Min hest har været i behandling for dens "naturlige" skævhed på Centrum for Anatomisk rigtig ridning i Tyskland, og hold da op, hvor det gjorde underværker! Han har altid sprunget godt, men dressur brød han sig ikke om, men efter en tur hos Klaus Schöneich i Tyskland, med en masse kapsunarbejde, en ny sadel og en mor(mig) der har lært at træne fra jorden og ride på en mere naturlig måde, kan han nu både lave galoppiruetter mv., og tilmed nyde det  Se   for mere info - evt.  . Både min hest og jeg har fået et helt nyt liv efter vores tur til Tyskland!
Jeg har ærlig talt ingen ide om hvor længe min hest har haft forpartssyndrom. Jeg købte hende i august 2006 , på daværende tidspunkt var hun ikke blevet redet siden hun blev tilredet ca. 2 år for inden og derudover vejede hun 100 kg for meget, så naturligt nok gik hun lidt "sjovt" med rytter på. Hun gik igennem dyrlægetjek uden anmærkninger, men lige så snart jeg gik igang med at arbejde med hende, blev problemer med bla. dårlig blance og "gjordkrampe" værre og værre, og da hun efter kort tid også begyndte at halte fik jeg fat på min daværende dyrlæge som også er kiropraktor. Jeg havde inden da læst Rikke Schultz´ bog og var ret sikker på at der både var noget galt med lænden, samt at der var tale om forpartssyndrom, men det ville dyrlægen overhovedet ikke lytte på. Han var helt fikseret på nogle skæve nakkehvirvler, og mente at når de blev rettet ville resten falde på plads, og nå ja så kunne vi da også give nogle kortisoninsprøjtninger i haseledet på det halte ben, bare for en sikkerheds skyld. Da det efter noget tid gik op for mig at dyrlægen var fuldstændig inkompetent, og i virkeligheden kun gjorde det hele værre med hans fuldstændig ubrugelige råd om genoptræning og behandling, og han i øvrigt konkluderede at hesten nok aldrig ville kunne bruges som ridehest, valgte jeg at prøve noget andet. Jeg fik i første omgang fat på Sidsel Sommer som er en rigtig dygtig fysioterapeut. Hendes behandlinger hjalp rigtig meget, og det var meningen at hesten efterfølgende skulle genoptrænes hos en ARR træner, dette blev dog af forskellige årsager ikke til noget. Istedet fik jeg fat på en anden træner, i august i år, som er helt fantastisk til genoptræning efter akademiske principper, hvilket vil sige kapsunarbejde, kapsunarbejde og så lidt mere kapsunarbejde. Min nuværende træner anbefalede mig at få hesten behandlet hos Rikke Andersen, som stillede stort set den samme diagnose som jeg selv gjorde tidligere. Så efter et par behandlinger hos hende og et par månmeders træning havde jeg en hest der var rask og begyndte at gå rigtig godt, altså lige indtil den var lidt for kæk ude på folden og faldt og slog hoften skæv igen - men så fik jeg jo bare Rikke til at komme og sætte den på plads - igen   . Jeg vil sige at man i mange tilfælde kan man genoptræne skavanker og skævheder, men det kan helt klart anbefales at få en dygtig kiropraktor ud og gøre forarbejdet, da det kan spare mange ugers træning. Det er bare vigtigt at finde en kiropraktor som behandler holistisk, dvs. én der har forstand på sadler, tænder, beskæring, genoptræning osv og ikke en der bare er god til at brække rundt på skelettet.
okey, jeg for godt nok mange gode råd, er meget svært at vide hva vej man skal gå, specielt når man står med en dyrlæge der siger longearbejde, vil snakke med han her den 2. For det jeg laver nu virker som om det gør rigtig ondt på min hest, synes bare de virker meget kompetente på hørsholm, men ved ikke. Hvem er hende rikke du snakker om??? MVH Maria
Lyder meget meget spændene, hvor har du fundet frem til dette sted henne?? Longere du så helt uden indspændinger, line eller noget?? Jeg longere med pasorreline og virker ikke godt pt
Det er kiropraktor Rikke Andersen jeg har nævnt, meget dygtig - kan varmt anbefales. Uanset hvordan du genoptræner en hest, så vil det altid gøre ondt, det kan simpelthen ikke undgås idet man er nød til at presse hesten lidt for at komme videre - kunsten er bare at gøre det så hesten ikke lider overlast og at det har en gavnlig virkning. Du kender sikkert også fra dig selv at det hjælper at bevæge sig, når du har stive og ømme muskler. Ud fra mine erfaringer så er indspændinger og paasoalinier noget fanden har skabt og de må så absolut kun bruges på raske velgående heste der kan bære sig sig, prøv at spørge en kiropraktor eller fysioterapeut de vil sige det samme, har kun hørt dyrlæger anbefale dem til genoptræning. Jeg prøvede indspændinger på min, fordi min gamle dyrlæge anbefalede det, og det havde bestemt ikke nogen positiv virkning - tværtimod. Alle jeg kender til, som har ekspertise i genoptræning anvender en kapsun, som kort fortalt gør at du kan få hesten til at træde ordentligt ind under sig og sætte sine ben korrekt således at samlingen kommer bagfra og ryggen bliver brugt korrekt. Med indspændinger tvinger du bare hovedet nedad og du har ingen kontrol over hvor hesten sætter sine ben. Jeg har bestemt også indtryk af at dyrlægerne på Hørsholm er yderst kompetente, men man kan altså ikke være ekspert i alt, og ligesom du sikkert heller ikke ville spørge din egen praktiserende læge til råds om genoptræning hvis du var skadet, så tror jeg også at du kan få bedre vejledning af én der udelukkende beskæftiger sig med den slags. Jeg mener faktisk at Rikke Schultz (også en dygtig kiropraktor)samarbejder med Hørsholm, men jeg ved ikke om hun stadig er på barsel ? Godt nytår.
en forbandet diagnose fordi man ikke bliver klogere. det er en nem diagnose at stille når man ikke kan finde fejlen præcist ligesom hovsenebenssyndrom
okey lyder meget meget rigtigt det du skriver. Tror faktisk stadig Rikke er på barsel, kender du nogle andre kompetente kiropraktore??? kender du nogle der har forstand på kapsunarbejde, har nemlig aldrig selv lært det?? MVH Maria
altså, altså...  Kiropraktorer til mennesker brugte OGSÅ såler på det korte ben "i gamle dage" og det fastholder da kun problemet. Man kan aldrig rette hesten op med såler på et ben, for den vil bare blive øm et nyt sted.Den er jo ikke født med uligelange forben og hvis den engang HAR været rengående- ja, så MÅ man altså finde løsningen og give den ro og genoptræning der skal til. Det kan formentlig snildt tage 6-12 mdr, hvis det vel at mærke gøres korrekt og det er ikke i longe og pessoa og alt det der. Jo, forpartssyndrom er en for dyrlægen behagelige diagnose fordi man ikke behøver være præcis, så man får som hesteejer ikke nogen vej ud af det... Ja, den er øm "i skulderophænget" et sted og det KAN IKKE diagnosticeres helt præcist: de kalder det dit og dat: arvæv (hvordan ved man det ?), ømme ledbånd- meget sandsýnligt, men igen, ingen præcis diagnose. Seneskader- ja, det kan forekomme oppe i skulderniveau. De eneste trænings modeller jeg kender der   rette op, er AAR og akademisk grundtræning med start fra jorden. Det kræver en helt anden tankegang, at man måske gpår ved siden af hesten i mange måneder, laver øvelser, går skovture, rider uden sadel/ rider meget lidt- til muskler og motorik er symmetrisk, så hesten overhovedet HAR en chance for at bære rytter igen...nogle heste vil aldrig kunne gå med en almindelig stivbommssadel mere og det må man så indrette sig efter... Lang vej. Eva
Eva ret, hun har skrevet præcis det samme som jeg ville have skrevet. Af kiropraktorer vil jeg anbefale Rikke Andersen ( ) hun er nemmest at komme i kontakt med på mail, og hun kører også på sjælland. Jeg ved fra min træner at han har erfaringer en hel kiropraktorer, både fra egne og kunders heste, og så vidt jeg kan forstå på ham, så er det enten Rikke Schultz eller Rikke Andersen man skal have fat på. Mht. til kapsunarbejde så vil jeg sige ligesom Eva at man skal have fat på en der underviser efter akademiske/klassiske principper eller Arr. Det er jo ikke nødvendigvis en vej man skal følge slavisk resten af din ridekarriere, men det grundlæggende arbejde fra jorden kan give dig nogle værktøjer du kan bruge til at genoptræne din hest. Dog vil jeg sige at jeg var meget skeptisk overfor det der klassiske dressur, og det var bestemt ikke en vej jeg havde tænkt mig at skulle gå, indtil jeg fandt ud af at jeg ikke rigtig havde noget valg hvis min hest skulle kunne komme til at fungere normalt - at jeg så er blevet helt bidt af det senere er jo så en anden sag   . Jeg kender desværre ikke rigtig nogle trænere nede ved dig, men mon ikke der er nogle andre herinde der kan anbefale en ? Hvis du skulle have lyst til at læse lidt om emnet kan jeg anbefale Klaus Schöneich´ bog der hedder Straightening the crocked horse, dog vil jeg ikke anbefale dig at slå dig løs på egen hånd da det kræver lidt erfaring.
Oki er meget meget svært.. Der er taget røngten og Scanning af ryg og skuldre(Af HC og alt så fint ud). Tænker lidt at det så og burde være, en form for træning der skal til. Men sål el ej, og hviken træningsform er jeg virkelig usikker på. Noget siger mig jo, at det er godt at følge min dyrlæge(HC). Men er meget usikker og har pga af lang tid uden at vide hva det er, lidt mistet modet og troen på det. Ved virkelig ikke hva jeg skal. Tror jeg må snakke med min dyrlæge om det igen... Men hvad er det der Arr???
noget som helst om syndromet. Men jeg bruger selv dyrl. Himmerland - især når det drejer sig om benlidelser/halthed osv., fordi de da er nogle af de bedste (og så har de jo også nærmest har monopol her i området   ). Derfor ved jeg (bl.a. også fra min smed), at dyrlægerne ind imellem foreslår specialbeslag til nogle forskellige lidelser. Og det er altså ikke altid, smedene er helt enige i, at netop disse specialbeslag er så gode til at løse problemerne. Så man skal også alliere sig med en dygtig og ærlig smed...
Så vidt jeg er orienteret er det som flere siger, en forældet metode at løfte benet med en sål. Jeg har haft god gavn af at longere over bomme hvor de hæves i den side hvor skulderen hænger, både indvendig og udvendig. Man skal dog ikke ensidigt træne 1 side, faktisk kan en slap højre side følges med en meget stram venstre! Derfor skal man OGSÅ træne versader til den anden side, og efter kort tid løftede bomme til begge sider. Man kan lave en serie hvor de hele vejen hen er hævet i den ene side, enten på ydersiden eller indersiden hvis det er på volten, eller skiftevis. Det giver en masse til de forskellige skuldermuskler og smidiggør kroppen. Jævnt, roligt tempo hvor hesten søger frem, ingen indspænding eller longe i biddet. Hesten kan også gå sidelæns fordi den er låst i ryggen og derfor bruger sine forben forskelligt. Så meget ligeudridning hvor man hele tiden retter hals, skuldre og bagpart ind virker også godt, så hesten ikke går og sejler eller krabber afsted, kigger sidelæns osv. Men som sagt, ikke træne ensidigt, så får man bare andre problemer. Man kan lige lave noget specielt med den dårlige side, men ikke fx. dobbelt så meget som den anden. Prøv evt. efter træning at lave en strækøvelse hvor du løfter forbenet som til hovrensning og får hesten til at strække sig om efter en gulerod ved sin egen skulder. Evt. en gang ekstra ved den lave skulder. Hvis den kan hold strækket 10 sekunder er det rigtig godt. :Pia
Jeg vil gerne være med til at skrive under på at Rikke Andersen kan noget fantastisk. Min hoppe som jeg afskrev som ridehest for 6år siden er efter blot en beh. og genoptræning efter Rikke Andersens anvisninger blevet til ridehest igen. Min hoppe smed konsekvent rytteren af, virkelig voldsomt og med overlæg så jeg droppede hende som ridehest og skrev de 30.000kr hun havde kostet på tabskontoen og lod hende gå og hygge sig. Hun har stået stille i 6år indtil her i sommers hvor jeg en dag tænkte at enten måtte hun kunne rides igen ellers måtte hun til heste himlen for det er ikke fair at hun altid er den af mine 4 heste som kommer til sidst netop ford hun ikke kan rides. Jeg fik Rikke ud og hun kunne fortælle mig at min hoppe var låst stort set alle steder. Hun blev rettet op og jeg gik igang med genoptræning som jeg har fulgt til punkt og prikke siden. Nu står jeg med en hest der har fået ryggen løftet ihvert fald 5cm og som har ået en knald god gang og jeps sørme om ikke hun kan rides igen   . Jeg jubler, jeg troede ikke det var muligt. Al respekt til Rikke Andersen, brug hende, hun er super dygtig!
okey lyder da bare dejligt... Jeg må begynde at tro lidt på det igen. Var dejligt at høre en god historie...
hvor hårdt man konditions træner... jeg rider også min flere gange om ugen ud og bare galopperer på en lang lige strækning... det får dem i super form til at gå baner... Hvor har du set/hørt at man ikke må det andet end hver 4 dag??
en god tur i skoven i varieret tempo er også konditionstræning, det behøver ikke nødvendigvis foregå i galop. Til sammenligning kan jeg fortælle at galopheste ikke bliver trænet i fuld fart hver dag, de går også i skoven og traver gode ture i roligt tempo. Man kan for den sags skyld sasgtens træne galop hver dag, bare det foregår i roligt tempo, gerne i intervaller. Husk at det langsomme arbejde er opbyggende, og det hurtige er nedbrydende, groft sagt. Men i det hele taget så er det meste ridning med til at opbygge kondition hos hesten, også dressur. Det vigtigste i opbygning af kondition er kontinuitet, så konditionen bliver opbygget grundigt, og en god kondition er også med til at minimere risikoen for skader i pressede situationer hvor de skal ydes lidt mere, som f.eks i en omspringning eller en krævende terrænbane.
på hvad en lang galop er. Min brune har jeg konditionstrænet med galop 3 km, ca. 500 m skridt og så 3 km igen.Afhængig af forpustethed og sved. En gang om ugen. Efter behøring opvarmning selvfølgelig. Da han let kunne gå de 3 km (efter nogle få uger)- øgede jeg gradvis, så han kunne gå 6 km galop i et stræk. Ellers bare lange ture på 12-15 km i variablelt tempo.Det gør jeg et par gange om ugen, helst. Jeg skridter ALTID meget. Det er en dressurhest på M+ niveau. Eva
Jeg mener at grunden til at du kun "må" træne kondi hver fjerde dag er at kroppen skal have tid til at komme sig inden næste gang. Det virker sikkert også hvis du træner oftere, men det skulle være mere optimalt hvis du træner hver fjerde dag. Prøv om du kan finde en bog om træning af militaryheste, der mener jeg at jeg har læst om det engang. Jeg synes også personligt at det er nok med hver fjerde dag, mine springheste har så mange andre ting de skal lære (dressur/spring) at jeg ikke ville opnå et godt resultat hvis de kun blev konditrænet oftere end hver fjerde dag. Hvad er der ved en ulydig, uskolet hest med super kondi?  TIne
jeg fik det at vide af min venindes mor... og til  : min hest er ikke en hest der bliver dum af mindre dressur og spring træning, og han kan sagtens stå stille et par dage uden at der sker noget ved det. Han er også i sin bedste alder (10 år.) Så hvis det ikke gør noget dårligt ved muskulaturen eller hvad det nu er, så vil jeg da fortsætte 
I ridehesten i denne måned er der en artikel (sundhed - nøglen til fortsat succes) om, at sportshestene trænes alt alt for lidt i konditions og fysisk træning og alt for meget i øvelsestræning. OG det bør være omvendt. At konditions- og fysisk træning styrker sener (hvor mange sportsskader opstår og er meget ødelæggende) hos især de unge heste, som han mener ikke bør gå konkurrencer - jo for at vænne sig til forholdene, men ikke for at vinde. I holland er det sådan - står der i artiklen, at INGEN af hestene i championaterne senere ses på grand prix niveau - men forsvinder fra sportsscenen inden de når så langt (ved så ikke om Roll kur spiller ind her   ) Meget interessant artikel. Det er en hollandsk forsker, som har fremlagt resultaterne - men der er så andre, som må sige om han er ok eller ej. Jeg synes det var en spændende artikel, som også indholdt en masse om smedens arbejde - hvor man næsten får angstanfald over alt det smeden skal kunne og hvor meget der kan gå galt. Og lige en obs. på falderebet. Det er videnskabeligt bevist (siger artiklen) at generne kun er ansvarlige for 30% af hestens atletiske evner. De sidste 70% af det, det kræves for at blive en verdensatlet stammer fra rigtigt management, uddannelse, ridning og fodring. Så måske - min egen konklusion - skal man holde op med at betale så mange penge for heste med 'potentiale' - da man kan gøre det meste selv - eller set på anden måde risikoen for at fejlene eller manglende resultater er ens egne og ikke hestens manglende evner er RET stor 
Der kom du mig lige i forkøbet. Tak fordi du skrev mit indlæg  --- Jeg har altid holdt mig til at man skal skridte meget og helst udendørs, også når man ellers skal ride i ridehus. Hesten har godt af at få den friske luft (selv om luften i et ridehus er kold, er den sjældent frisk pga svampe og andre mikroorganismer i bunden   ), og hestens led og sener har godt af at skridtes på et anderledes underlag. Heste slides ofte alt for ensidigt   . Desuden bør man ride i skoven/tur. Når først hesten har lært at gå korrekt med ryggen oppe og til biddet, så går den sådan 'af sig selv', og så trænes den bedre og mere lige ude på stierne, mens dens kondi forbedres betydeligt. --- Ja Søs, du har nok mest ret, man skal i hvert til fælde være yderst talentfuld samt energisk i den daglige indsats med både sig selv og hesten, før 'den dyre forskel' i hestens medfødte evner giver den helt store gevinst ved stævnerne 
Signe: Kan du være mere specifikt end at du (meget hårdt sat op) skriver at du 4 gange i ugen er ude og galopere nogle ture?? Er blot interesseret i om du har et planlagt forløb hvor du f.eks. hver 3. uge tager samme tur for at se om det går fremad - eller om det egentlig er "alm" turridning du laver - bare med en masse galop...? Som jeg har lært det - se evt. distanceforeningens hjemmeside, der står mange gode ting om konditionstræning - er det i trav at udholdenheden opbygges. Galop er godtnok hurtigere - men også "nemmere" for hesten... Selv konditionstræner jeg min for at ride jagter og her er det jo galop det foregår i - men under træningen laver jeg masser af travrepriser og bygger først noget galoparbejde på hen mod slutningen af forløbet. Igen, lad mig anbefale distanceforeningens hjemmeside:
Jeg galoperer 3 gange på en stor, plan fold. Den fjerde dag foregår i skoven
Jeg syntes ikke at den konditionstræning du anvender, er hård for hesten. Så længe den er den form som du beskriver, så kan du jo fortsætte. En hest som er i så god fysisk form som din, vil temmelig sikkeret også komme sig bedre, hvis den skulle være så uheldig at få en skade. Er du i tvilv, syntes jeg du skal kontakte en af landets bedste langdistance ryttere, Johanne Hvid. Hun har stor erfaring på området. Jeg har en hjemmeside adresse på hende, på min hjemmeside, under "links".
Når man skal have sin hest i bedre kondition er intervaltræning vejen frem. Det handler om langsom at opbygge hesten åndedræt og muskelstyrke. Det gør man ikke ved at galoppere i lang tid. Man kan både intervaltræne i trav og i galop, fx 3 gange om ugen i trav og 1 i galop. Intervallerne øges sammen med hestens kondition. Start ved fx. 3 gange 4 min trav, afbrudt af 5 min skridt. I galoppen starter man ved ca. 3 gange 2,5 min rolig galop afbrudt af først 30 sek. trav og derefter 4,5 min skridt. Med venlig hilsen Dallmann
Hej HN´er! Nu håber jeg i kan hjælpe mig lidt. Igår da jeg skulle have ridetime havde jeg for første gang sporer på - på Cjila. min ridelærer tog chambon på hende, da hun ellers vil gå med hovedet meget højt og det er ubehaligt. Men selvfølgelig er den ikke strammet helt ind, den er lidt løs så jeg selv kan arbejde lidt med hende. Hun gik også fint de første 10 min. dvs. da vi skridtede varm. men da jeg skulle have hende til at gå pænt, dvs. til biddet og sådan hun gik samlet, tog hun hovedet op, og når jeg drev hende fremad og forsøgte at få hende til at gå til biddet igen stoppede hun op og hoppede på stedet. Efter 5 min gav jeg op, tog chambonen af hende og så skulle vi til at trave, der gik hun ikke ret godt fordi hun gik med hovedet helt oppe "under loftet" (forstå mig ret). Efter 2-3 min. trav skridtede jeg i 5 min. steg af og gik over i stalden og sadlede hende af. "Du skal ikke give op så let", sagde min ridelærer. Hmm.. Altså den hoppede på stedet når jeg ville drive den frem efter at have prøvet at arbejde med den.. Men ok. Nå, men jeg truede mig selv med at næste gang kommer jeg ikke til undervisning og at jeg måske skulle opgive ridningen helt?. Det er jo ikke min ridelærer der er noget galt med, men ponyen, for den er ikke ret dygtig men kan lige sniges til at gå til biddet hvis der kommer en dygtig rytter op på den. Hva synes i jeg skal gøre?
Ja, det er sørme det første der falder mig ind, når jeg læser dit indlæg. Virker ærlig talt som om, at I har alt for travlt. I har jo slet ikke givet ponyen en chance for at blive fortrolig med chambonen. Hvorfor lærer din underviser dig ikke at ride, frem for at benytte alle mulige hjælpemidler for at få hovedet ned på ponyen? Det virker som om, at du skal lære at ride først og fremmest. Hvis en dygtigere rytter kan få ponyen til at gå korrekt, ja så lyder det som om, at det er dig, der mangler at lære noget. En hest/pony lægger sig på biddet, hvis den vel og mærket bliver drevet godt fremad bagfra. Klart at den vil bøje nakken, hvis du lægger chambon på, men lige så snart den blive pillet af, ja så har du sikkert problemet igen. Du har jo ikke selv lært, hvordan du får den derned.
Jo, der ER noget galt med din underviser, vil jeg vove at påstå. Først og fremmest - øv, det lyder som en ubehagelig oplevelse - der er ikke noget værre end når ridningen ikke fungerer. Jeg synes bestemt ikke du skal opgive ridningen - tværtimod, du lyder som om du har en fin fornemmelse for hvad der er rigtig og hvad der er forkert, når du vælger at stoppe undervisningen fordi du ikke har lyst til at slås med din hest  For det er nemlig slet ikke meningen. Når det er sagt, så vil jeg prøve at forklare hvad jeg tror der sker: Din hest giver sig til at hoppe på stedet, når du driver frem, fordi den har en chambon på.et Der naturligt nok, for chambonen rykker den i munden samtidig med at du driver på den = forvirring i ponyhoved = hop på stedet. Når ponyen helst vil rende med hovedet i vejret hele tiden, så er det enten fordi der er noget galt - ryg, låsthed etc - eller fordi den ikke har lært, at det er rarere at strække sig frem og ned og bruge ryggen. At din undervisers svar på dette er at lægge en elastik på - som derved tvinger ponyens hoved ned ved at rykke i munden (og jeg kan forstå hun også beder dig sidde og nykke lidt for at få den til at bøje nakken - det er det der menes med 'arbejde med den', ikke?) - er IKKE en konstruktiv, korrekt eller gavnende løsning. Fordi: Heste samler sig ikke af at få bukket nakken med en elastik. Heste bruger ikke ryggen bare fordi hovedet er holdt nede. Det er altså en udbredt misforståelse at hjælpetøjler, som bukker nakken på hesten, hjælper på noget som helst. Din pony er kvik, for den prøver at fortælle dig at det forvirrer den både at blive rykket i munden (af elastikken) - det betyder jo ellers normalt stop - når du samtidig driver med benene - pony kan ikke både gå og stoppe samtidig - så hopper den i stedet. Jeg synes du skal starte med at få kigget den igennem - er den ok i ryggen, passer sadlen osv., for der er som regel en grund til at heste render med hovedet helt oppe i skyerne og stiv ryg. Dernæst skal du lære den at slappe af når I rider. For at opnå dette er du nødt til at slå alle tanker om 'at gå i holdning' ud af hovedet - og dermed holde op med at sidde og pille i tøjlen for at få den til det. Det er en længere forklaring hvordan man lige får hesten til at være god og rar at ride derudover, men jeg vil anbefale dig at søge på Susan Kjærgaard herinde på forummet - hun har skrevet nogle gode forklaringer. Første skridt er i hvert fald at droppe elastikchambonen - og måske også underviseren  Jeg håber ikke at jeg tager for hårdt fat - hvis jeg gør, er det fordi det du beskriver er en virkelig klassisk ting, og du er bestemt ikke alene   - me din underviser må have fået noget galt i halsen, når hun lægger en elastikchambon på, og jeg vil virkelig råde dig til enten at snakke med hende - eller finde en anden. Glæd dig over at du rider en pony som er god til at sige fra når den ikke forstår hvad du mener... og så til sidst held og lykke! det virker som om du har lysten til at finde en metode der virker, i stedet for bare at slås med hesten  kh Issina
Kom igen Aunsoegaard, læs din egen signatur  Helene, efter min opfattelse, er det hverken ponyen eller dig der er noget galt med, men din ridelærer..   Sorry, men det er jo hende, der får løn for at undervise dig og lære dig hvordan hesten fungerer... Jeg kan se at du har haft sporer på for første gang. Det er måske fordi den sædvanligvis ikke er så god til at gå fremad ?? En chambon bremser hesten, fordi den virker i biddet (som er bremsen) det kan være derfor at den har protesteret ved at hoppe op og ned, da du prøvede at få den til at gå fremad.. Hvis du samtidigt har "arbejdet med biddet" for at få den til at gå i holdning, så har du også pillet lidt ved bremsen og så har den ikke vidst om den skulle stoppe (for biddet) eller gå fremad (for sporen). Derfor hopper den på stedet.. Ligesom det er totalt umuligt for os at rejse os op OG sætte os ned, på PRÆCIS samme tidspunkt er det også umuligt for hesten at bremse og gå fremad på PRÆCIS samme tid, men den kan gøre det hurtigt efter hinanden, ligesom vi kan rejse os op og ned på stolen eller når vi rider letridining..  Derfor protesterer nogle heste hvis man tager i tøjlen og klemmer med benene samtidigt.. Dem der ikke protesterer er dem der har opgivet at få tingene til at blive bedre ELLER dem der bare ignorerer den ene ordre og så enten sætter farten op eller ned.. Når du rider skal du forestille dig at tøjlerne styrer forbenene (som er rattet og bremsen) og schenklerne styrer bagbenene (som er motoren). Højre tøjle styrer højre forben, venstre tøjle styrer venstre forben og det samme med schenklerne til bagbenene.. Hvis du så f.eks tager i venstre tøjle, så er det et signal til hesten om at gøre noget med venstre forben. Hvis den sætter farten ned på det forben men de 3 andre ben stadigvæk bevæger sig fremad, så drejer hele hesten til venstre..  Hvis du tager i begge tøjler, så bremser begge forben og hesten står stille eller går langsommere.. Hvis du trykker med den ene schenkel, starter du motoren i den ene side og hesten skubber sig til siden med det bagben og hvis du trykker med begge schenkler starter begge motorer og hesten skubber sig fremad = højre fart.. Hver gang du tager i tøjlen eller trykker med benet så lægger du et pres på hesten og det er dét pres, der fortæller hesten hvad det er du gerne vil have den til.. Når hesten så gør det rigtige skal du slippe presset, sådan så hesten ved at det var det rigtige den gjorde. Altså hvis du f.eks vil dreje til venstre så tager du i venstre tøjle og når hesten begynder at dreje, giver du lidt efter for at sige; "yes, makker, det er helt rigtigt". Hvis den så ikke drejer nok, så tager du lige i tøjlen igen indtil den drejer og så giver du efter igen.. PÅ samme måde hvis du vil øge tempoet.. Så trykker du med begge schenkler indtil den går fremad og så slipper du igen.. Hvis den så ikke går NOK fremad, så trykker du bare igen og holder presset indtil den sætter tempoet lidt op igen.. Når hesten forstår alle dine signaler vil den begynde at slappe lidt af.. Den bruger muskelkraft til at holde sit hovede højt.. Det vil sige at når den begynder at slappe af, så trækker tyngdekraften dens hoved ned mod jorden og så bliver det meget nemmere for dig og meget rarere for den.. Så mit bedste råd til dig, er at øve dig og ponyen i at blive rigtigt gode til at gå fremad, bremse og dreje.. Når i kan det, sænker hesten halsen lidt ned fordi den ikke behøver være bekymret længere og SÅ er i klar til at arbejde mere med hesten facon 
Var skam ikke skrevet i en ond tone, men det er måske sådan det læses - så vil jeg da beklage. Mit budskab er det samme som jer andres: Skift underviseren ud og giv den stakkels pony en chance.
at du virkelig bare giver ponyen ALT skylden det kan godt være du slet ikke læser det her.. men det er bare ergeligt så...:) altså du skal før det første ikke give den alt muligt på første gang du rider med sporer og du skal også kun give sporer bare en chace hvis du har brug for dem! hvis en hest ikke går pænt uden alle mulige hjælpetøjler og @!#$..:) ja så betyder det ikke at den går pænt når den så går pænt så betyder den at den går under pres...! undskyld hvis jeg virker sur:) det er ikke meningen det er bare fordi jeg godt lige vil have dig til at forstå det jeg skrev er meget vigtigt...
Hvad er forskellen på en amatør underviser og professionel underviser? Altså hvornår er man det ene og det andet.
så har man en uddannelse og lever af det. Eller har flere gode resultater bag sig, både personligt men også elevmæssigt, og igen lever af det fuldtid. Amatør, så har man måske nogle kurser, har nogle gode resultater, men kan ikke leve af det alene. Der findes en del derude, som kalder sig for proff, men som jeg ikke ville røre med en knivtang pga manglende erfaring.
Hvis man er professionel så har man vel undervisning/træning som profession. Ergo må det 1) være et fuldtidserhverv og/eller 2) man må være uddannet indenfor faget. Modsat må en amatør mangle uddannelsen og kun undervise som fritidsbeskæftigelse. (Dermed ikke sagt, at fuldtidsundervisere ikke indimellem leverer noget amatør-arbejde!   ) I øvrigt siger fremmedordbogen, at en amatør er en person, der dyrker fx en sportsgren, en kunstart el. et fag som hobby (ELLER udfører sit arbejde dårligt). En profession er noget man er oplært i, uddannet til eller ansat til at udføre. Professionel som adjektiv betyder udført med stor faglig dygtighed. En professionel er en person der driver noget som erhverv. /Anna
Godt være proffesionel uden at være uddannet eller have resultater? Hvis man arbejder med det på fuldtid... fx er en der underviser alle dage på en rideskole, vel proffesionel underviser?? Men denne person underviser måske max op til LB nivaeu... Det kan være ret svært at skelne, for nogle af de dygtigste kan sagtens være amatører og dermed kun undervise noget af tiden og have et andet job - men være hamrende gode til det. De har bare ikke lyst til at gøre det fuldtids..
hvis en person underviser hver dag på en ridekole håber jeg da vedkommende har de kurser der kan tages og ja så er det tæt på en uddannelse under DRF.  For mig er en proffesionel enten en der har papir på sin udd dvs berider/træner, eller også en professionel rytter, dvs en der rider på fuld tid, har gjort det i mange år, men ikke har papir på sin udd. Karina
Definitionen er som sagt, at man er professionel hvis man har gjort noget til sit erhverv, fx en hobby eller en sport. Så jo, man kan godt være professionel uden en uddannelse -og det er jo så her det bliver tricky, for jeg har godt nok set mange fuldtidsundervisere på rideskoler, som leverede noget værre skidt og modsat kan en amatør ramme lige i skabet med sin undervisning! Så en del af det må også udgøres af erfaring -en 16-årig ponypige der har taget et år fri efter folkeskolen for at arbejde fuldtids i en stald og undervise rideskolebørn er ikke professionel jo, selvom det er fuldtids og hendes primære erhverv. Så professionalisme må bestå af erfaring på et vist niveau + uddannelse ELLER at have det som primært erhverv. At jeg tilføjer et vist niveau til erfaringen betyder, at jeg mener det kræver at man er nået længere end til LA/M klasserne at være prof. (OGSÅ selvom man har det som primært erhverv). Man kan vel ikke være profi, hvis man aldrig er nået længere end LB-niveau. Puuuha... Der er ikke noget at sige til at det er svært at finde den helt rigtige underviser! /Anna