. Jeg har det fint med at være tynd.. Så ingen ting der... Men jeg har endnu ikke mødte en som du beskrivewr der overfor folk som er lidt for tynde.. Kun at vi sulter os selv osv osv.. Men det er et helt andet emne..
Først lad nu være med at råbe mit navn, er ikke tunghør! Og jeg kan skam også læse. Hvis du ingen mennesker har mødt som viser ufrivillige tynde lidt empati og du tilsyneladende svømmer i overvægtige mennesker som giver alle andre skylden for deres overvægt... ...Tja, så vil jeg finde mig en ny omgangskreds. Måske skyldes det at jeg bor på landet, eller har min omgangskreds bare noget mere hjerne. For her ved de overvægtige at de har ædt for meget og bevæget sig for lidt. Og alment har folk også forståelse for alle dem som går og slåes med noget i livet. Om det så er rygestop, under- eller overvægt, depressioner eller andet godt. Der må sku være et eller andet i vandet heromkring...
havde ikke lige set jeg havde skrevet dit navn med stort! Og dem jeg kender der er tykke, er nogle i min fars kones familie, ellers nej så kender jeg ingen.. Der har kørt rigtig meget, i tvet og radioen omkring tytkke mennesker, og det er et stort problem. Og mange brokker sig over de er fede uden at gøre nogen som helst ved det, men sidder og siger jeg burde og skulle også lade vær osv osv. Og ja så gør det dog i stedet for at lade det blive evd snakken! Helt ærlig hvis man virkelig gerne vil noget ja så kæmper man for det, ikke lade det blive ved snakken, det jeg mener er der er for meget meget snak og for lidt handling... det er det der kakn genere mig..
hvordan ved du at de ikke gør noget ved det ? kan du se på en fed om hun tramper løs på en stairmaster hjemme i stuen ?? eller kan du se på en fed om hun spiser sunde grønne retter til aftens mad?? jeg er fed ja og jeg kan sq godt beklage mig over det, selv om jeg ved det er helt og holdent min egen skyld, jeg prøver også at gøre noget ved det men det kan være svært lige som rygestop kan være svært, nogen gør det bare og så er det fint mens andre (som mig) skal kæmpe med det fordi de nok har en rygrad som en regnorm eller måske spiller der andre ting ind som måske psyk. problemer m.m. jeg prøver at bruge min lille trampolin og min lille mini stepper og alt det skrammel jeg har slæbt sammen her hjemme, fordi jeg har ikke lyst til at udstille mine deller i et fitnes center foran en masse små tynde labre tøser , eller udstille min blegfede krop i en badedragt, det forskåner jeg andre for, men jeg prøver og fejler ofte, men jeg prøver sq Jannie
Nej fedme smitter altså ikke som sådan. Fedme kommer, når man putter for meget, og især af de forkerte ting i munden. Fedme smitter ikke fra mor til barn, der er det familiens kost og motions vaner der er årsagen. Medicin er faktisk heller ikke direkte skyld i fedme; men en del medicin er desværre appetit øgende, så hvis man ikke selv er opmærksom og passer ekstra på øges vægten. Tiltag til at undgå fedme kan være: mere motion. mere bevidst om sund kost og hvad man putter i sin mund. Bedre alternativer til fast food. ( det er næsten umulig at købe et sundt måltid på en grilbar eller på mange restauranter hvorfor?) Hilsen Bente
Ufatteligt, at I tynde/normalvægtige bliver ved med at tro, at vi fede/slaskefede/overvægtigeesværtrt overvægtige og hvad I ellers kalder os, nærmest lever af fastfood, slik, kage, chips og sodavand, og genrelt overspiser. Ja, der er da sikker nogle der gør det, men det er altså de færreste, uanset vægt og vægtklasse, der lever af det fede, usunde mad, og som overspiser konstant og hele tiden. Lad være med at skære alle over en kam, tak! I kan ikke se på en I overhovedet ikke kender, om vedkommende lever af burgere, fritter og cola, eller om vedkommende kun er på grillbare/McDød/lignende sted en gang om året, eller om "den fede", for nu at bruge et af jeres egne udtryk, der står uden for bageren er på vej ind efter fire flødeskumskager til sig selv eller et lækkert, friskt rugbrød! Men med jeres fordomme, vælger I selvfølgelig at se det negative valg, for alle fede er jo ens - I jeres øjne! Et sundt vægttab i "vores" vægtklasse hedder ½-1 kg ugentligt. Det tager altså nogle år, for en på 150 kg at blive normalvægtig, og i al den tid, vil personen blive bedømt som doven, spiser for meget, lever af burgere og cola, motionerer ikke, og hvad I ellers har af fordomme om overvægtige menneskers livvstil. Personligt, hvis jeg skulle leve af burgerer og anden fastfood, ville jeg kun have penge til mad højest 2 dage om ugen. Med et budget der pt. hedder 250 kr. om ugen til mad, tolietpapir, hø til dyrene, grus til katten, rengøringsartikler osv, er der slet ikke penge til usund mad og fastfood. Godt det samme, for jeg vil hellere have et ordentligt sammensat måltid med masser af grøntsager, end en fedtet burger, som jeg får tynd mave af. Min krop er slet ikke vant til fed mad. Men hvad, det nytter ikke at jeg skriver det, for i og med at jeg ikke taber mig, spiser jeg jo, pr. definition af jer "tynde", for meget og forkert, og selvom jeg dyrker motion dagligt, dyrker jeg jo ikke motion i jeres øjne. Og jeg har heller ikke hverken selvværd eller selvtillid, for det har fede mennesker jo ikke! Det er den værste gang bavl at lukke ud. Selvværd og selvtillid (og selvkritik for den sags skyld), sidder ikke i tallene på vægten. Tina
Der kan man bare se, jeg er simpelhed blevet så kloge idag. både her og på arbejdet idag. Det er helt vildt, spændende og se om jeg kan huske det i morgen også   ha ha ha.
Nu virker den. Jeg drejede og drejede, men jeg passede på. Det var dejligt, var ellers bange for at den ikke virkede 
Det ville jeg under ingen omstændigheder gå med til. Hvis jeg havde en kæreste og skulle flytte sammen med ham, ja, så følger katten altså med. Vil han have mig, må han tage pakken. Min x var absolut heller ikke glad for katte, da vi lærte hinanden at kende, men da han kom ind på katten, blev han faktisk utrolig glad for den. Sådan har han aldrig haft det med katte før. Så jeg ville ikke acceptere det forslag!
Jeg ville ikke opgive mine dyr, uanset om det hund, hest eller kat. Hvis manden ikke ville have mig med dem, tja så var han ikke manden for mig... Håber i finder en løsning, i begge kan leve med.
urimeligt!
sammen i 6 år og jeg ved at han aldrig blir glad for katten og fred være med det. behøver han jo heller ikke. men han blir nød til at acceptere at jeg holder af den. har først fået malthe i juni mdr. vi har ikke boet sammen de sidste 3 år fordi vi ikke har været enige om vilken bolig vi skulle have. nu har vi så fundet et skønt hus der ligger 600 meter fra en mark han ejer og som mine dyr kan gå på. og så diskuterer vi sådan noget latterligt noget. det er da virkelig til at grine af.
Jeg kan kun sige, at jeg meget lynhurtigt var nået til enighed med mig selv om, at den fyr gad jeg ikke flytte sammen med... 
Alene det at du skriver at I ikke har boet sammen de sidste 3 år pga I er uenige - det siger da alt...   Umiddelbart lyder det for mig som om at hvis I elsker hinanden og fortsat vil være kærester er det måske bedst i bor hver for sig. Men der er jo kun en (eller 2) der kender jeres forhold nok til at råde om sådan noget, og det er jer selv - dette blot mine tanker ud fra det du skriver. Held og lykke med beslutningen.
Vil da også håbe at du joker, for man flytter da ikke på landet uden en kat i huset? Jeg ser også katte som et nødvendigt onde, men hér på landet skal der være kat, når man har kryb! Desuden ville jeg aldrig overlade indretningen af noget som helst andet end hans eget værksted til en mand... 
hvis det aldrig ændrer sig... Skal I så også forhandle hver dag hvad I skal have til aftensmad ?? Eller hvis tur det er til at støvsuge, tømme postkassen ?? Alting tager jo tid, g entan tager han dig, med alt det der følger, elelrs er du da nok bedre tjent med af finde dit eget paradis.  Her i familien har vi da en del dyr som jg bringer til, men min mand kunna da aldrig finde på at lave handler om det. Fornyligt døda hans farmor og jeg synes hun havde nogle flotte gamle møbler, hvilket han ikke var enige I at de var. Men jeg slæbte det hjem til huset her, og det er da accepteret, ligesom det er at der nu kommer endnu en kat til hjemmet. Men modsat brokker jeg mig ALDRIG når han skal noget eller kommer dagen før han skal afsted og siger at firmaet lige skal et smut til Portugal i 5 dage. Ej, man må prøve at få det til at fungere. - til alles tilfredshed. Held og lykke med dit projekt - og god kamp (er vel passende)
allesammen. problemmet er nok dybere begravet. det er jo ikke første gang vi ser på hus sammen. jeg vil lige nævne at vi også har en søn på 4 år. nå men hvergang vi ser på hus så kræver han ting af mig der får mig til at springe fra igen. det er han så begyndt at holde mig for. men jeg derimod har fået den tanke at han da efter 6 år ved hvad jeg står for og at det egentlig er ham der springer fra ved at kræve så urimelig. men det er så mig der handler. en manipulation på en måde. det har jeg også flere gange sagt til ham og jeg tror på sin vis at det er ubevidst fra han side. så den hergang har jeg egentlig tænkt mig at prøve at se hvor langt han vil gå før han selv springer fra. så han kan få syn for sagen.
total urimeligt   Vil han dig, må han også tage katten med! Min kæreste som ellers ikke bryder sig om heste som sådan, han vil da have både mig og mine heste til at flytte over til ham til sommer, og han vil lave bokse for mig og alting.
kan jeg langt ude sætte mig ind i. Men at i har en søn, og stadig ikke kan finde ud af at flytte sammen... Så er der altså noget galt. -Syntes jeg. På mig lyder det som om, der er noget i vejen med ham (ment rent medicinsk, ikke nedladende). Jeg har også en mand, der vil indretning mere end mig, men vi fandt da ud af det alligevel. -Og det skal siges vi begge er møg stædige. Jeg ville nok overveje om det var den rigtige for mig.
af dit liv smider du væk pga sådan en  er det værd at se hvor langt han vil gå var det ikke bedre at komme videre i dit eget liv ?
Ja ser du da min mand og jeg skulle flytte sammen havde jeg to små børn. 3heste. 4 hunde. 4 katte.1 kalv. 2 små grise. 5 geder. og høns Og hvis han ikke ville os alle, ja så var det ikke mig han skulle være sammen med. Og iøvrigt bestemte jeg det meste i huset også. Nå men det holdt da i 25 år, ha ha Jeg er lige blevet alene,men det er så ikke kattens skyld.
med argumentet at jeg elsker min kat og mine heste højere end ham og muligheden for at føre familien sammen. jeg ved jo godt at det ikke er sådan det hænger sammen men hvis det virkelig er hans oplevelse af sandheden så kan jeg jo svært overbevise ham om noget andet. i min sandhed er der plads til både ham mig børnene og dyrene. jeg har aldrig hindret ham i at realisere sig selv men har desværre nok selv måtte kæmpe for meget for at få plads til MIG i vores forhold. jeg ved at i tænker hvad vil hun dog med den klaphat men alle ved jo at veden ikke er sort hvid og at han jo også rumme gode rare sider. de fylder bare ikke så meget.
... er en del af at bo sammen - men det skal ikke være sådan at den ene skal give helt køb på ting der er vigtige for ham/hende. Og den købslåen om kat og indretning osv lyder som om i ikke er helt modne til at flytte sammen og få et fællesskab til at fungere.
Selvfølgelig rummer han gode sider, ellers ville du jo slet ikke overveje at flytte sammen med ham!  Men ærlig talt, så lyder han til at være... underlig. (Ku ikke lige finde ordet for det!   )Hvis han virkelig elsker dig, så elsker han dig for den du er. Du elsker dine dyr, og dem tager han da med i "købet", hvis han virkelig gerne vil have dig! Længere er den faktisk ikke. Jeg kan blive helt vred på dine vegne. Stiller urimeligt ultimatum, hvis du ikke afskaffer din kat.. Hmm... Jeg havde overvejet en ekstra gang meget seriøst, om det var ham jeg ville dele livet med. Min kæreste, som jeg nu har kendt i halvandet år, blev gjort fuldstændig klart fra start af, at en hest tog meget tid (og penge -mine egne penge-), og at han aldrig måtte bede mig om at vælge. Hestene er min livsstil, har haft med heste at gøre siden barns ben, ca. 20 år, så det ville jeg simpelthen ikke kunne leve uden. Jeg ville blive et meget bittert og trist menneske at være sammen med, hvis jeg valgte mine dyr fra for at tilfreedstille en kærestes behov -også selvom vi havde børn sammen. Det vil du også blive. Du vil altid have en torn i siden på din mand, hvis du skilder dig af med dyret, fordi han siger du skal. Og det med indretningen. Han må da være skør! Jeg flyttede ind til kæresten for 3 uger siden, og vi har været fælles om indretning. På den måde får vi også et hjem, vi begge er glade for at være i   Det burde din kæreste også kunne se... Men held og lykke med det hele og pas godt på dig selv.
...til I er for forskellige   og ikke vil det samme her i livet. Jeg tror desværre også som andre skriver at, "kampen" bliver for stor. Han lyder til at være ret egoistisk, og meget lidt forstående. Du skal ihvertfald tænke dig RIGTIG godt om  Held og lykke med det hele.
Så beder man ikke sin udkårne om at vælge sig selv eller dennes liv. Enten eller. Næ, det er faktisk muligt at have begge dele! Jeg har svært ved at forestille mig I to nogen sinde bliver klar til at flytte sammen. I et forhold laver man ikke byttehandel, kontrollerer og forsøger at lave om på hinanden. Når du så har opgivet alt, hvad bliver det næste han kræver? Det lyder jo heller ikke som om du har brug for at have ham under samme tag, hvis du har klaret dig fint uden i 3 år. Så nøjes dog med at bruge ham til lagengymnastik, hvis det er det som er så godt, og gør som du plejer indtil du møder en der fejer benene væk under dig. :Pia
nok droppet alt om at flytte sammen med sådan et fjols. NEJ, det er ikke rimeligt at du skal af med din kat. Manden har jo ikke slem allergi eller noget andet, der retfærdiggører at du skal skille dig af med din kat. Det er ikke selve det at han vil have, du skiller dig af med katten, det er princippet i at han vil bestemme over dig på den barnlige måde (bestemme over dig i hele taget) der gør at han bare ikke er værd at samle på. Det næste bliver hestene og så kan du føje ham der også og så sidde knæene af ham derhjemme og bruge din tid på at servicere ham.  Ud af klappen med ham; sådan en diktatorisk mand er ikke værd at samle på!
Det er lige nøjagtig barnlig millimeterdemokrati han har gang i. Hvem gider bo sammen med en 5-årig i overstørrelse? Fordelen med dine unger er trods alt, at de vokser fra det... :Pia
Jeg vil give de andre ret: hvorfor overhovedet overveje at flytte sammen med ham med så urimelige krav? Som jeg ser det, kan det kun blive værre. Det med katten kan vise sig bare at være starten. Hvad vil du gøre hvis han senere i jeres samliv kræver at du afhænder hestene også? Et eller andet sted vil jeg næsten lettere kunne forstå hvis han havde foreslået dig at komme af med én af dem, inden i flyttede sammen. Altså set i lyset af at tre heste tager en helvedes masse tid og er temmelig dyre i drift. Men at begynde at handle på den måde, det kan jeg altså ikke rigtigt tage seriøst. Min kæreste er absolut ikke enig i mit dyrehold, og prøver ihærdigt at indføre en regel om at "  hvilket ikke rigtigt er lykkedes endnu. På en eller anden måde er det vel også forståeligt når jeg i forvejen har syv heste (miniaturer vel at mærke), ni katte, ca. 60 chinchillaer og vores tilsammen tre hunde... Han vil gerne påvirke mig til at skære lidt ned, men i sidste ende er det min egen afgørelse, og han ville aldrig nogensinde begynde at stille krav i den forstand. Held og lykke med dit valg...
Min første indskydelse: Jeg er altid lidt lunken ved folk der ikke kan lide dyr. Er du sikker på at han er manden for dig?
gå af med et eneste af mine dyr bar efor kærestens skyld.. ALDRIG.. de er mine små babyer... Lige nu er kæresten så og sige flyttet ind hod mig, selvom han stadig har adresse hjemme hos sin far (af forsikringsmæssige årsager).. Og han har fuldt ud accepteret alle mine dyr, lige fra rotterne til ponyerne   Og han ved godt at hvis vi en dag skulle flytte for os selv (der bor også 2 andre drenge er) skal alle mine dyr med (bortset fra ponyerne, da de ikke kan komme med i lejligheden  ).. og han har accepteret de skal med.. Så længe han ikke skal passe dem   (Eller betale for dem)
Når det drejer sig om katten, så kan jeg egentligt godt følge ham. Det er hverken nemt eller renligt at have dyr i hjemmet, jeg er heller ikke til inde-dyr. Hvis nu Sunflower havde haft katten, da de lærte hinanden at kende, så var det noget andet. Men den er anskaffet for 7 mdr. siden, velvidende at partneren ikke var til inde-dyr. 
hverken katten eller hestene er "problemet" her og det er slet ikke et spørgsmål om man sætter dyrene højere fremfor muligheden for at få et hjem sammen med ham og barnet. Det er et spørgsmål om at han vil være en lille diktator og forsøger at komme til at bestemme alt over dig og dit liv - og det lykkes ham sgu næsten i kraft af at du tror det er et spørgsmål om hvem du sætter højest - og selvfølgelig ikke vil vælge dyrene fremfor din barns fremtid. Jeg gentager lige en gang mere: det er   et spørgsmål om det, men det er selvfølgelig nemt for ham at få det vendt sådan og på den måde give dig dårlig samvittighed. Det skal du ikke have!!! Men trøst dig - dit barn er   bedre tjent med en glad mor med selvrespekt end en "hel familie" der bliver styret af en persons barnlige hang til at bestemme alt. Det må du så forklare ham, stå fast ved din beslutning og iøvrigt lade ham mugge og pive som det pattebarn, han åbenbart er. Det lyder lidt som om han trænger til lidt basal opdragelse i hvordan man omgås andre mennesker på en ligeværdig måde.
Det handler ikke om en kat. At manden ikke vil bo sammen med sit barn og siger at det er på grund af en kat, holder ikke. En sølle kat ville ikke holde ret mange fædre væk. De fleste ville vel være parat til mange kompromisser, alene for et barns skyld. I øvrigt har jeg en gammel veninde, som har fået 3 børn uden nogensinde at bo sammen med faderen. Sådan har de bare indrettet sig. Måske flytter de sammen en dag, men lige nu har de altså noget der holder dem adskilt med ca. 30-40 kilometer. Jeg ville nok ikke leve sådan og det virker underligt eller "eksotisk" på mange, men det fungerer altså for dem.
jeg ku da præsentere jer for hinnanden. jeg kan oplyse at vi faktisk boede sammen i 2 år og da havde jeg en dejlig collie tæve som han naturligvis heller ikke kunne li. når jeg var ude af døren var hun det også. så lå hun ude i al slags vejr indtil jeg kom hjem. jeg flyttede pga hans følelses mæssige ubalancer men han ønsker vi skal bo sammen nu igen. men han har på nogle områder ike flyttet sig og jeg tror at det ikke at kunne rumme andre er en balance han tørrer af på dyret. jeg har sammen med børnene besluttet at vi ønskede en kat og da vi jo boede alene så så jeg ikke noget forkert idet. min hun er død for knap 2 år siden. da den ikke var mere så var det hestene osv. så nej det handler absolut ikke om dyret men om kontrol
Jeg må jo indrømme at jeg brænder for at vide, hvad det lige er for egenskaber ved manden som gør, at du stadig kommer sammen med ham? Kan vi få en liste over hans gode sider?  :Pia
Behøves ikke   Jeg er lykkelig gift. Min mand havde også hund da vi mødte hinanden, og der har slet ingen diskussion været, selvfølgelig skulle han have lov til at have den hund. Den er nu aflivet pga. alder, og får sikkert ingen afløser. Men jeg skrev så også at det var når vi talte om katten, at jeg forstod ham. Ellers gør jeg ikke.
Det er helt klart den de har lavet med U2 - The Saints Are Coming (Y) Super sang!
hejsa kan man selv slette et indlæg man har oprettet???
overskrift!
..det kan man ikke. Du skal kontakte en moderator, dernæst kan der tages stilling til, om der er en "gyldig" grund jf. adfædsreglerne 
Har for nylig tilmeldt mig en debat side lidt ligesom HN. Denne er for folk, der har interesse i Highland Ponies. Kigger så lige ind og hvad ser jeg... En der spørger om der er Highlands i Danmark... AGH... HVORFOR HAR JEG IKKE FÅET MIT LOGIN ENDNU  Nå... skidt med det. Datteren fra det stutteri, hvor jeg købte Ghillie fra, har allerede skrevet om mig... i dejlige positive toner  Jeg startede jo egentlig med at komme på HN, fordi jeg ville udbrede kendskabet til "min" hesterace, men er jo nok blevet lidt afhængig i det år, jeg har været her. Nu åbner der sig pludselig en ny verden for mig, hvor jeg er den, der kan stille alle spørgsmålene omkring Highlands. Gud ved om jeg kommer til at bruge mindre tid på HN, når jeg får mit login   Det ser i hvert tilfælde hyggeligt ud, selvom jeg godt nok har problemer med at tyde SMS-sprog på Skotsk  Tråden fra GB Til dem, der vil se den:   Slår I også jeres folder i andre debatforum end HN?
Var lige inde og se på min præsentation (der i grunden trænger til en opdatering), jeg har sørme snart været herinde i 2 år  Hvor tiden dog går hurtigt, når man er i godt selskab 
Det var underligt... sorry, så må I gå en 2-trins vej gennem dette link og ind på "pony chat" og finde indlægget "Highlands in Denmark?"
Ja, det sad jeg også og tænkte på  Sunflower: Du erkender selv at det er kontrol. Hvorfor så overveje at flytte sammen med ham? Hvis I har et godt forhold som det er nu (hvilket man måske kan undre sig over, hvis han er så dominerende, men kender ham jo ikke  ), hvorfor så ikke beholde det sådan?
Lige umiddelbart lyder det slet ikke i mine øre, som om det er katten, som er problemet. Det lyder mere som to voksne mennesker, som har været igennem en masse ting sammen, men ikke kan finde den samme vej lige nu. Har I overvejet at tale med en psykolog om det? Det vil formentlig kunne åbne op for "de rigtige" problemer i jeres forhold. Og hvad angår katten...Tja, min kat flytter med mig. Basta! Men jeg ville være villig til at indgå en aftale, som hedder, at der ikke bliver anskaffet flere af slagsen...Heller ikke, når katten en dag ikke er mere...Men nu har jeg også en kat, som kun gider at tale med mig... Pøj pøj med det hele..
du har ret og pt går han faktisk til terapi. vi har været der sammen en enkelt gang også. men det er ikke mig der har problemmer med hans måde at ville leve og hans interesser osv. så der blev vuderet at han måske har brug for at ryde op i sig selv lidt. en procces er jo uhyggelig langsom og svær også. hans gode sider er at når han hviler i sig selv så evner han alle de ting. desvære er han bare ikke der det meste af tiden. det er nok håbet der holder mig hos ham. håbet for at han finder freden i sig selv og evner at slipe kontrollen.
...ham tør du flytte sammen med. Hvis du afskaffede dyrene hvem ville han så tørre sin egen uformående af på...uha uha Iøvrigt hvordan kan du overveje at tage katten med...du så jo hvordan han behandlede hunden. Et venligt råd fra en gammel harpe...se du at komme vidre i livet...  Birgitte
er at jeg må have et problem når jeg ikke evner at blive lykkelig uden dyr. jeg skal se at blive voksen for det andet er umodent. jeg tror seriøst at et liv sammen med mig ikke helt tiltaler ham men at han ikke kan tage ansvaret for det så han prøver at skræmme mig ved at gøre mig vred så jeg tilsidst trækker mig
Gad vide hvor mange års terapi han skal have for at holde op med at tørre sine holdninger osv. af på andre. Der er ingen grund til at blive vred på ham, manden er jo socialt handicappet og har sikkert meget lille selvtillid inderst inde. Det er synd for ham, men er du Florence Nightingale og skal dine sønner have denne type rollemodel i omgang med kvinder? Eventuelt ville jeg købe en kat mere...  Seriøst, han lyder som min svigerfar og han er endnu ikke holdt op med at svine folk til, med andre holdninger til livet end ham selv, i en alder af 65. Og det har ikke hjulpet at hans kone har båret ham rundt på en fløjlspude. :Pia
også vende den og sige sådan, at han har lært dig at kende som den du er. Og dine heste og din kat har vel også været med til at forme dig som den du er? Og er han ikke glad for det valg han har gjort sig, ved nemlig at forelske sig i dig. Netop som du er? Det tror jeg, og netop derfor må han jo tage hele pakken. For tager han kun ½delen, ja så risikerer han jo desværre også at miste ½delen af den han forelskede sig i. Og det er vel heller ikke meningen? Så selvfølgelig skal kat og heste med. Og den tid du bruger på dine dyr, den tid har han jo til at bruge på sig selv. 
Jeg har faktisk ikke set ordene elsker og forelsket en eneste gang i sunflowers indlæg... Det er vist tid til at tænke sig rigtig godt om og tage en beslutning en gang for alle. Ikke mere varm grød. :Pia
og sorg. jeg føler begge dele. og i lige mængder. men mon ikke det samme kan siges om mig som om ham. altså det med kun at elske det ½ menneske. jeg hader og foragter de sider af ham som konstant er kritiske og krævende. men jeg elsker ham uendeligt højt når han nogen gange rammer jorden med et brag og virkelig mærker hvad der er vigtigt for ham. så kan jeg tage hele pakke? det ville jeg nok kunne hvis han holdt sig over på sin egen spille side men det gør han ikke. jg har sagt fra over for huset nu og som ventet får jeg at vide at jeg holder ham for nar. snøft
Jeg synes bestemt ikke du holder ham for nar. Du står fast og det skal du også. Medmindre du vil miste halvdelen af dig selv... Dine dyr er en del af dig og kan han ikke acceptere det, er han ikke en for dig!
Jamen jeg synes måske også at du helt skulle undlade at se på hus med ham før det andet er faldet på plads. Ikke det her frem og tilbage. Du har jo erkendt, at I ikke skal dele bolig før han finder sig selv, stil dette som et ultimatum for jer begge. Så er der ro på til at se på resten. :Pia
Kære Sunflower. Du holder af ham fordi du har set nogle gode af de rigtig gode sider af ham, som han sikkert også har. Du forelskede dig i ham fordi du så noget som vi andre ikke set. Men hans dårlige sider er mange og har en stor indflydelse på dig og dit liv. Tænkt hvis han ikke var der ? Tænkt på: -alt det du selv kunne bestemme -alt det du ikke skulle undskylde -alt det du ikke var nødt til at fortælle på en anden måde for ikke at gøre ham sur -alt det du ikke skulle undlade at sige -alt det du ikke skulle spørge om -alt det du ikke skulle tage dig af, fordi du er den voksne i det forhold og den der hele tiden redder situationen i land ved at være (for)forstående. -alt den tid du vil have som er fyldt med glæde i stedet for venten og frustrationer. -alt det andre mænd vil give dig uden at det koster på en vætgskål. -alt det du gerne vil, men ikke kan komme til. Du skriver: Hvorfor værdsætter han dig kun, når han er på røven ? Er det fordi alle andre stiller helt rimelige krav til ham og når han ikke kan kapere dem, så løber ham hjem som en patteunge til dig fordi "du forstår ham" (læs: pleaeser ham)- Er det kærlighed ? Ransag dig selv og find ud af hvilke følelser der egentlig hører til dig og til ham. Det billede af ham du elsker (som vi andre ikke har set) - er det ikke blevet slidt efterhånden ? Er det fordi han er så tæt på rent geografisk at det svært at frigøre sig - og ikke på pga. følelserne ? Er det fordi det bare er nemmere at blive fordi det nu engang er en man kender og resten af verden er derude ? Er det fordi du klynger dig til projektet ham og dig og inderligt håber det skal lykkes ? Er det et projekt der kun eksisterer i dit hoved - eller deler i det ? Hvor mange år skal der gå med det før du opdager at de er spildt ? Hvor meget er blevet tryghed og medlidenhed i det forhold du har til ham ? Min far sagde altid til mig at "psykopater er altid de mest charmerende" når han var bekymret for mit valg af mænd - men det er bare til man lærer at gennemskue dem, så bliver de faktisk meget lidt kønne. Kig på din egen strategi: når du virkelig er ked af det og åbner for posen er det fordi du mener det og fordi du kan mærke at det han byder dig ikke er iorden. Når vi siger sandheden og giver dig ret, forsvarer du ham - men hvor længe varer det forsvar inde i dig selv. Til i morgen hvor du kan mærke at der er noget forkert igen ? mvh. katrunte -som lige har brugt 5 år på det samme (og som stadig synes det er svært at holde op med at elske et billede som man troede på)
Sikken en tråd  Ja, et forhold er en lang række kompromisser, men man skal aldrig...ALDRIG, give køb på sig selv, og ændre på den man er for at please andre. Jeg må indrømme at jeg, som hovedparten af de andre høns, heller ikke kan forstå hvad du ser i en mand som ham? Det lyder som om han udsætter dig for en følelsesmæssig rutsjebanetur gang på gang...og nej, det handler ikke om katten - han kender bare dit ømme punkt, og bruger det imod dig  Du kender ham jo - I har en historie sammen, men det er ikke noget vi herinde på HN, kender noget til. Vi har kun de grove facts at forholde os udfra. Derfor er det også kun dig selv, der kan tage beslutningen om hvad der er rigtigt at gøre. Men udfra hvad du har fortalt os indtil videre, kan jeg kun bifalde at I sætter huskøbet på stand-by. Synes det er rigtig fint at han er begyndt at få professionel hjælp, for det lyder da godt nok som om han har noget, han går og gemmer på. Du må jo beslutte dig for om det er ham du skal satse din fremtid på eller ej - hvis det er det, vil jeg råde dig til at gå aktivt med ind i processen (såfremt han og psykologen bifalder det). Det vil give dig en meget bedre forståelse for hvorfor han er som han er. At I har et barn sammen er ikke nødvendigvis ensbetydende med at I skal flytte sammen...eller i det hele taget være sammen. Hvis I fungerer bedre hver for sig, er det klart at foretrække for alle involverede parter.    Christina
personlig, må jeg jo indrømme, at jeg har haft samme type kæreste. Da vi mødte hinanden gik jeg meget op i min ridning, og trænede på livet løs. -Mit liv var arbejde og hest. Og arbejdet var kun for at sponsorer ridningen. Han var semi-proff fodboldsspiller og blev tiltrukket af mig pga mit engagement i min sport. Han syntes det var perfekt, at vi begge havde vores at gå op i, så jeg var da lykkelig over at have fundet en, der kunne forstå at nogle gange kommer man hjem på mærkelige tidspunkter, og er væk en hel weekend. Efter et stykke tid, blev han optaget på prøve som proff fodboldspiller, og vi var SÅ glade. Jeg støttede ham alt hvad jeg kunne. Men så vendte det også. Når jeg fx skulle til kursus med hesten en weekend, blev jeg bombarderet med hvorfor jeg skulle det, og jeg havde bare at være hjemme. Lige pludselig begyndte jeg også bare at stinke af hest osv osv... Jeg sagde i starten, at det var presset fra det nye hold, der snakkede... Men det fortsatte. Jeg tog en snak, og han svinede mig til med, at det var tidspilde. Så slog vi op, og jeg gik tilbage til den gamle tromme-rum. Efter noget tid kom han kravlende tilbage, og vi prøvede igen. Men sørme om problemet ikke kom igen. Fx når jeg skulle til stævne. Jeg havde som oftest i den periode 2 heste med, på hvert sit niveau, så det kunne nemt tage en hel dag til stævne. Og det syntes han var total latterligt. Igen var jeg så dum og blind, at jeg skruede det ned, og red som de fleste andre, en hest dagligt, og undervisning en gang om ugen. Men da han blev ved og ved, så fik jeg nok. Kylede ham af ht. Desværre havde jeg på det tidspunkt også misset min chance, da jeg skulle begynde at studere, og dermed ikke kunne koncentrere mig så meget om ridning som før. Dagen idag er jeg meget glad for at have kylet ham ud. -Han blev desværre ikke proff i særlig lang tid, så da han kom ned på jorden kom han selvfølgelig tilbage, men der havde jeg fået nok. Helt ærligt. Jeg er af den mening, man skal ikke bare smide sit forhold på gulvet, slet ikke når der er børn blandet ind. Men det lyder nu ikke som om der er meget forhold der, og det er kun dig, der skal tænke dig om, hvad du laver. Stop det!
pyh hvor får jeg mavepine af at læse denne tråd - bang, var jeg tilbage i mit gl forhold. Han blev bare værre, og værre, og til sidst havde han næsten kontrol over alt i vores familie - og jeg var degraderet til skurekone, syndebuk og børnepasser. Der er en derude til dig, som er villig til at købe "hele pakken", og som har et liv selv, og ikke har behov for at besidde dig. Tro på det! Held og lykke Lene.
Jeg har en amerikansk staffordshire terrier på 1½ år, som mangler lidt grundlæggende træning (o; Derfor har jeg nogle spørgsmål: Når vi går tur forbi andre hunde er han nærmest ved at kvæle sig selv for at komme hen til dem- Hvad gør man så ? Han hyler og skriger... Når de ikke gør af ham gør han ikke af dem... Men når en anden hund først starter bliver han virkelig gal, gør og gør alt for at komme derhen-- Han er meget svær at holde. Og hvad skal man gøre der ? Overvejer at tage en lille sprøjte med med vand i ? Godbidder er han ligeglad med, ligemeget om det er frikadeller eller almindelige. Når vi har besøg kan vi ikke kalde ham til os, vi kan slet ikke få kontakt til ham. Han hopper op af folk (kun glæde), slikker dem osv, og vil hele tiden være med. Han har meget svært ved at holde koncentrationen og høre efter. Når der er gæster og han skal sidde på plads, nærmest kravler han stille og roligt hen af gulvet og piver for at komme derhen, og de/vi sidder kun 1-2 meter fra ham. Han lystrer i det hele taget ikke så godt på indkald og vi kan ikke slippe ham løs. Han hører ikke altid efter fløjten og selv de bedste kødstykker hjælper ikke. Jeg tror desværre ikke han ser os som leder, når han er fri, når vi har besøg og når han møder andre hunde- Hvad gør vi ? Jeg går med ham næsten hver dag, han får sin mad spredt ud over hele græsplænen, han har legetøj kødben osv, men er alligevel en bullerbasse... Hjælp modtages meget meget gerne..
...til et hundetræningskursus og snak med træneren om de problemer I har. I trænger til en masse positiv træning for at få ham vendt. Og det eneste, der hjælper er træning, træning og træning. Og en god træner til at hjælpe jer.  En amstaff er jo en ret stærk, så for ikke at rykke ham for meget i halsen, så kan I skifte til en næse-sele. den lægges på næsten som en grime, og den gør det nemmere at håndtere en muskelstærk hund. Den spænder ikke eller noget, men hunden har jo ingen muskler på næseryggen, så I kan nemmere holde ham i sådan én. Han kan stadig spise godbidder o.s.v. med den på.  Men jeg ville helt sikkert få fat i en god hundetræner, og få noget styr på ham.  Og du går med ham "næsten hver dag"? Du burde gå med ham 3 gange om dagen i hvert fald i 20 minutter til en halv time ad gangen!  camilla
Ved ikke helt hvad du skal gøre, men diverse hundeadfærdsterapeuter fraråder meget at sprøjte vand på dem når de gør sådan. Find evt. en hund han ikke har så meget imod, og træn med at i trækker den forbi og hvis han så retter opmærksomheden mod dig roser du ham, gør han ikke, så starter i forfra. Er der slet ikke noget han rigtig godt kan lide? Et stykke legetøj, noget specielt mad, eller måske at blice nusset et bestemt sted? Prøv at se om i kan lade det være med at være en kamp om hvem der hiver mest i snoren, kun en ond cirkel. Det er hvad jeg har gjort ved mine 2 hunde, og de sitter sig fint og kigger stille på hunden når den går forbi...(det tog også et godt stykke tid at lære dem det!) Kan evt give dig nummeret på min underviser? (godt nok i HMS, men hun er uddannet dyreadfærsterapeut og træner også hunde) Hun giver gratis rådgivning via tlf. og er rigtig sød at snakke med.
Find et hjem til ham hvor de vil opdrage ham Du er med til at give racen et dårligt rygte
Hej.. jeg syntes du skal starte til noget lydighedstræning.. så kommer han ud blandt andre hunde og du får hjælp til opdragelse..det er guld værd, især når man er i tvivl om hvad man gør forkert.. der findes også et utal af bøger om hundenes sprog.. har selv "hundelytteren" af jan fennell som er super god..det er lidt det samme princip som monty robert( staves) altså hundenes eget "sprog". med det at han hopper op skal han ignoreres fuldstændig! vend ryggen til ham og snak først med ham når han er rolig igen.. øv indkald derhjemme først, giv godbid/ ros når han kommer hvergang( også selv om han måske ikke lige kom de første gange der blev kaldt) det skal altid være en god oplevelse at komme til jer.. kommer han ikke når i kalder går i i modsatte retning, væk fra ham, uden at kalde.. ligepludselig vil han opdage at der mangler noget og vil se efter jer, ignorer ham de første gange han kommer forbi jer til han kommer helt ind (sæt dig evt. med ryggen imod ham og gør dig interesant, rasl med en pose eller lign.) det med når i går forbi hunde har jeg ikke meget erfaring med, men ville mene at godbider(afledning på noget andet) ville hjælpe. men du sriver at han ikke vil spise dem så det bliver jo svært.. har du prøvet pølsestykker eller ostestykker?? det er et hit hos mine hunde.. det med en vand sprøjte skal du ikke gøre, du skal ikke gå mod han, men gøre noget positivt istedet..ved at aflede hans opmærksomhed på noget andet når han går forbi andre hunde.. håber du kan bruge det til noget 
Jeg kunne egentlig godt tænke mig at vide om der er nogle af jer HN'ere der starter stævner i udlandet eller om det kun bliver indenfor landets grænser? Lige et nysgerrigt spørgsmål herfra 
Kender en der har vært i tyskland med hendes hest og starte til et stort stævne i nordheim eller sårn noget..  men rider ikk pt selv, så ingen udenlands stævner til mig. 
Sverige men herregud - med den bro er det jo lettere og hurtigere her fra Hillerød at køre til sverige end til jylland Overvejer at tage med berideren i Randers ned og prøve at ride i Tyskland til sommer og se hvordan det er der
melder du dig til stævner i Sverige? Nogle specielle forbehold man skal tage hensyn til?
Jeg har været i Tyskland et par gange (det er oftest hurtigere end andre dele af Jylland og resten af DK). Klubben har stået for alt med kommunikation og tilmelding osv, så det ved jeg desværre ikke noget om. De skulle besigtiges af kredsdyrlægen dagen inden afgang, og grænsekontrollen skulle se pas, vac.kort og godkendelse fra dyrlægen. Hvis alt går som jeg håber, skal jeg afsted og repræstentere de danske farver igen til august 
Der skal du blot have dansk rytterlicens og hesten skal være dansk registreret. så er du startberretiget til nationale stævner i sverige. Elit tävlingerne er det lidt noget andet med, der skal man søge om at få lov at ride. Det smarte i sverige er at man melder sig til online på klubbernes hjemmeside. I tyskland er det lidt mere besværligt. der skal man først finde ud af hvilken licens klasse man tilhører. Der er fire foskellige, 1, 2, 3 og 4. hvor klasse 1 er de bedste. Man skriver en ansøgning om tysk licens til det tyske rideforbund. de rekvirerer så dine resultater hos dansk rideforbund, når de har kigget tilpas længe på dem beslutter de hvilken licensgruppe du tilhører. Dette afgør så hvilke stævner du kan starte, de fleste stævner er åbne for to licensgrupper, højden på springene afgøres af hvilken gruppe de er åbne for. derfor kan S i tyskland være alt fra 135cm til 160cm, det er derfor lidt svært at melde til dernede.
Ja efter en lille, men lettere ophedet diskussion med en kollega, må jeg simpelthen høre jeres mening herinde  Kollegaen mener at alle heste er avlet med et formål, altså enten spring eller dressur. Jeg mener det modsatte. Min hest f.eks. er en hul-i-hegnet-hest der blev købt hos en hestehandler i Jylland (ikke af mig), så jeg mener jo ikke han er avlet med et bestemt formål. Han bruges til spring, da hans kropsbygning absolut ikke egner sig til dressur - de højere klasser vel at mærke. Vi vil nok kunne ride en LA6 hæderligt hvis vi træner os op til det, men ikke wow imponerende ny stjerne agtigt. Min kollega mener så, at han er avlet med henblik på spring, fordi hans kropsbygning er springbetonet (eller hvad man nu siger i avls kredsene), men eftersom han ikke er avlet hos en avler, så er han vel heller ikke avlet med noget bestemt formål!? Jer der laver hyggeavl og ikke lever af det, avler I noget bestemt? Avler med et formål, eller bare fordi det er hyggeligt? Endvidere; Alle heste kan rides i dressur, selv i de højeste klasser, dette er jeg jo så ikke enig i. Jovist kan alle rides i dressur, og nogle kan sågar lære de svære øvelser, men nogle heste har bare ikke bygningen til, at kunne ride f.eks. en hel MA eller Intermideare 2 som en hest avlet speielt til formålet: dressur. Forstår I? Altså alle heste kan lære dressur, men ikke alle egner sig til at kunne gennemføre en MA eller højere. Nå, hvad siger I? Er jeg helt galt på den eller hvad? oplys mig kære ænder
Hejsa... Spiller I aldrig kortspil på nettet? Jeg er simpelhen blevet besat af et kortspil der hedder Kasino. Der er ikke mange i min familie der kan spille det, ergo må det spilles på min computer. Men det er nu sjovt.
Afhængig af canasta inde på yahoo.. Min farmor lærte mig spillet, men nu er hun blevet for gammel til at spille, siger hun selv..
 Hmmm det kender jeg ikke
Kasino er et sjovt kortspil, der kan spilles op til 4 personer. Jeg spiller det inde på: 
When I Come Around Basket Case Walking Alone Boulevard Of Broken Dreams American Idiot
er I don't care Det er en af de der sammenkoblet numre på deres nyeste CD.. Igennm hele sangen synger de: I don't care if you don't og slutter med I Don't care.. Og så en anden en jeg ike kan husle hvad hedder (men fra samme CD og også en sammenkoblet) Der synger de: Nobody Likes you, every one left you, they all out without you, having fun
Syntes ikke der er noget af deres nye musik der holder på nogne måde. Deres nye musik tjener de en masse penge på, men de skiller sig hellere ikke ud.. Syntes derimod at det meste af deres gl. musik er "okay" Altså: Basket case, time of your life, Minority(DEN aller bedste) American idiot albumet lyder jo som alt det andet der ligger på listen for tiden.
Jeg må altså indrømme, at jeg synes Green Day laver noget kanon fed musik! Om det ligner alle andres kan jeg ikke afgøre - og hvis det endelig gør, så er jeg temmelig ligeglad... Mine favoritter er (blandt mange andre) - American Idiot - Boulevard of Broken Dreams - Extraordinary Girl - Wake me up when September ends Og Ratster Zoo: De sange du taler om er hhv. Jesus of Suburbia og Homecoming - som jeg også synes er ganske gode 
Green Day laver noget rigtig fedt musik. Jeg er helt vild med Boulevard Of Broken Dreams og Wake me up when September ends. Linda.
Jeg ka godt li Green Day og så dem oss på Rokilde '05 Det var en   koncert!!! Især da de spillede We Are The Champions Jeg ka godt li Good Riddance, Basket Case, Boulevard Of Broken Dreams og Holiday. Og jeg vil super gerne se dem live igen...!!!
Ja ja ja! Jeg var der osse! Den fedeste koncert   Alle gik helt amok og var i godt humør bagefter. Det var sgu en god festival med godt vejr - specielt efter mudderbadet i '04 
Bente: Ja, det var fanme tider. Hvis man kigger ud af vinduet nu, får man en depration. Men der var nu oss godt vejr sidste år. Til gengæld varr Skanderborg, som vejret er nu, hmmm
Jeg var så heldig at opleve dem på Roskilde Festival 2005 det var super fedt.    Hilsen Benedicte
Er en af mine yndlingssange 
Jamen her kan jeg jo være med..hehe..synes Green Day laver noget super fedt musik..  Favorit numre: Jesus of Suburbia: Jesus of Suburbia/City of the Damned/I Don't Care Boulevard Of Broken Dreams Wake Me Up When September Ends Brain Stew Basket Case Minority American Idiot
det er bare svært det her. jeg læser hvad i skriver og ved at i på mange måder har ret. tit har jeg haft lyst til at give op men hvorfor kan jeg ikke det? katrunte: da jeg læste dit indlæg tænkte jeg at du havde været der selv. smil. hvordan kom du ud af det og hvordan holder du savnet ud af ham der trods alt også bor i desamme menneske. jeg kan jo ikke engan bare sige slut stop og vi ses aldrig mere. jeg har en søn og derfor skal jeg se ham nu og da og alene det gør ondt at tænke på.
heller ikke have kat indenfor.. Jeg kan ikke se hvorfor at kæresten ikke må bestemme noget, men Sunflower må godt, det giver jo ikke mening.. Jeg ved godt at det er meget han vil bestemmt, men man kunne vel blive enige om noget alle kunne leve med..
Kære Sunflower Ja, jeg har været der - og er der nok stadig. Ville ønske at jeg kunne fortælle dig hvordan man kommer over savnet, men jeg ved det ikke. Jeg savner ham hver eneste dag - det vil sige, kun når jeg ikke ser ham. For det er jo kun den lille del af ham, som jeg savner. Den del som fylder hverdagen og som er størstedelen af hans person (og som jeg naivt længe troede   for den gode del), får jeg nok af, efter bare en halv time i hans selskab. Da vi flyttede fra hinanden for et par år siden, flyttede han kun et par kilometer væk og da vi begge er flyttet langt ud på landet fra København blev vi alligevel ved med at ses og har været kærester on/off siden. Min blev slutning blevet taget i december, hvor jeg fandt mig selv i en situation, som jeg pludselig opdagede det fuldstændigt absurde i. Hans hus skulle nyvurderes og derfor havde han fået familien til at hjælpe ham med at gøre rent. -(ja, jeg takkede nej til tilbudddet). Han ville derfor ikke have besøg af mig og mine hunde, fordi vi svinede med hundehår og han gad ikke gøre rent igen. Fuldt forståeligt tænker I sikkert! Ja, men vurderingsmanden havde travlt og der gik derfor 1 1/2 måned, hvor jeg ikke måtte komme (heller ikke uden hunde) og i al den tid kunne han ikke overskue at besøge mig i vores gamle fælles hus. Vi kunne heller ikke gå ud sammen, fordi han er træt når han kommer hjem fra arbejde og vil tidligt i seng. Efter vi havde sagt   i telefonen en aften tænkte jeg: nej, det passer jo ikke. Det er jo ord uden mening, det her er jo fuldstændigt vanvittigt. Her står jeg og tror, at hvis jeg bare holder ud, så finder han sig selv igen en dag. Så bliver vi både gift og får børn, som jeg har drømt om med ham. Men fakta er at vi har ikke set hinanden i flere måneder, fordi han ikke vil gøre rent i sit hus. Og vi skulle forestille at være to voksne mennesker der er kærester ! Mest chokeret var jeg over, at jeg bare endnu en gang havde ladet mig drive derud, uden selv at opdage det. Jeg ved dette er en offentlig tråd og vil derfor ikke fortælle mange af de andre ting, som du sikkert kan nikke genkendede til, men prøver bare at forklare hvor langt ud dem man elsker kan drive én uden at man opdager det. Selvom det bare er små hverdagsting der skurrer, så opdager man pludselig en dag at det ikke ligger i "normalområdet for problemer i et parhold". Jeg er en stærk, selvstændig rappenskralde med ben i næsen som tidligere har arbejdet med hjemløse, narkomaner og de værste krininelle. Har altid været sej og gæv og ikke til at løbe om hjørner med. Ham her forelskede jeg mig dybt og inderligt i, han virkede som en mand med begge ben på jorden, vi svingede fra første øjeblik vi mødte hinanden og har altid haft noget særligt sammen. I dag kan jeg godt se at det ikke var noget særligt - det eneste særlige var bare mig, der var dum nok til at hænge på - og han var dygtig til at manipulere. Vi taler stadig sammen, men med det ovenstående i mit tidligere svar i denne tråd i baghovedet, bliver det hele tiden en lille smule nemmere at elske ham lidt mindre for hver dag der går. Held og lykke til dig Sunflower En dag er der ikke nogen vej tilbage, så opdager du pludseligt dit ansigt i spejlet og tænker: hvad fanden er det for en kulør - jeg er jo helt grå hovedet - og det bliver man ikke af kærlighed. mvh. katrunte
jeg blir helt træt og tris ved tanken om det jeg måske har i vente. første gang jeg så ham var der bare gnister og det samme følte han. jeg har ofte spurgt ham hvad der er hos mig som han er så tiltrukket af. for det er jo svært at få øje på. vi har begge altid sagt at vi ville vise vores børn at man kan klare det selvom det er svært. vi er begge skilsmisse børn. det ville være så dejligt at kunne vise at man vokser igennem det. men nogen gange skal man også kunne give slip. måske er det bare ikke ment to be. jeg er frustreret og forvirret.
Mange tak for jeres gode råd (o; Der starter desværre ikke noget hundetræning før til foråret i mit område...eller ? Jeg bor i Vordingborg-området. Jeg har kendt Naza (hunden) i ca 10 mrd. Min kæreste havde ham da jeg kom ind i forholdet, og der er desværre ikke blevet gjort så meget ved ham. Det er selvfølgelig en fejl fra min kærestes side, men jeg prøver bare at gå ind og ''rette'' op på det. Til Jeanette: Jeg vil sige at dem der giver racen et dårligt ry er de mennesker som illegalt importerer hunde fra udlande, samt dem som IKKE søger hjælp når der opstår problemer. Disse ubrugelige kommentarer frabedes )o;
Hvis du har brug for professionel hjælp, kan du kigge i min præsentation og se hvad jeg tilbyder. Mvh. Louise
du beskriver i dit indlæg er noget Irene Jarnvad har haft fat på i programmet "det er mig eller hunden" på tv2. kig på deres hjemmeside, og så vil jeg egentlig tildels give Jeannette lidt ret, skal man have en sådan race hund, eller en hvilken som helst anden hund, skal man sætte sig ind i hvad de kræver af opdragelse og stimulering, og hvis din kæreste mener hans hund får rigeligt af dette, tyder det på at han ikke har sat sig ordentlig ind i racen...Om du vil det eller ej.
var lige inde og kigge.. de starter allerede op til januar i ornebjerg.. prøv at se på  og gå ind på lokalforeninger
Du beskriver vel bare et typisk amstaff adfærd, det er det man har sat sig ind i og siger ja til når man anskaffer sig sådan en race. Har til dags dato som den eneste, endnu ikke stødt på en "normalt" fungerende amstaff, de har efter min mening knald i låget. Sorry... Men det er den eneste race jeg genneralt ikke kan lide og syntes bør afskaffes.
...Ja, man taler som man har forstand til. Jeg har såmænd også set utilpassede schæferhunde, der er totalt blæst oven i, hopper op på køkkenbordet og æder aftensmaden uden ejeren tør at gå til den ellers så dejlige race... Mon ikke bare vi i Danmark skal undersøge hvilken type hund vi kan magte, og hvor meget denne kræver af pasning og pleje?! For efter min mening er der ALT for mange der forveksler amstaffen med en bidsk kamp hund uden hjerne, hvilket absolut ikke er sandt, de er ligeså dejlige familiehunde som Rottweileren og Dobermannen er, MED DEN RIGTIGE EJER! Men hvordan skal vi egentlig have en anden mening om denne race når hunde"eksperter" træder frem på tv2 og siger at ligepræcis Amstaffen er født til at være "skudt i hovedet"?! Og nej, det er ikke Irene jeg henviser til!
Så synes jeg bestemt at du skal tage telefonen og ringe til Marie Kipler (kennel kiplers) og få en sludder med hende og få lov at komme og se hendes dejlige Gaia.  Der er ikke snerten af knald i låget..
Prøv at spørge til Marie Kiplers "hunde-cv"... Du vil blive chokeret! Hun har vist nu også fået aflivet Gaia? Dvs 3 hunde har hun aflivet på ca 1 år?!! En 4 har hun vidreformidlet. Hun skulle skamme sig at kalde sig kennel!!! Det skal siges at hun i alt har haft 4 hunde - som nu alle er væk på bare 4 år! Efter hvad jeg har set på nettet overanalyserer hun alt der har med hunde at gøre - hvilket har betydet en sørgelig skæbne for de 4 hunde hun indtil dato har ejet. Mon hun fortæller sit "hunde-cv" når hun (med garanti) snart skal ud og finde sig en ny hund?? En ny hund som hun atter kan analyserer til aflivning! Mit indlæg er ikke relevant for trådens overskrift, men jeg måtte skrive...
hejsa du skriver at hunden ikke ser dig/jer som leder og dette er meget vigtigt. prøv disse ting- når i skal ud af døren hvad enten det er på tur eller bare i haven SKAL du gå først ud af døren. hvis han prøver at møve sig forbi så knurr af ham højlydt samtidig med at du sørger for at du møver dig ind foran ham. det er altid flokkens leder der går forrest i sådanne situationer. når i fodre så gør det ALTID efter at i selv har spist og gerne uden et fast tidspunkt. hos os spiser hunden nogle gange kl 19 og andre gange først kl 22. når i kommer mad i hans skål så lad som om at i spiser af den!! med hensyn til at kalde ham til jer er det kun træning og atter træning der virker og jeg synes helt sikkert som mange andre at i hurtigst muligt skal få meldt jer til et hundetrænings kursus- at der først starter er i foråret er ingen undskyldning, så må du sørme på biblioteket og låne nogle bøger så i kan få nogle af de basis ting på plads. hans alder kan jo også være et problem da det er langt nemmere at træne en hundehvalp end en ældre hund der allerede har dårlige vaner- derfor er det også nødvendigt at i er konsekvente HELE tiden. held og lykke.
Hej Shaman Hvis ikke der er hundetræningskurser de starter nu eller alt er booket, så snup et par enetimer hos en af de anerkendte hundetrænere. Lad være at spilde penge på selvuddannede eller semi-proffe amtører. Og find meget gerne en kvinde. Irene Jarnved er dygtig, rigtig dygtig. Fakse Dyrehospital har også en hundetræner Eller ring til DCH og spørg om der nogen af deres instruktører der kan hjælpe dig et par timer. Der er såmænd ikke noget i din hunds adfræd der er underligt, den er ung, glad og kontaktsøgende - men I har ikke styr på den og den bliver ældre - og så kommer problemerne. Din hund er nødt til at være 110% lydig fordi du har den race som du har. Ikke fordi jeg mener det er en kamphund og jeg har ingen fordomme overfor amstaffen, det kan være en rigtig dejlig hund. Men som Rottweiler-ejer ved jeg hvordan det er at have hund i "fordoms-kategorien" og vi må bare acceptere at det er op ad bakke i de fleste situationer. Folk er generelt mere bange for dem end for andre hunde. Jeg har to ekstremt søde og velopdragne hunde og folk overgiver sig på stede,t når de lærer dem at kende, men hvor er der dog mange der går en stor bue uden om os eller skæver usikkert ind i bilen til os. Jeg kan godt forstå dem !! Derfor er det en utrolig dejlig tryghed at vide at man har fuldstændig styr på sin hund og kan vise et godt eksempel. Jeg er ved at revne af stolthed når mine kommer med til byen og de sjosker ned ad gågaden, så små børn for lov at klappe dem fordi de bare er så rolige. Det bliver en hel sport for en. Enetimer kan være rigtigt godt for det gør at man kan koncentrere sig om situationen og de råd man. Bagefter kan man så starte til hundetræning med de andre, man er bare bedre forberedt. Held og lykke mvh. katrunte
Rytteren spiller vel også ind, her er alle heller ikke "avlet" til en MA eller højere. Dette er faktisk en vigtig faktor. For lige meget hvor meget talent hesten har, kommer den ikke længere end rytteren.
Nej, du har fuldstændig ret. Der er såmænd mange der selv mener at være seriøse avlere som ikke har noget formål med den parring/kombination de laver. Og nej, ikke alle heste kan gå dressur, nogen er faktisk så forkert bygget at de vil tage varig skade hvis man forsøger. Sørgeligt men sandt. Selvom jeg har mange heste og avler fast, så er jeg vel også hyggeavler, da jeg hverken skal leve af det eller er momsregistreret. Vi avler næsten konsekvent efter dressurheste, dog venter vi et "springføl" i år, og skal lave endnu et i år. Moren til "springføllene" er efter en hingst der er velgående men af springsafstamning, så hun kan lave begge dele.
er skam rigtigt, men nu tænker jeg her bygningsmæssigt frem for talent. Der er jo nogle hestetyper der er mere bygget til dressur end andre, og så er der nogle heste med bygningsfejl der gør, at de ikke vil kunne komme så langt i dressuren, hvorimod i springningen ville fejlen ikke være "i vejen". Forstår du?
Jeg forstår dig sagtens. Men er nok bare mere af den holdning, at mange køber hest med formål at udnytte talentet uden overhovdet at komme i nærheden at gøre dette. For derefter at give hesten skylden og skifte den ud. Dermed mener jeg at mange heste går til spilde pga rytterfejl, om de er avlet til det eller ej og med formål. Jeg mener bare at denne faktor også burde være med, eftersom den spiller meget ind.
det er også det jeg mener, at nogle er så forkert bygget, at det vil være svært at ride en hæderlig LC  Men kollegaen holder hårdnakket fast på, at jeg altså tager fejl. Kollegaen mener sågar, at vedkommende kan ride min hest op til MA klasser og vinde - dét kan du så ikke kan jeg fortælle, for hans bygning gør, at han overhovedet ikke kan samles som det kræves. Til gengæld har en djævels god springmotor 
Uha sikke en debat der sikkert kan komme ud af denne tråd der er sikkert rigtig mange forskellige holdninger til dette.. Jeg våger sgu pelsen og giver min umiddelbare holdning.. Der er mange "skrammel" heste på markedet og mange af disse heste er måske netop nogle af dem som lever en lidt kummerlig tilværelse og ofte skifter hjem, bliver solgt til en hestehandler, bliver slæbt med rundt fra det ene hestemarked til det andet osv osv.. Personligt mener jeg ikke, at man skal lave et føl bare fordi det kunne være sjovt for så sidenhen blot, at sælge det til den først bydende uden først at undersøge hvilken forhold denne kommer til - alle dyrebørn er søde især små føl. MEN de bliver som alle andre dyrebørn også større og frækkere og får andre behov end tidligere. Jeg ville ikke ønske mit føl solgt til en tilfældig med frygt for den fik det ovenstående "rakker" liv. Langt fra alle ved hvad det vil sige, at håndtere samt fodre korrekt på et føl - hvilke behov sådan et har for, at kunne vokse op til at klare de udfordringer sådan en sidenhen vil få som ridehest. Jeg synes der burde være mere omtanke omkring hvilken hingst man vælger til sin hoppe, både eksteriør, temperaments og sygdoms mæssigt. Jeg får et "føl" hver gang jeg ser en salgsannonce hvori en hoppe med mus anbefales til avl. Mus kan jo netop være arveligt og et sådan moderdyr bør man simpelthen ikke avle på  De rigtig seriøse avlere ved hvilke kombinationer man skal sætte sammen for, at få enten en spring eller dressur betonet hest og så kan man bestemt tale om, at hestene er avlet med et bestemt formål. Det er desværre langt fra alle der praktiserer denne seriøsitet. Jeg har kendskab til hestehandlere som bedækker i et væk blot for at kunne få et "gratis" dyr til videresalg, og dette er helt uden at se på om hingst og hoppe "passer sammen" - dette bryder jeg mig ikke om. Ligeledes kan alle heste lære både dressur og spring MEN bestemt ikke uden begrænsninger. Det er ikke alle heste som har evnerne/kapaciteten til at begå sig i de højere klasser.
Alle heste kan jo ikke være avlet med et formål. Min Felix, kat. 2, blandingspony som var en upser kan vel på ingen måde være avlet med et bestemt formål. Alle de shettere der går rundt på markedspladserne kan vel ikke være avlet med et formål...ikke hvis de eneste valgmuligheder er spring eller dressur. Der er jo mange racer og avlsforbund der ikke avler efter spring eller dressur som sådan. Haflingeravlen f.eks. har da ikke en af de to dicipliner som deres avlsmål. Synes din kollega er lidt på gale vejen. Min personlige mening er dog at alle heste burde blive avlet med et formål, ikke nødvendigvis spring eller dressur, hyggehest er også ok, men så er der stadig en mening med at sætte et føl i verden.
stor del af Danmarks heste er ikke avlet til noget specielt. Et glimrende eksempel er mange af de heste, der går hos hestehandlere og som bliver bedækket fordi der simpelthen går en hingst/hingsteplag, der kan. Desuden mener mange hestehandlere jo at det tæller op når hoppen (måske) er ifol. Jeg tror egentligt at den slags føl er dem, der er langt flest af på markeder, for mange markedsheste ender som markedsheste igen. Så er der en masse mennesker, der - ligesom jeg selv- har en enkelt hoppe, som mange mener ikke burde avles på fordi hopperne blandt andet ikke har papirer. Man sætter så mere eller mindre velegnede og velovervejede hingste på og der fremkommer et mere eller mindre heldigt resultat. De fleste af de heste er absolut ønskede og får faktisk ganske gode hjem - enten hos "opdrætteren" eller hos andre. En del af de heste vil også ende på markeder. Der findes så en flok mennesker, der tror at den hellige grav er velbevaret fordi de avler med heste, der har papirer og er kåret. Vælger måske hingst ud fra hvad der er smart og in eller hvad de lige kan lide og tænker måske ikke helt så meget på, om det er den optimale kombination. Der kommer faktisk også en del heste fra den avl på markederne simpelthen fordi de ikke har helbredet, bygningen eller kapaciteten til at honorere de krav, folk stiller, og dermed brækker ned. Så er der så de absolut seriøse avlere, der sætter sig meget ind i blodlinier og avler med et meget specifikt mål. Undersøger alt til bunds og laver en virkelig seriøs, velovervejet og "gennemarbejdet" avl. De står jo nok for langt størstedelen af de gode heste selvom de ikke nødvendigvis er i flertal. Personligt er min plag efter en papirsløs hoppe et temmeligt velovervejet resultat af en kat. 1 hoppe og en PRE-hingst. Jeg ville have en lille, barok type ridehest til de folk, der (blandt andet) var interesserede i klassisk dressur osv men som ikke lige havde pengene til en ren PRE. Han blev avlet ud fra den filosofi at hvis ingen gad eje ham, ja så kunne han blive hos mig og være den type ridehest, som jeg personligt godt kan lide. Jeg vil absolut sige at langt fra alle heste er avlet med et decideret brugsformål og giver dig derfor helt ret. Se, det kunne jeg jo bare have sagt med det samme ... 
ikke at alle heste er avlet efter et dicideret brugsformål. Ikke hos hyggeavlere... Dermed ikke sagt at hyggeavlere er useriøse, men jeg ved da med mig selv, at jeg vægter andre ting tungere end en ren brugsafstamning i den ene eller den anden retning.
Nej ikke alle heste avles med dressur eller spring for øje - men skal de også nødvendigvis det?? Skovtur eller hyggehest kan da være lige så godt et formål som dressur og spring. Linda.
skovtur kan jo også være et formål, men nu gik diskussionen på spring/dressur heste, og om alle heste kunne rides op til at ride en MA dressur uden komplikationer, fejlfrit og helt igennem wow fantastisk - som de dressur avlede heste med gode ryttere kan 
Hvorfor kan din hest ikke samles til en MA? Hvis det er den du har på din præs. så må jeg da indrømme, at det forstår jeg ikke. MH Conny
Ja, så har jeg fået "ny" hest... Jeg måtte med sorg sælge mit brushoved af vallak,som jeg har arbejdet så hårdt med.Jeg måtte dog erkende han aldrig ville blive brugbar som stævne/ridehest, og tro mig...jeg forsøgte ALT.. Men ny hest skulle jo anskaffes...så afsted det gik... Men hvad skete..??? Min mand forelskede sig på stedet... Den skønneste svedfuks...kanongang...og dejlig som bare pokker...men men men... Det var jo MIG der skulle have ny... Efter vi begge havde prøvet ham og kørte hjemad roste jeg hesten til skyerne men gemalen var MEGET stille...og så kom det stille fra ham... "den hest...den gad jeg godt have" Jeg VIDSTE det...hans øjne strålede da han havde redet ham... Som den gode hustru jeg er..   ...jamen så forstod jeg ham godt...og sagde..." det du gerne vil...det er jeg får Cassidy..og du den nye" Og ret havde jeg... Så hvem der har gjort den bedste handel...ja...det disskuterer vi stadig...men jeg har fået min ønskehest...min smukke hvide som jeg har drømt om siden jeg var teenager... At jeg så kender ovenikøbet kender ham så godt..ved hvordan han er ..både til stævner..på skovture...osv...ja, det ser jeg jo som en mega fordel... Så her sidder jeg...har fået "ny" hest...og midt i tårene over min gamle som bliver hentet i dag...ja, så er jeg en lykkelig hesteejer... Vh Helle
Kan jo ikke sige andet end jeg fået en hest der er godt redet...   ... Og hans ejer..(Johan)...har været god med ham...  Vh Helle
det havde Tina jo fortalt mig  Tillykke med ham Helle 
Han er på min præs.   ... Vi tager billeder af vores nye hyp i aften og sætter dem på Johans præs. Lex (som han hedder) står nu på ridecenteret...og tager det helt cool...han er vist en rigtig nussemås... Og tusind tak Nanna...nu skal hun jo gøre det ordenligt til vores klubstævne...   ... Vh Helle
Så er der kommet billeder af krapylet på præsentationen  Mvh. Helle og Johan
Hej ... Tjaeh, jeg arbejder vist bedst under pres   ...Sidder lige nu og er ved at forberede mig til min lønsamtale (ikke MUS - men blot løn) i morgen... Har I nogle generelle gode råd til en lønsamtale? Min titel er Produktkoordinator indenfor rejsebranchen - ikke fordi at jeg selv lægger noget i det overhovedet, for titler er kun noget en vis mand har skabt   .. Men vil alligevel gerne at min løn svarer til det som jeg "bør" have... Har set efter om jeg kunne finde nogle lønstatistikker på området her på nettet, men har søgt forgæves. Nogen der kender til nogen online lønstatistikker på nettet?? Kunne være rart at have det som udgangspunkt, selvom der selvfølgelig ligger andet end statistikker til grund for min lønforhandling. Håber I kan hjælpe mig med et par gode råd og evt. et par links. På forhånd 1.000 tak! Mvh. Karina
Hey søde.. sidder du der stadig? Er du medlem af HK - en skam, at du ikke lige har nævnet det noget før - for der er en side der hedder   - hvor du kan gå ind og se bla. "får du løn nok?" - "Følger du lønudviklingen?" MEEEN... det kræver, at du har en pinkode!! og det tager 2-3 dage inden du får den tilsendt (medmindre du allerede har den) pøj pøj i morgen!!
Hej... Jobindeks.dk har en funktion hvor man kan udregne lønnen... Held og lykke med i morgen!!
Ja, nu er jeg her igen ...   Skulle lige ud og sige "god nat" til hestene og hundehvalpene .. Rikke: Jeg har faktisk fået adgang til mithk, men har fået koden væk igen, så det kan jeg ikke bruge lige nu.. Ellers tak, min ven  Lene: Har også prøvet jobindex.dk, men syn's ikke lige at der er en kategori som passer sådan helt 100 på mig... Ellers tak for tippet.
Du ved hvad du får nu - du ved sikkert også hvad du gerne vil have!!! Lad os tage det eksempel at forskellen er kr. 5000,- Så skal du starte med at sige du vil have 7000,- også have lidt at handle om. Er du ikke til at handle - så sig at dit krav er de 5000,- og at du syntes det er rimeligt og det ikke er til forhandling. Det bedste er at du finder 3 gode, korte grunde til at du fortjener mere i løn. Fortæl dem kort og konkret (ikke noget følelses noget) men ting der ikke kan diskuteres. Du har nået dit mål, du omsætter for , du fik x-opgave igennem... os. og at dette berettiger dig til et løn-hop. Håber det går godt - håber du skriver en lille opdatering imorgen Mvh Rikke
Hejsa! Jeg har hørt denne sang om højhusene i rødovre på The Voice. Men kan ikke finde den på nettet. Er der en af jer der ved hvor man kan finde den?? Der bliver sunget på dansk... Vh Marlene
Øv, altså - hvor er gal over, at mine medbillister ikke respekterer min handicap-parkeringsplads   !!! Jeg har svær leddegigt og for at kunne passe mit arbejde er det utroligt vigtigt, at jeg kan parkere tæt på... Jeg arbejder på Christianshavn (tæt på indre by) - hvilket iøvrigt slet ikke er med min gode vilje - men vi blev alle kastet rundt i forbindelse med kommunereformen   . Jeg fik derfor ansøgt og bevilget en handicapparkeringsplads. Da man ikke længere kan få en plads med nummerplade på ville jeg kunne forstå, hvis det var en anden handicapbillist som havde nuppet min plads - men næh, nej   ...det er såmænd ganske "almindelige" billister som åbenbart er p... ligeglade med, at der altså er en grund til at nogle af os er nødt til at være så priviligerede at have "vores egen" parkeringsplads   ! Jeg vil slet ikke komme ind på her, hvad jeg har lyst til at udsætte dem for!!! Har prøvet at sætte en venlig besked i deres vinduesvisker om, at det må være en fejl...jeg har skrevet til Parkering København som ellers er hurtigt ude med parkeringsafgifterne..men lige meget hjælper det!! Bare et surt opstød fra mig her i morgenkulden   ...men hvad med Jer derude - parkerer I nogensinde på en handicapplads uden at tænke nærmere over, at det sætter en anden person i knibe? Go´ dag... Malene
Det er da ikke så fedt for dig ! kan godt forstå du er sur. Nej jeg har aldrig parkeret på en handicapparkeringsplads - jeg er jo ikke handicappet.
Man kunne parkere fint bagved den forkert placerede bil??? Sådan ganske uvidende om, at den måske skulle hjem før dig?? Eller er man så barnlig? (Her skal så ikke diskuteres hvem der så er mest doven) Ser også JÆVNLIGT "almindelige" mennesker parkere mere eller meget ulovligt ved f.eks. Bilka - for   nu om de skulle gå 10 skridt længere, uuuhaadadadadadada! DOVENSKABEN længe leve!
pisse uforskammet! Og jeg har ofte set at ikke-handicappede har parkeret på en handicap-p-plads og jeg bemærker det også over for dem, men ofte er svaret: Bland dig udenom! Så jeg kan godt forstå at du kommer med dit sure opstød og jeg håber også at nogen får dårlig samvittighed når de læser din tråd! Annette 
Arg, jeg kender det. Vi har også invalideskilt pga vores multihandicappede datter. Har så tit prøvet at der ingen parkeringspladser er på sygehuset. Det eneste som holder mig fra at parkere min bus bag ved dem, er at der måske jo kunne stå en tragedie bag som tvang folk til at smide bilen det bedste og første sted. Jeg fik dog engang hjælp fra oven! Jeg måtte kante min VW bus ind i en lille bitte parkeringsplads i mellem to træer fordi en kæmpe audi syntes den skulle have invalidepladsen. ´ Da jeg skulle køre igen, stod det fjols der stadigvæk. Imens jeg sad i bilen og gjorde klar til afgang kom der en kæmpe ravne som havde fundet et lækkerbisken af et tørt rundstykke. Nu var den jo knastør. Så fuglen hoppede op på audien kølerhjelm, en klo blev plantet på rundstykket og den anden nede i lakken. Så gik den ellers i gang med at findele sin mad ved at hacke ned med næbet. Hver anden gang ramte den forbi og slå lige ned i kølerhjelmen. Hævn, hævn, hævn... Jeg sad musestille og nød at se denne prægtige fugl spise sin mad. Behøver vel ikke at nævne at jeg have råbt lidt af fuglen, havde det været en bil med invalideskilt i 
Nåå tøser og drenge . jeg vil bare lige spørge om det er for grimt eller for tøset at klæde mig dejlige sorte hoppe ud i lyserødt .. mange siger at det er for meget - meen jeg skiller mig jo bare ud og så for det andet ELSKEEER jeg selv lyserødt så jeg OGSÅ selv går i lyserødt . hiihi (: så vi er helt lyserøde .. men dem på gården er ved at vende sig til det, men så når der kommer nye mennesker til så glor de som om at jeg er åndsvag .. - jeg har det bare sådan, nogle har blådt, andre i sort og mit tema er bare lyserødt ;p og når jeg taler lyserødt så taler jeg om skridtæppe hovedtøj (dog har jeg fået det af søde sheila, hun syntes at det var en hadegave, men jeg elsker det ) :p osv .. hold lige lidt med mig ik , er det ikke okey eller er det for fimset ??? 
Ja jeg mener gid de dog var avlet med bare et eneste formål,alle heste/ponyer. Og ikke fordi lille Oda fandt at lille Dolly var så nuzzzer at hun da bare skulle får lov til at opleve at være "mor". Så var der ikke så mange upser.
som jeg skriver, vil min hest med garanti sagtens kunne samles til nogle af de svære øvelser, men at ride et helt MA program - hæderligt - dét tror jeg simpelthen ikke hans lange krop vil kunne. Endvidere er der jo en bestemt herre der har udtalt, at heste med karpelænd, faktisk slet ikke KAN rides i dressur, og da slet ikke samlet  Men CMN, jeg vil da gerne høre dit argument for hvorfor du tror han vil kunne rides i en MA   (og ja det er den på min præs der er min)
Nu har jeg mine tvivl med den bestemte herre, der har udtalt det om karpelænd. Det jo er den samme herre, der har udtalt at alle heste kan springe sin egen højde. Jeg kunne godt tænke at se ham få en Belgier over bare ét spring på 170.  Vores store hoppe er knap 180, hun falder squ hvis der ligger en bom på jorden. 
Kan masseres væk. Det er ligamenterne, der er for stramme enten fra opvæksten eller pga forkert ridning (ikke i dit tilfælde selvfølgelig   ). MH Conny
var jeg ikke klar over, at det kunne masseres væk, men må indrømme, at jeg faktisk ikke synes det er så udpræget som da jeg købte ham  Ja Charlotte jeg tror vi taler om den samme   Imponerende hvis en belgier kunne springe 170 
Der forligger krav om resultater i Ma inden nytår. så det er bare med at komme derudaf. Jeg tror på at langt de fleste heste kan lære alle øvelserne. således har jeg da også en springhest der kan arbejdspirouetter i galop, changere til og fra kontra, serier er næste skridt, traverser etc. Det eneste han ikke kan til Ma dressur er at trave. Og det kommer han aldrig til. Selvfølgelig er det blevet bedre med tiden, men han kommer aldrig til at præstere en trav der kan give en placering til c-stævne. hverken i den ene eller den anden klasse. til e-testen fik han så vidt jeg husker 4 i trav, og så er der lang vej igen. Grundet den helt elendige trav, hverken kan eller skal han lære passage, hvilket jeg ellers han fundet sjovt hos mange af de andre. ikka passage til grandprix. men passage til hygge hjemme i hallen. bare to eller tre skridt ad gangen. Med hensyn til at være avlet med et formål ville jeg ønske at alle heste var det. Tænk hvor ville der være mange færre markedsheste med en kummerlig fremtid i sigte. Hvis alle havde en specifik plan med ligepræcis deres føl og ikke bare at de måske synes at musse gerne vil være mor.
alle kan springe sin egen højde, selv os, jeg kan da snildt klare et spring på 173 (jeg kan i hvert fald gå under   ) I dag siger samme kollega, at AHs versade på volte er helt forkert (efter vedkommende sad og læste et gammelt Equipage blad jeg havde haft med), ja for det var da i hvert fald IKKE en versade. Se dét gad jeg så slet ikke kommentere  Endvidere spurgte et barn på arbejde, om man ikke ødelagde hestens ryg ved at ride på den, for den var jo ikke skabt til at blive redet på. Egentlig et meget fornuftigt spørgsmål - ungen blev bedt om at klappe kaje, for det var jo bare noget pjat  Tror faktisk jeg helt og aldeles dropper at diskutere (hvis man kan kalde det det??) i fremtiden, for det nytter vist ikke noget.
... parkere på en handicap-P-plads ... aldrig i livet om jeg ville synke så dybt. Jeg påtaler også gerne højlydt, hvis jeg ser nogle snuppe handicappladsen uden for Brugsen, hvis man tydeligt kan se, de ikke har brug for den. Jeg ved også, at nogle tager handicap-pladsen, selv om de ikke har den handicappede med i bilen og så ikke behøver bruge den. Det synes jeg eddermagme også er frækt. Har også for nyligt læst et sted, at de blå handicapskilte handles på det sorte marked ... hold op det får mit tis i kog  Mvh. Lisbeth
Jeg er også blevet spurgt om hvorfor jeg tager en invalideplads når jeg nu ikke har en handicappet med? Tja, det er jo nok fordi at jeg har afleveret min datter fx på sygehuset, skolen, eller til andet. Kører jeg kun selv, tager jeg aldrig en invalideplads, aldrig! Før kørte vi en ældre VW stationcar inden vi fik vores bus. Hold op hvor fik jeg mange giftige bemærkninger. Katrine var for lille af vækst og for dårlig i ryggen til en kørestol så hun blev transporteret i en klapvogn. Når man nu har et svært handicappet barn, så hjælper det ikke på humøret at folk kommer med giftige bemærkninger fordi de ikke mener at ens bil lever op til en handicapbil. Når jeg så opfordrede dem til at tage et kig ned i barnevognen. Gik de bare surmulende videre. Ikke en, i alle de år, har undskyldt overfor mig, fordi de har taget fejl. Jeg kan også godt finde på at kæfte op, ingen tvivl. Går dog altid lige en runde forbi forruden for at være sikker på om jeg kan gøre det.  Nogen af dem som bringer mit p.s allermest i kog er nogle syghusmedarbejder. Sidst gjorde jeg en ansat på Hammel neurocenter opmærksom på at hun parkerede sin bil på den sidste ledige invalideplads. Hendes kommentar var bare: " Det er helt ok, jeg er ansat her!" Hun bør af alle, holde sig til de rigtige pladser. Og det er ikke første gang jeg får den.
det gør jeg så... men kun hvis der er en anden handi-parkering ledig - vi har også invalide BUS pga vores søn og jeg er ganske enkelt træt af at folk smækker deres døre op i vores bil fordi den fylder HELE parkeringsbåsen, men som sagt kun hvis der er en ledig plads ved siden af - nu bor vi ikke i nogen storby og her er der næsten altid ledige pladser at få  Faktisk holder jeg ligeså ofte længst væk fordi der ofte er luft imellem parkeringsbåsene... Men jeg bliver også harm af at nogle bare parkerer der fordi de ikke lige gider gå så langt, hvis der nu kommer en der har behov for den.
Vi har nu også prøvet at parkere på Handicap-pladser uden skilt. Jeg føler mig dog lovlig undskyldt. Jeg blev forrige år i september opereret og fik en ny hofte. Ergo rendte jeg rundt på krykker og skulle være meget forsigtig når jeg skulle ud af bilen. Så i de 3 første måneder havde vi valget mellem at snuppe en Handicap-plads eller jeg kunne blive hjemme, da jeg ellers ikke kunne komme ud af bilen. Vi prøvede altid først at finde en hjørneplads som kunne gøre samme gavn, nemlig at døren kunne åbnes HELT, men det var ikke altid muligt. Under normale omstændigheder kunne vi aldrig finde på det. Men hvis andre så vores bil på en handicap-plads, så har de jo ikke kunnet gennemskue hvorfor den holdt der.
Tror jeg vil forsøge mig med den formulering du har brugt på mine sedler...ret fin syntes jeg   !! Har prøvet at ringe til politiet en enkelt gang - men det havde de virkelig ikke tid til at tage sig af   ! Jeg er også engang blevet overfuset af en ældre dame fordi jeg parkerede på en handicapplads - selvom mit kort lå i forruden (hvilket det altid gør)...prøvede endda på den ironiske måde at forsvare mig med, at jeg da var glad for, at mit handicap er rimelig usynligt...indtil jeg altså begynder at gå. Så er der vist ingen der er i tvivl om at jeg er ufrvilligt medlem af "gaggede gangarter"   ! Og...kør forsigtigt derude...det er en skøjtebane!! KH Malene
..det kunne jeg godt nok aldrig finde på! Det er da mangel på anstændig opførsel at parkere der uden tilladelse  Jeg forstår godt din harme.
nej det kunne jeg i mit liv aldrig finde på, selvom jeg selv virkelig har brug for sådan en skide p-plads.. men tager den ikke selvom jeg har brug for den. men men men jeg venter og venter og håber nu på at jeg kan få bevilligt et skilt her i febuar/marts hvor jeg skal på et gigt center. jeg kan for det meste ikke gå mere end 100-200 meter og det er med krygger, og så skal man aligevel kæmpe sig med at finde en p-plads helt nede i bunden af et eller andet og skal gå "langt" for at få en p-billet og tilbage igen til bilen. for så at gå igen for at komme til lægen. for det er det eneste jeg laver inde i mit byen da jeg slet ikke kan holde til det pjat mere at hygge sig i byen. ja jeg er bare lidt ude af den, er 25 og vil gerne bare have lidt liv. og det ville da kunne hjælpe lidt med et skilt, hvis man kunne få lov at parker lige ved tingene og så se en butik eller to, det ville da være fedt.. og ja så bliver man da lidt harm over at alm folk uden respekt tager en sådan plads når der er så mange som virkelig har brug for. ved ikke hva de tænker når de synes det er okay at tage sådan en p-plads. de skulle skamme sig skulle de.
aldrig iklæde min hest noget som helst lyserødt. Det er jo ikke Miss Piggy
jeg også godt have fundet på... det er vel svar nok...
Jeg kunne da godt finde på at købe lyserødt til datterens sorte lånepony. Det er også hendes ynglingsfarve, hun er 7 år.
tja jeg bruger et lyserødt fleecedækken på min dejlige gråskimlede varmblodsvallak.. folk siger jeg er lidt ond ved ham.. men hey han er da så meget "mand" at han kan klare det *S* ville gerne have underlag og bandager/gamacher i lyserødt til ham.. men nu må vi se *S* så jeg synes bestemt ikke det er for meget, så længe man ikke selv er ked af det.. man skal jo stå ved sine valg *S* mvh mie
ja præcis, hvorfor skal man være ligesom alle andre? man bliver i hvert fald husket 
Jeg har en frieser der går med lyserød grime og underlag også skifter jeg engang imellem det hele ud med rødt. Så nej det syntes jeg ikk. Hilsen Denise
er ligeglad   og du er glad for lyserødt, så køb dog alt hvad du kan i lyserødt. Hvad folk tænker?? - det er vel ligemeget, det er din hest. Nu ville jeg nok ikke iklæde min brune vallak i lyserødt, men gerne datterens sorte vallak( hun er 4 år).
Hvis du vil ha´ lyserødt, så køb lyserødt.. Bare hesten er en hoppe! Jeg var også vild med lyserødt da jeg var 5-6 år og så igen da jeg var 16-17 år. Men hvor er alle billederne af denne Miss Piggy på din præsentation? Jeg er ligeglad med hvordan folk ser ud, jeg vil hellere se hesten *S* 
Lyserødt holder, har alt i pink  Me like, tjek evt min ridehjelm og sadelunderlag på profilen.
gi mig gi mig gi mig  helt sikkert, du er kanooon ..
Elsker den farve  Så syntes absolut du bare skal begynde at shoppe ind til hyppen..
= Tjek lige det link 
hihihi grineren video. Har set den en del gange før men sjov er den nu stadig 
... og kan du så lige se at få linket til den der side  Hvis du spørger pænt senere på dagen (engang ud på formiddagen), så kan du også få opskriften på en lækker kage med ananas  Godnat og sov godt. Mvh. Lisbeth
Hvad annnannnasss-kød bruges til? Ja hjemme hos mig ville det gå i: Pres juicen ud og bland med brun rom, kokosmælk, evt et nip sukker og slut af med et par ringlende isterninger - skål! (Gro lille plante, gro!) Kvart annnannnassserne op og skær den hårde midte ud. Skær frugtkødet fri og skær det i tern. Læg det tilbage i skallen og læg et par solide kugler god chokoladeis (Underground fx) oven på. Spis! Prut på slankekuren og rør en pund-til-pund-kage, altså lige dele smør, mel og sukker men brug endeligt rørsukker i stedet for melis. Mørk Farin eller mørk sirup dur i en snæver vending og Kærgården kan fint erstatte Lurpakken Rør et par æg i og en forsvarlig sjat brun rom, til konsistensen er som Mormors kartoffelvenlige sovs. Vend mange annnannnass-stykker, lidt udblødte rosiner (her er rom også en mulighed) og gerne noget kokos i. Bag ved 180 grader til dejen slipper (prøv med en strikkepind). Spises samme dag - den er vidunderlig, men en skuffelse dagen efter Skær rå hamburgerryg ud i 2 cm tykke skiver. Smør et tyndt lag glacering i form af sennep og farin på. Læg en 2 cm skive annnannnas uden skal ovenpå og pensel den med lidt af glaceringsblandingen. 25 minutter i ovn ved 200 grader Server med ris, ærter og en eksotisk salat Hov, vi mangler kun en forret: Tø dybfrosne rejer op og knug dem for væde. Steg dem kortvarigt! i lidt olie tilsat chili og lidt hvidløg. Pres lidt limesaft ud over og lad det hurtigt koge ind. Køl hurtigt rejerne af og bland dem med strimlet iceberg, mango og annnannnasss i tern God fornøjelse med planterne Cita
i er for seje jer her inde .. en belønnet pris til jer alle 
jeg ved ikke rigtigt hvor det er henne endnu, jeg ved bare at det er min venindes, veninde dcer holder det  jeg ved at det er i august, vi skal sove i telte og det koster 250 .. og det er ink. mad osv, så det er ikk dyrt 
Jeg er også helt vild med lyserødt. Alle skal også altid kommentere det lyserøde udstyr   . Men jeg synes det er fedt, såå 
 
Er fuldstændig enig i dem som synes lyserød er TOP  Det er sgu da en fed farve.. Har da selv en lyserød grime til en af de føl jeg passer, men hun kan ikke passe den mere   , så vi må snart ud og købe en ny.  Køb du bare alt det lyseødt du kan finde til din hest, andre kan da være ligeglade, de er bare for normale så. Det er fedt at være anderledes. Hvorfor dog ligne de andre? Lyserød får man opmærksom hed af 
Er fuldstændig enig i dem som synes lyserød er TOP  Det er sgu da en fed farve.. Har da selv en lyserød grime til en af de føl jeg passer, men hun kan ikke passe den mere   , så vi må snart ud og købe en ny.  Køb du bare alt det lyseødt du kan finde til din hest, andre kan da være ligeglade, de er bare for normale så. Det er fedt at være anderledes. Hvorfor dog ligne de andre? Lyserød får man opmærksomhed af