Jeg er helt enig med hvemsomhelst. Og så mener jeg ikke at løse hunde og små børn (som forældrene ikke har helt styr på) hører hjemme på en stævneplads. Jeg har selv en lidt tændt hest som reagerer på meget pludselige ting. F.eks. hvis barn/hund eller andre laver en meget pludselig bevægelse bag ved barrieren, så kan min hest finde på at eksploderer. Hvilket både kan medføre spark i barrien eller rodeo til rytteren ligger i savsmuldet. Hesten er ellers fornuftig og forholdvis nem at ride rundt. Men det der gør, at jeg er nervøs inden og under et stævne er at jeg alt for ofte oplever at mine medmennesker ikke tager den mindste hensyn. Min glæde ved stævner er efterhånden begrænset, fordi jeg hele tiden er nervøs for hvad folk nu kan finde på (ud over almindelig snakken og færden)omme bag ved barrien. Og det synes jeg er ærgerligt. Og så er jeg også klar over at jeg skal arbejde med mig selv og min nervøsitet....
tro på det eller lad være, der ER mange heste som sjældent/aldrig komer ud og ser verden. Det er jo lettere at ride i ridehuset med 4 vægge, end i store skove med farlige sten på lur i hvert eneste krat. Ikke desto mindre ER det jo netop skovturene/det uvante som styrker hesten og gøre den mere stabil og rolig i uvante situationer. Min hest (ox araber) så spøgelser OVERALT da jeg startede med at ride ham. ALT var frygtelig farligt og han sad i baglommen på mig når vi gik ture. Frygteligt inaverende i længden. Men efter jeg begyndte for det første at ride med åben dør i ridehuset (GYS og gru!) og herefter på selve ridebanen , s¨han færre og færre farlige ting. Nu rider vi skovture, på vej, på mark og eng og han er laaaaaaaangt fra så ustabil som før  så ikke kun for afvekslingens skyld;: rid da noget mere ud på jeres heste  Skov, vej, natur. Og drop undskyldning med at "de kan jo komme til skade" - altså livet ER sgu farligt ikke. Man dør jo af det... ... ... engang.
Uhh jeg sidder lige og krummer tæer idet jeg kommer i tanke om en oplevelse jeg havde til et stævne. Stævnet var et mesterskab og foregik i to forskellige ridehuse. Opvarmningsklassen i det ene (gamle) ridehus, og mesterskabsklassen i det andet (meget nye og ikke helt færdige) ridehus. Jeg vandt suverænt min opvarmningsklasse og hesten jeg red var SÅ sød, smidig, lydig og alt det der. Så kommer jeg til mesterskabsklassen som jo foregår i det nye ridehus. (der var ikke barrierer sat op derinde endnu, men resten var der). De havde sat et hvidt dressur hegn op som barriere, og det er jo fint nok. I den ene ende holdt der to store firehjulstrækkere som fungerede som dommervogne, de holdt ca 5. meter fra banen. Dem kiggede hesten rimelig meget på, men jeg fik hende da til ro oppe ved dem. Nej værst at alt var nede i den anden ende, hvor der sad nogle madammer på nogle plastik stole, KLINET op af dressur hegnet og skvadrede. DEM kunne min lille pruh ikke lide. Op af den ene langside sad der også tilskuere meget tæt på dressurhegnet. Behøver jeg at sige at min så søde, smidige og lydige hest blev til alt andet end det i mesterskabsklassen? Og procenten blev VÆSENTLIGT lavere end i første klasse hvor der ikke havde været alle disse forstyrrende elementer? Jeg ved godt mange af er siger at en dressur hest skal kunne gå på hvilken som helst bane uden noget bøvl. Men, nu var det her altså på LB niveau, og de skal vel lige lære at begå sig på dressurbanerne før de går som med skyklapper på. Jeg gav også madammerne en bemærkning med på vejen om de ikke skulle flytte sig så de andre ryttere kunne få en god tur, da jeg skridtede ud. Men jeg fik bare en kommetar tilbage, at de måtte da gerne sidde der! Der røg en mulig mesterskabspokal til mig den dag   ærgeligt ærgeligt. Og jeg skal lige sige at min hest var ikke den eneste der red med en mindre procent i mesterskabsklassen end i opvarmingen den dag.  Så jeg er normalt ikke sippet, men den dag var jeg altså!
Jeg synes en væsentlig forskel på dressur og springstævner er, at sidstnævnte lægger så meget mere op til, at hesten kan få et naturligt afløb for sin nervøsitet. Min egen hest har nøjagtigt samme problem i begge discipliner: nemlig at det er helt vildt uhyggeligt at være mutters alene i en stor hal med mærkelige lyde og syn, men til springkonkurrencer kan han trods alt få afløb ved at 'flygte'. Det er lidt nemmere at gelejde en halvløbsk hest gennem en springbane end gennem et dressurprogram  Selvfølgelig arbejder vi på det, og han udsættes for alle slags farlige situationer - alene - ude i naturen, men derfor blev jeg da alligevel irriteret, bare sådan generelt, da halvdelen af rideskolen skulle udveksle vittigheder midt i mit program, sidst jeg red dressur. Og jeg er så absolut på klubplan...
derfor er det ren tortur for ikke-heste-interesserede at blive tvunget til at se dressur eller ridebanespringning.... Der sker jo ikke en disse, og der er bare total stilhed..... Men ærlig talt, så tror jeg faktisk at hestene er ret ligeglade med om der er larm eller ej... Bare det er konstant.... Det er rytterne der ikke kan koncentrere sig, hvis der er for meget uro....
Mange gange er det vel heller ikke for hestens skyld at nogen ryttere gerne vil have lidt mere ro, jeg vil da f.eks. have svært ved at koncenterer mig hvis der er alt for meget larm rund om mig.
Den der med at det skulle være fordi dressurheste ikke ser andet end ridehuset fire vægge, holder ikke vand, efter min mening. Jeg tror godt at vi efterhånden kan kalde vores pony for rutineret ud i dressurens verden mht stævner. Han går på fold hver dag, bliver redet ude i al slags vejr, bliver sprunget på, redet på stranden og i skoven. Og han kan da stadig springe tilside for pludselige lyde og bevægelser ved et stævne. Rutinen og kontrollen, som I så snakker om, at dressurheste skal have, gør så at han rimelig hurtigt koncentrerer sig igen om rytteren og opgaven. Vi vil gerne have at gode heste skal rides for små og fine signaler, men vi vil ikke have at de skal reagere, når de bliver overraskede over en stor/pludselig/voldsom lyd, de ikke forventer??? Det hænger da ikke sammen efter min mening.
Ja det er så en af grundende til at jeg ikke er dressur rytter.. Jeg har også været med en veninden ude til distrektsstævner i dressur (jeg starter selv distrektsstævner i spring) og hold op ingen snakker med hinanden af rytterne, (selvfølig er der undtagelser) og ja der skal være så stille når de rider program at ikke engang en sikkerhedsnål kunne tabes uden at folk ville bemærke det.. Jeg har for "sjov" selv started lidt dressur på min hest på klubplan, og ja alle dem jeg started mod havde heste der hoppede og dansede fordi der lagde en plastik vandgrav bag barriaeren.. hvor min lille hyps bare tog det i stiv arm, da hun jo er van til at hoppe over dette og ikke væk fra det..:-D og jeg er som så mange spring rytter er temlig social, og når man kommer til at ride i vegen for hinanden undskylder man pænt med et smil.. men næ nej ikke på dressur banen, der bliver der kigged på en som om man er dum.. Så jeg holder mig laaangt væk fra dressur stævne pladserne.. og bliver og hygger mig på springbanen..:-D
Jeg foretrækker et konstant, moderat støjniveau, når jeg er til stævne, da min hest, som andre også er inde på, reagerer voldsommere på en pludselig lyd i total stilhed, end hun gør, når der foregår noget over det hele. Jeg har en ung hest, der stadig er noget urutineret udi stævnestarter, så jeg VED hun kigger på dressurhegn, stole osv., og dette er altså ikke tilskuernes skyld. Jeg kan ikke forvente, at starte i en tom hal, fordi min hest er urutineret, og helt ærligt, hvordan skulle det også give os rutine i stævnesituationen?! Det der kan få min @!#$ i kog, er løse og larmende børn og hunde, som efter min mening aldrig hører hjemme omkring heste, ikke kun til stævner. Men ja, nogle dressurryttere er hurtige til at blive mugne over petitesser på banen! Jeg tror det er nemmere at blive sur og sippet og give alle andre skylden for en dårlig tur, end det er at indrømme at man ikke selv red godt  Der er dog stor forskel på, hvordan stmeningen er i forskellige klubber, og denne stemning smitter ofte af på både ryttere. Dårlig stemning og spidse albuer = alle mod alle og mere tendens til brok, sure ryttere og spændte heste.
Det er da almindelig opdragelse at når nogen rider stævne og er i aktion, at folk tier stille eller i bedste fald dæmper sig/hvisker og ikke skramler med stole og diverse andre ting. Det hedder at vise hensyn til stævneekvipagen og jeg håber virkelig det er noget voksne mennesker ved.
Rhea Eg (Amiro): Jeg er helt enig i, at man skal tage hensyn til stævneekvipagen, men mener du helt seriøst, at du forventer at folk ligefrem hvisker, når du er på banen?
Jeg er enig med hvemsomhelst. I tager vel heller ikke i operaen for at sidde og sludre, det er noget man gør i pausen.
Jeg vil nok også sige at jeg fortrækker stilhed når jeg rider ind på banen. - Så jeg var heller ikke blevet glad.
Jeg er sådan set ligeglad om folk atår og ævler helt vildt. Min hest er nemlig vant til det. Lige så vel som han er vant til at blive redet både på tur og i skoven.. Så sent som i dag red vi tur, på med alt refleks, og bare afsted, selvom jeg godt vidste der var noget han nok blev bange for skulle han forbi det. Og det resulterede i at jeg måtte gå resten af vejen hjem:) Så i morgen skal vi ned til det "farlige" sted igen og hilse på det, så ikke det er farligt mere.. Det er sådanne situationer jeg gerne vil have min hest oplever. GOdt nok blev han skide bange, men tilgengæld finder han også ud af at det faktisk ikke er farligt. Så til sidst skulle han gerne finde ud af at ikke alt er farligt. Det er ogås rigtig sjældent min hest glor til stævner, og gør han er det i paraderne:)
Rose (Cadliff): Ja det gør jeg faktisk   Andet synes jeg er mangel på respekt for en koncentreret ekvipage. Når jeg virkelig skal koncentrerer mig, kræver det også fuldstændig ro. Ligesom man viser respekt overfor andre i biografen, resutranten, operaen osv.
Rhea Eg (Amiro): Ja, så er vi godt nok uenige på det punkt!  Jeg forventer hensynsfuld opførsel til stævner, samme hensyndsfuldhed som jeg forventer omkring heste alle andre steder. Både min hest og jeg kan ride vores programmer hjemme på banen med folk der snakker på sidelinjen, traktoren der kører frem og tilbage på vejen, folk der kommer og går osv., så det kan vi også til stævner. Det er ikke folks snak der ødelægger vores koncentration, det hører jeg slet ikke, når jeg er på banen, det er ting som farlige dressurhegn, blomster, bogstaver osv., som ser anderledes ud end de gør derhjemme  Jeg synes ikke det kan sammenlignes med f.eks. biografen, der er man afsted for at koncentrere sig om en film, er man et par stykker afsted til stævne, er det for at ride / se noget ridning og hygge sig, og det synes jeg folk skal have lov til.