bare man er nødt til at smage lidt på ordene og øve sig på at sige dem  Cavan - jeg er temmelig sikker på, at 
 Hvis der er nogle ting i mit indlæg du ikke forstår, så endelig skriv. Så skal jeg se om jeg kan forklare det lidt mere forståeligt   Har lige siddet og læst til eksamen i fysiologi, så nu har jeg endelig langt om længe fået totalt styr på mange af de her ting, og derfor tænker jeg ikke så meget over om noget af det er lidt for uforståeligt formuleret  Men kan udemærket huske hvor meget volapyk det var for bare et par måneder siden   Så endelig skriv hvis det er noget af mit der trænger til en uddybning på "dansk" 
 Du har temmelig sikkert ret i at F.R. findes hos alle højerestående dyr   Jeg har dog kun lært om menneskets hjerne, så derfor jeg ikke tør bare at drage paraleller og konklusioner uden at undersøge sagen først   (hvilket jeg da helt sikkert skal igang med så snart jeg har tid til at forbybe mig i andet end mit studie   ) Men hvis F.R. findes hos heste og har samme funktion, så underbygger det jo også meget godt alle disse teorier de forskellige kommer frem med her i tråden 
Denne problemstilling oplever jeg personligt ofte   Og jeg er faktisk meget klodset... gad vide om der kan være en sammenhæng. Mvh Julie
Cavan - nej dit indlæg var et af de nemme at tyde   Du skrev også flere gange det danske ord i parentes 
Søs - Takker.. Gjorde også mit bedste for at gøre mig forståelig  Men jeg forstår udemærket godt at man kan blive forvirret af alle disse udtryk som proprioception, vestibulærsansen osv osv. Jeg kan selv stadig blive forvirret over hvad der nu gør hvad, og hvordan det hele nu spiller sammen når kroppen skal bevæge sig  Jeg kan stadig tænke "Øh..." når min fysioterapilærer spørger ud i klassen om der er nogen der kan forklare hvad der forståes med hhv. balance og koordination... Selvom jeg efterhånden BURDE vide det... *suk* Det er svært, men også super spændende 
bare nødt til at tage ordene et efter et og i stiv arm  Jeg glemte helt at kommentere på Susans spændende indlæg om vestibulærsansen, fordi jeg var kommet på sporet af proprioception - et herligt ord  Ligeså veldisponeret for fejltagelser som propositioner  Vi bruger i øvrigt synssansen utroligt meget i vores balance. Det er (for de fleste) meget sværere at stå på ét ben med lukkede øjne end med åbne øjne. Det er fordi vi hele tiden retter ind vha syn, vetsibulærsans og proprioceptivsans. Nu har jeg i årevis skrevet om det risikable i at gribe for meget ind i hestens naturlige bevægelsesmønster - uden at kende baggrunden fra ret meget andet andet end egne iagttagelser   - så jeg er lidt vild med disse nørderier - hehe     
Meget interessant udvikling på tråden. Der er godt nok mange ord at holde rede på, men det giver også en god mening. Det giver stof til eftertanke hvordan en roll-kur hest i det hele taget kan holde balancen når hovedet og dermed synet er fikseret på den måde...????  Hilsen Anne
Magnus magnus.. Det er vel også derfor dens gangarter ændrer sig og kroppen spænder op, som Nina er inde på ?  Jeg er i øjeblikket igang med en afhandling på over 50 sider om de skadelige virkninger af roll kur, eller "over bending" som forfatteren kalder det, og jeg er ved at gå i coma 
Det er meget spændende! Nu fik jeg læst hele tråden. Jeg har indtil nu tænkt, at det med at hesten kan se så lidt, når den rides i rollkur, måtte være stressende, men at den så sandsynligvis også mister enhver orientering og måske bliver svimmel - så er det videnskabelige bevis omkring rollkur da næsten ved at være der. Når jeg prøver at forestille mig, hvordan det må se ud for hesten, er det lige før, jeg selv bliver svimmel   Men jeg har nok også et meget følsomt vestibulært system (så har jeg lært et nyt ord), for jeg bliver svimmel af ingenting og kan aldrig tåle at prøve de sjove ting i tivoli  Jeg har bare lige to overvejelser til to lidt forskellige ting.  Den tegning Søs har sat ind tidligere i tråden synes jeg viser det modsatte af, hvad Søs skriver, den skal vise (eller også forstår jeg slet ikke, hvad der står). For mig ser det ud, som om hesten kommer mere foran lod, når den samles mere. Og det synes jeg egentlig også, er mere logisk.  (som man kan se på den tegning, Susan har sat ind): Vil det så sige, at en korrekt arbejdende hest (i dressur), som har næsen i lod eller let foran, ikke kan bruge sit vestibulære system optimalt? Mvh. Anna
Forbistrede computer. Typisk. Jeg har lige nørdet i vestibulærsans og skrevet et indlæg; jeg trykker "vis" og så fryser lortet. Argh, hvor jeg hader når det sker!  Yderst interessant, egentlig; for det betyder vel netop, for hestens vedkommende (såfremt alt dette kan overføres direkte - og det formoder jeg, at det kan), at hesten kan have pludseligt behov for at indtage en eller anden position med hovedet for at genfinde sin balance. Har hesten ikke denne mulighed, er den nødt til at finde balancen på anden vis, og det kan så være ved at arbejde på at få tydeliggjort signalerne fra enten synssansen eller den posturale sans. Hvis så ikke hesten kan se noget (fordi den går på en måde, der begrænser dens synsfelt betydeligt), er der kun den posturale sans tilbage. Jeg læste mig også til, at signalerne fra den posturale sans kan tydeliggøres ved at stampe/lave hoppende bevægelser. Det kan være at overdrive bevægelser, spænde i muskler og generelt bare ting, der tydeliggør følelsen af, hvor knogler og led befinder sig. Når vi fx støtter os op ad noget eller står og vipper lidt frem og tilbage, som man nu engang gør helt ubevidst, når man står (stille) på fødderne, ja så er det også for at stimulere den posturale sans og tydeliggøre for den, hvor kroppen nu ér henne. Tyggegummi og andre tygge-ting nævnes i øvrigt som et godt middel til børn med problemer med den posturale sans, fordi de signaler, der sendes via kæberne er så kraftige, at de kan betyde en bedre regulering af spændthed og afslapning via sanserne. Så godt med stråfoder til børn er vejen frem  Og det kunne måske også tænkes, at der har var en sammenhæng til overspisning. Men det er vist et sidespring af rang  Og tænk, nu har jeg helt glemt hvor sur jeg var på computeren   Jeg synes godt nok, det er spændende, dette her 
Jeg synes det er et par kloge spørgsmål, som jeg bare MÅ komme med et par bud på   . Det er jeg fuldstændig enig med dig om! Jeg mener også, at en hest vil komme længere og længere foran lod, hvis den skal samles mere, alene fordi den jo skal strække halsen ud af kroppen, og når forparten derfor rejses, og vinklen mellem hals og hoved bibeholdes (måske til dels pga. det vestibulære system), så vil næseryggen komme længere foran lod. Jeg ser ikke meningen i, at den skulle trykke ganaschen mere sammen. Ja, hvis man mener, at let foran lod er meget tæt på lod, så har du ret, men dén formulering er åben for fortolkning, heldigvis   . Jeg tror i øvrigt heller ikke på, at nogen heste helt naturligt kommer i lod ved høj samling; det kræver en art krølle-hals-formgivning, og så har vi vel netop problemet med den vestibulære sans. Og så glemte jeg at spørge til Susan: Er det selve afhandlingen, der er til at gå i koma over - eller er det de skadelige virkninger. Og hvem står bag afhandlingen?
I har sandsynligvist helt ret mht. at hesten kommer mere foran lod. Mit mere var bare en samling af f.eks. remontestadiet til gp-samling. Mere lå der ikke i mit mere - eller det var sådan det var tænkt.
Jeg har efterhånden tænkt mig frem til at være ret enig med Gsims om at næsen nok ikke kommer mere i lod af at hesten bliver samlet, snarere tværtom. Den mest samlede hest jeg har set min ridelærer på, var faktisk også den, der havde næsen længst fremme foran lod... det studsede jeg meget over, kan jeg huske  Kan det tænkes, at formuleringen med næsen i lod i sin tid har været tænkt som en "hertil og ikke længere"-angivelse og ikke et ideal? Det lodrette plan er jo en ret absolut definition, så det er jo let (eller skulle være let) for dommerne at se om hesten er overbøjet, hvis man "trækker stregen" om man så må sige ved det lodrette plan. Andrew McLean kan forøvrigt én eller anden røverhistorie om at næsen skal være 6 grader foran lod i trav og 12 grader foran lod i skridt for at det skal være rigtigt godt, men jeg ved ikke, hvor han har det fra? Anybody? Jeg synes jo, det lyder lidt firkantet med "6 grader", men der er vel en grund til at det defineres så nøjagtigt. Alt det der med den vestibulære sans kan jeg godt huske fra min Philippe Karl-bog, inden jeg lånte den ud til nogen   Det er ret spændende, og jeg har faktisk været til foredrag med en pædagog i min datters vuggestue, som forklarede omkring børns læring og motorik og om hvordan de kan få problemer med alt fra at styre deres blærefunktion til at lære matematik, hvis de ikke bliver "skvulpet" nok som små. Mvh Julie
Ups - jeg skrev ikke og mente heller ikke, at hovedet ender med at komme i lod, men at det kom nærmere mod lod end de tidligere/de tidligste stadier - og hvor meget det var afhæng af hestens eksteriør. Jeg mener 100% at hesten skal stå foran lod til enhver tid 
Desværre har jeg også kun dårlig erfaring med meniskskader. Min OLH hoppe gled under en træning maj sidste år og blev til at starte med svagt urengående. Hun kom først til en dyrlæge som mente det udfra røngtenbilleder af haseleddet var spat. Efter 3 ledbehandlinger og intet havde ændret sig valgte jeg og tage til en ny dyrlæge, som efter blorkader fra kodeleddet og til sidst op i knæleddet og en scanning af menisken kunne konstatere at det var menisken der var beskadiget. Hans udtagelse var at når en hest har skadet menisken, var hans erfaring at der IKKE er noget og gøre, han prøvede dog og ledbehandle hende og lod hende gå som foldbums, men det blev ikke bedre og hesten var bare slet ikke sig selv til sidst. Han konstaterede at hun ALDRIG nogenside ville blive ridehest igen og som hendes tilstand var på dette tidspunkt kunne hun heller ej bruges til avl. Så hans bedste anbefaling var og give hesten fred, hvilket jeg valgte og gøre.  Så efter ½ års forsøg på og gøre hende smertefri og halrfri og en hulens masse penge fattigere valgte jeg den sværeste beslutning vi som hesteejere nogen gange må træffe. Men nu ved jeg hun ikke går og har ondt mere, og det har jeg det godt med selvom jeg savner hende hver dag. Men jeg håber da virkelig din hest er en af de få som kan overleve denne diagnose, keg krydser alt, og håber det bedste for dig.
Og så en udsendelse med dyrlæger fra Sverige - et meget stort hestehospital. Her fik de en unghest som skulle bedøves, og derefter have en kikkertundersøgelse af et led på mistanke om en meniskskade. De fandt meniskskaden, og hesten blev aflivet uden at vågne op af bedøvelsen, da de udtalte der ikke var en fremtid for den som ridehest.  Så jeg ville nok prøve at få at få en second-opinion af en anden dyrlæge - evt Ansager eller et andet stort sted. For det er synd for dig og hesten at trække tingene i langdrag, hvis der intet håb er. Din egen dyrlæge har jo i princippet opgivet  MVh charlotte
Min hest er behandlet hos Hørsholm Hestepraksis og har fået 3 behandlinger med kenalog og et andet produkt, som jeg ikke helt husker navnet på (Hyfifty?). I de første tre måndeder var han på lille sygefold kombineret med en daglig træktur på max 30 minutter. Herefter anbefalede dyrlægen, at vi fandt en mark at sætte ham på - da der ikke var de store forbedringer at spore som følge af behandlingerne. Så røg han 1 måned på døgnfold, men fik her et spark på det andet bagben, der bevirkede at han i de næste 2 måneder skiftevis var i boksro eller på sygefold, kun afbrudt af en daglig skridtur for hånd, igen på mellem 20 og 30 min. Der er ikke blevet foretaget artroskopi - det ville dyrlægen gøre som næste skridt, hvis ikke tiden på fold hjalp. Røngten viste ikke noget - og gør det heller ikke her efter næsten 1½ år. Scanning derimod viser at der tydeligvis har været noget galt (tråde i ledvæsken) men at menisken er hel. Dyrlægen var sikker på, at hesten nok skulle komme sig - men at jeg måtte indstille mig på, at det ville tage tid. 5½ måned efter skaden fik vi lov at begynde at genoptræne og hesten var her haltfri - skridt, ligeud og på hård bund og samtidig kom han på fællesfold med andre heste. Skridtturene blev vi faktisk ved med i op mod 2 måneder, fordi han så blev lidt uren på et forben etc. etc. På et tidspunkt begyndte vi også at trave i skoven - og hesten var glad og fremad. Da vi så skulle på bane - så viste volter sig at være et problem. Jeg valgte derfor at genoptræne på en meget stor bane i ca 2 måneder, så han langsomt kunne vænne sig til det. På dette tidspunkt mistænkte jeg selv, at dette måske havde noget med ryggen at gøre og var derfor mest bekymret for træning af dén (han viste sig også at have KS). Ridningen bestod her kun af frem, ned og store buer. Jeg havde tilknyttet en fysioterapeut for heste - og det var efter hans råd, at vi ikke red øvelser, før hesten gik ens bagtil. Det går fremad i lang tid - men slut oktober bemærker en underviser i ridehallen, at det ser 'for' forkert ud - følgelig kører vi op til dyrlægen igen. Her ser de ham hhv. i longe og under rytter - og fordi der er en væsentlig forbedring, når han har 'chauffør' på, mener dyrlægen nu, at det sidste skal komme af korrekt træning (muskler). Jeg tror selv, at hesten i dagene op til bemærkningen i hallen, måske har lavet et vrid af en art - så han har været ekstra øm under ridningen. 4 uger senere, synes fysioterapeuten, at det er omsonst at arbejde videre med hesten - og det er først herefter, at jeg decideret begynder at ridetræne hans bagpart koncentreret (for det er jo den eneste gymnastik, jeg kender til) - dvs. fra den 20. december. Vi kører til ekstra tjek - og en 'second opinion' hos dyrlægerne igen den 29. dec. og får her samme besked - det er meniskskaden der ikke er helt 100% og nu er der ikke mere at gøre end at træne og håbe på musklerne. Han går nu sådan, at jeg ofte skal gøre tilskuere opmærksom på, hvad de skal se efter - før de kan se at der er noget som ikke er helt godt. Det hører nok sammen med, at det er når hesten løfter benet fra underlaget, man kan se det - og ikke som ved andre haltheder, når benet sættes ned. Jeg kan se på hans hove, at tåen på det dårlige ben slæber lidt mere end det gode. Det skal nævnes, at han jævnt hen er blevet bedre og bedre henover efteråret - spørgsmålet er bare om den kommende og mere intensive træning kan gøre det godt nok. Retrospektivt skulle jeg nok have holdt mere tilbage i forhold til at lade ham komme på fold - men dyrlægen mente at det var ok, hvis han ikke løb for meget rundt. Og samtidig blev han gennem foråret temmelig deprimeret af aldrig at være sammen med artsfæller og af ikke at lave noget, så jeg var selv ikke så vild med at holde ham alt for meget inde i boksen. I den tid han stod, har han nået at være halt på alle fire ben - så det var på et tidspunkt som om det bare 'cyklede rundt' - og det er også grunden til, at jeg i samråd med dyrlægen er fortsat med at holde ham igang selvom han i perioder ikke har været helt 100% -fordi han så tydeligt ikke havde godt af at stå stille. I genoptræningen skulle jeg sikkert selv have tænkt mere på, at knæet skulle styrkes i stedet for at bekymre mig om ryggen, men jeg kan jo håbe på, at det ikke er for sent! Vandløbebånd har jeg tænkt på for hans ryg - men var usikker på om det var for stor en belastning for knæet. Dyrlægen mente i oktober, at jeg kunne prøve, da knæskaden nu lå så langt tilbage. Jeg har endnu ikke helt afgjort med mig selv om jeg forsøger det. Hvis du, Helena, har tips til gode øvelser, må du meget gerne dele dem med mig. Det er en dressurhest og han går så at sige alle øvelser. Vi har også gået lidt over bomme, men han er meget bekymret for dem, så det er noget med at trække ham hen over  Jeg rider så at sige alle sidebevægelser nu - men på den måde, at jeg beder om øvelsen frem for at kræve den; og dermed håber jeg at han selv er med til at regulere, hvornår det er ok og hvor grænsen for, hvornår der kommer for meget pres på, er. Efter træningen kan jeg se, at han sveder mere ved lyske og baglår på den dårlige side end den gode - og det må jo betyde at han skal arbejde hårdere dér. Dyrlægerne mener at der er en chance - at man normalt siger at store heste og meniskskader = dårlig kombination, men at der jo er undtagelser som bekræfter reglen. MH Nana
Hej Nana. Har sendt dig en PB =) Vh Helena
Var ikke forbi for vores vedkommende, da min oldenborghoppe for 3½ år siden fik konstateret en meniskskade. Hun blev efterfølgende ledbehandlet, og ordineret ro (dog fold) i 4 måneder. Da hun stadig herefter ikke var rengående, var konklusionen, at hun nok aldrig blev ridehest igen.   Jeg besluttede, at sætte hende i fol, og i periden hen til bedækning, blev hun kun redet meget let, mest nogle skridtture o.lign.. Det kunne hun klare. Efterhånden blev hun rengående, og jeg vovede så småt at ride lidt dressur på hende igen. I dag har hun ikke haft problemer med det pågældende ben i 3 år og har været startet mange gange i la-klasser. Hun har sideløbende fået føl. I starten følte jeg, at al ridning var på lånt tid, men efterhånden tænker jeg sjældent over det mere. Hun bliver redet fuldt ud og ikke skånet. Jeg fik lov at beholde min dejlige ridehest, formentlig fordi jeg besluttede at sætte hende i fol, og hun derfor bare fik masser af tid til at komme sig. Det lykkes selvfølgelig langt fra i alle tilfælde, men jeg vil gerne fortælle, at det kan lade sig gøre, at miraklernes tid ikke er forbi   Held og lykke med din hest. Marianne