jeg ville gøre som jeg selv følte for. Men som du beskriver det, lyder det som om I måske dybest set ikke er helt uenige....? Dorte
jo ikke for at såre dig, men der imod fordi han er bekymret for dig. (og med rette tror jeg). Som du selv beskriver hende, ville jeg også vælge at sælge hende og købe en roligere hest. Det er trods alt dit helbred du gambler med, og går det galt kan det værste jo ske, nemlig at du helt skal holde dig fra heste, og det ville jo være endnu værre end at sælge hende. Det er ingen skam at erkende, at man ikke har kræfterne til en for energisk hest, tvært imod er det nok det bedste for jer begge. Så ja, jeg mener du skal følge din mands "forbud".
Hvis du skal være helt ærlig overfor dig selv, leder du så lidt efter en undskyldning/bekræftelse for at følge hans henstilling fordi du egentlig selv har lyst til at give op efter en rødhåret dag? Det går jo ikke at være smånervøs for sin hest, på den anden side, hvis du kan leve med at træne hende fra jorden de dage du føler det er for meget, så er det jo en ligeså fin måde at være sammen på. Men hvis du føler du ikke får redet nok på den måde, ja, så må man nogen gange indse sine begrænsninger og at drømme og evner ikke altid følges ad. Og så i stedet finde tilfredshed i noget man magter. :Pia
at det handler om at han vil bestemme, men mere om, at han er bange for, at der skal ske hans elskede noget. Det er vel fair nok  Jeg ville da heller ikke have, at der skulle ske min mand noget, så skulle han "glemme" at passe på sig selv..............ja så gør jeg det da for ham og han gør det også med mig  Jeg ser det ikke som et problem, men som kærlighed 
Jeg fik ikke svaret på dit konkrete spørgsmål. Nej, manden skal ikke bestemme over din hobby. Men med mindre hans meninger er fuldstændig urimelige, kan man jo godt vise lidt hensyn og respekt for dem og pejle sig ind på en løsning som begge kan leve med. Jeg har faktisk på et tidspunkt ladet min mand "bestemme" at jeg ikke skulle købe en bestemt hest, selvom det var en anelse problematisk. Men det var stadig mit valg at lade hans mening komme igennem. Jeg kunne have gennemtrumfet, men så havde det måske haft andre konsekvenser end ved ikke at købe. :Pia
jeg ved godt han bare er bekymret.. han siger dog også at han ikke vil tvinge mig til at sælge (hesten er halvt hans) for han vil ikke have det "imellem" os.. så det er op til mig.. men han ønsker jeg gør det.. Jeg er ikke bange for hende og elsker at træne fra jorden.. men samtidigt ville jeg gerne ride mere.. og hesten er typen der elsker at arbejde.. så føler også jeg svigter hende lidt.. men jo på de værste dage (som oftest hænger sammen med at jeg har det rigtig skidt.. tror simpelthen mine smerter påvirker hende) der har jeg ind imellem lyst til at opgive.. ikke pga hesten, der er intet ondt i hende.. men fordi jeg føler jeg intet kan.. er træt af min krop der ikke vil som mig 
Godt skrevet 
Ja det ville jeg så aldrig lade nogen forbyde mig - uanset om det var nok så kærligt ment. Man ved jo selv hvordan man har det med det, hvis man selv føler der er styr på det, og fx. under normale omstændigheder ikke rider når hesten er værst el. lign. og det kan fungere på den måde, - så skal ingen da komme og vide bedre. Men jo jo - det er helt sikkert kærligt og godt ment, men man kan altså ikke pakke hinanden ind i vat. Man må stole på partnerens evne til selv at vurdere - og til at passe på sig selv - synes jeg. Men selvfølgelig kan man godt snakke om det - og måske på den måde få et bedre indblik i det hele 
har du allerede besluttet at imødegå manden, dig selv og hesten. overskriften alene ville have afgivet et brøøølende NEJ fra mig, men her er jo lidt omstændigheder kan man sige. jeg tror du har besluttet dig.
Som jeg læser dit indlæg giver det næsten sig selv !! Og jeg tror, du vil have langt mere fornøjelse og glæde af en mere rolig hest - vi har jo hest for at kunne ride - ikke kun nusse og arbejde dem fra jord. Måske ville hesten også trives langt bedre, hvis den kom til en rytter, der kunne give den det ridning, den bedst var tjent med. Din mand er såmænd kun bekymret for dig, hvilket er forståeligt. Du virker "bange" for hesten - og jeg synes, du skulle skifte den ud med en, der virker mere for dig - og på den måde også tage hensyn til dit helbred. Få dig en hest, der ikke er "rødhåret". Sys
Jeg er skam ikke "bange" for hesten.. men jeg vælger at tage hensyn til både mig selv og hesten ved ikke at ride de dage det let kunne ende i hårdknude.. hesten skal jo helst ikke lære at forbinde ridning med stress og ubehag.. og jeg vil ikke gamble det ekstra medmit skræbelige helbred.. så "bange" vil jeg ikke kalde det 
Selvfølgelig skal han ikke bestemme hvad du skal! Han er bekymret for dig, og vil gerne passe på dig - det er der vel ikke noget galt i?? Var det bedre at han ikke sagde noget? - nej, vel? Det handler jo ikke om at du ikke må ride/ have hest, han synes bare at du vil have mere glæde af en rolig hest, hvilket han også vil have det bedre med. Vær glad over at han "passe på" dig, kunne det tænkes at han elsker dig? I mit forhold har vi valgt at leve sammen på godt og ondt, men der er ingen af os der bestemmer, vi snakker om de forskellige ting. Da jeg for et par år siden kom alvorligt tilskade, på en skovtur med hesten, var min mand meget bekymret for mig, når jeg red ud. Jeg er glad for at han sagde det, så kunne jeg fortælle ham hvilken vej jeg red og hvornår jeg var i stalden igen og selvfølgelig liige ringe hjem. Dette gjorde det nemmere for ham.
Hvis du læser efter hvad jeg skriver.. så har jeg flere gange skrevet at jeg godt ved det er fordi han er bekymret og vil beskytte mig.. overskriften var bare for at fange folks opmærksomhed 
Når jeg læser det du skriver, virker det som om at du synes, at dim mand ikke skal blande sig i det med hesten. Som flere af de andre skriver, kunne du sikkert have mere glæde af en rolig hest (en rolig hest er nødvendigvis ikke kedelig), men du ville kunne ride den alle dage også selv om du ikke selv er helt på toppen.
Nemlig at hesten er "for meget" for dig i den situation du står i mht. dit helbred. Og du er så endda blevet velsignet med en mand, der ikke ønsker at forbyde dig ridningen - han vil blot gøre det mere sikkert og komfortabelt for dig. Når det er sagt, så kan jeg godt forstå, at det er ekstremt svært at skille sig af med en hest "bare fordi" kroppen ikke vil som du vil. Du har jo valg denne rådhårede hoppe af en årsag! Fordi hun var den ene ud af millionen, som ubetinget skulle ind i din boks og stå! Men groft sat op, så skulle vi gerne have, at du lever væsentlig længere end din nuværende hoppe - og den næste heste - og den næste... Så pas på dig selv!
Jeg mener, at fornuftige hundejere, med styr på deres hunde, kan tage deres kamphunde med i hundeskov som alle andre. Det er ligeså vigtigt, om ikke mere vigtigt, at kamphunden bliver socialiseret fra lille hvalp end f.eks. labradoren(dårligt eksempel, da det var den der angreb din hvalp). Men nej, synes ikke de bør forbydes, men som alle hunde, være tilladt under ansvar. Kan ens hund ikke med andre hunde må den bandlyses fra hundeskove, så enkelt er det.
Der er en del kamphunde ude i den hundeskov jeg kommer i, og det er der fordi her i Herning er det åbenbart blevet et hit mellem tyrkiste unge mænd at have sådan et muskelbundt under armen. Jeg tager som udgangspunkt aldrig mere eller mindre hensyn til om det er en muskelhund jeg møder, for i det store og hele er det jo et spørgsmål og opdragelse og aktivering. Og det tyder faktisk på at de unge drenge har fint styr på dem, og de er nogle dejlige glade hunde. Problemet hos os opstår når disse hunde skal mødes og se hinanden an, for det udviser til nogle forkerte signaler når de møder de andre derude - de stiller sig lidt truende op, sikkert forstærket af at de er så robuste, og skal altid se det hele lidt an og hæve sig lidt, men er den anden hund endten rolig, vil lege eller underkaster, så er problemet løst. Tilgengæld bliver der ofte klammeri mellem dem fordi ikke altid acceptere hvis der kommer en hund som hugger ud efter dem, men de slåsser sjældent mere end at de bare lige hugger efter hinanden og gå hver til sit. Min erfaring i hundeskoven er at det faktisk ofte er blandingshundene der er nogle sure løg. Jeg er meget mere på vagt for der mellemstore eller helt store blandings hunde, for det er dem jeg oplever starter slagsmål, og ofte dem der er reserveret og tænder af - så måske man burde forbyde hunde uden papire istedet 
Hvis hunden som moslede din hvalp havde tænkt sig dræbe den, så var den død med det samme. Jeg tror ikke at det handlede om angribe din hvalp, med derimod om hvem der bestemmer. For som du selv skriver, så var der ikke et eneste bidmærke i hunden (hul altså) Det er ikke fordi jeg vil forsvare den andens hund, men nogle gange ser tingene måske meget voldsommere ud end de egentlig er. Og selvfølgelig skal hunden ikke mosle din hvalp når den med det samme underkaster sig ved at vise mave. Måske er blandingshunden ikke så godt socialiseret så den kender hundesproget, og derfor fortsætter med at tryne hvalpen. Jeg kan godt forstå at du bliver forskrækket. Og jeg er sikker på at din hvalp også har fået sig lidt af et chock. Hvis jeg var dig, så ville jeg faktisk vente med at tage i hundeskoven indtil din hvalp blev lidt ældre og i stedet få den socialiseret ved hvalpetræning med nogle på dens egen alder. For det er virkelig store hunde der kommer i en hundeskov, og selvfølgelig skal alle kunne være der og man skal have styr på sin hund. Men det er nok svært at undgå at ens hund bliver moslet eller irettesat en gang imellem.
I aalborg er der felre hundeskove hvor der ikke er adgang for disse hunde
Så burde terrier også forbydes i hundeskoven. Her er det dem som står for angreb og problemer. Min egen gamle på 14 kommer ikke med i hundeskoven længere, efter den bed sig fast i halen på en dobermann og prøvede at bremse den. Godt af dobermannen var en fornuftig hund som ikke svarede ingen. Det er sørgeligt at forbyde bestemte racer, for så ruller vognen og hvor stopper det. Det handler jo om opdragelse det meste af tiden.
så kører toget igen.!! Muskelhund.. muskelhund..muskelhund.. der er sååå mange diskussioner herinde om dem.. og det fører aldrig nogle steder.. nogle kan ikke lide dem andre kan..men man kan ikke forbyde nogle hunderacer.. det er diskrimination.. man kan gøre det at alle mennesker der vil have hund skal godkendes.. om man vil have en muskelhund eller en yorkshireterrier.. mvh nana som elsker sin MUSKELhund!
jeg aldrig kommer sådanne steder med min hund.. har så istedet gode faste legekamarater som vi besøger et par gange i løbet af ugen så de kan lege sammen 3-4 stykker i en aflukket privat have... min lille hund skal ikke være prøveklud for en kamphund...
tak for alle jeres svar  lige for igen at sige det så er det KUN kamphunde jeg mener, IKKE muskelhunde som jo er avlet til vagthunde. Kamphunde er avlet til kamp! Sparky: jeg holder stadig på at man ikke tager en aggresiv hund med i hundeskov. det ved du med din labrador blanding, din golden retriever osv. du kan tage hjemmefra med en fuldt ud velfungerende kamphund (IKKE muskelhund!!) og komme hjem med en hund som har dræbt en andens hund. Deri ligger forskellen. kamphunden tænder pludselig, det gør andre hunde som regel ikke. og bider de, så er det ubehageligt og kan gøre en hund bange resten af livet. Bider en kamphund er det sjældent den hund der bliver angrebet overlever, da de bider for at dræbe (instinkt = kan du ikke fjerne). det er ligesom med hesten. Du kan sænke dens flugt instinkt, så hesten aldrig løber når den bliver bange. Men en dag er der et eller andet der skræmmer den, og den løber da det er dens instinkt! Det er lidt det samme. Du kan aldrig give nogen garanti når du arbejder med instinkter. mik27 ☻Mieke☻: den bed absolut ikke for at dræbe, som du siger tror jeg bare den var dårlig socialiseret! (ikke underligt med den ejer   ) min hvalp leger bedst med store (gerne unge eller voksne) hunde. Hvalpe på hans egen alder er ikke lige saagen. HAn er meget tidlig udviklet (begyndte at lette ben som 12 ugers), og så er han ret dominerende, og er derfor for voldsom til hvalpe på hans alder. vi går selvfølgelig til træning og han er med i klubben når jeg træner agility og sådan, så derfor bliver han socialiseret. og har allerede mødt mange hunde! men tror stadig hundeskoven er at godt sted for ham. Han elsker at lege med store hunde, og triller han en omgang, så rejser han sig igen, uden at pive og fuld fart efter den store hund igen. Så tror det er godt til ham at komme ud og lege med andre hunde  Michelle Molin: hvordan sørger de for at reglerne bliver fuldt?? mik27 ☻Mieke☻: igen; mener ikke aggresive hunde høre til i hundeskov, ligegyldig race!! problemet med en kamphund er at du aldrig ved hvad der tænder den, og hvornår det tænder. og den viser ingen signaler først. Hvis en "almindelig" hund bider, så sætter den ar for livet på stakkels fido som bliver bidt. Hvis en kamphund bider, så lever fido ikke mere (kamphunde bider for at dræbe = instinkt!). derfor mener jeg de er "farligere" end andre hunde nanaogkaiser: jeg snakker KUN om KAMPHUNDE, IKKE muskelhunde!!! kan ikke sige det nok!! så vær du bare glad for din muskelhund  Om du får en godkendelse til at have hund eller ej, så kan du ikke ændre på en hunds instinkt! du kan ikke garanterer at din kamphund ALDRIG kunne finde på at "gå amok". Ligesom du ikke kan garanterer at din hest aldrig vil blive forskrækket og stikke af, da det er dens instinkt! instinkter kan du neddysse, men aldrig fjerne! derfor KAN kamphunde være farlige. yiip: det kræver at du har nogen at mødes med. Desuden synes jeg ikke det er nok at have en to-tre hunde venner. Jo flere forskellige hunden møder gennem livet, jo mere livserfaring = bedre til at tackle problemer med andre hunde. Hvis hunden er vant til at se en schæfer, en golden og en dobbermann, så vil den blive dybt forskrækket den dag den ser en old english sheepdog, for hvor er ørene og øjnene??!! derfor mener jeg det er vigtigt at møde andre hunde, og møde MANGE hunde. Men igen bare min personlige holdning, Men nu har jeg også store hunde, ved ikke om det gør en forskel. mener hundeskove er enormt gode til at møde andre hunde, lade hunde lege og hygge sig! vi bruger meget hundeskov, og har som sagt kun haft en dårlig oplevelse. Tak for jeres svar   dejligt at høre forskellige meninger og holdninger. og høre hvordan det er andre steder. det med at "forbyde" dem i hundeskove var også bare en tanke der strejfede mig. Ikke at jeg tror det bliver til noget, tænkte bare på om det kunne være en god ide, og hvad dk´s befolkning synes. og til dem med kamphunde som ikke vil tage deres race seriøs, og ikke vil indse at hunden har instinkter   (og mener stadig kun KAMPHUNDE IKKE MUSKELHUNDE!! der er en KÆMPE forskel!!)
Jeg ved ikke hvordan de får folk til at følge dem, det må være op til folks egen samvittighed om man vil følge reglerne eller ej. Den ene af de hundeparker hvor de hunde ikke er tilladte, blev mine forældres den ene overfaldet en gang... så de følger dem vel kun hvis de har samvittigheden i orden. Jeg går aldrig i hundepark med min hund, jeg kan simpelthen ikke tåle tanken om at kan skulle blive bidt. Han har sine legekammerater som han leger med til hverdag.
hvor har jeg skrevet at min hund kun ser 4 hunde...? vi har bare 4 faste venner også leger hun da selvfølgelig også med en masse andre vi møder på vores vej... men jeg vælger hvem hun skal lege med, hvilket jo ikke rigtig kan lade sig gøre i en hundeskov
yiip: så har jeg misforstået det  for mine hunde har hundeskov altid været et stort hit. har haft 1 dårlig oplevelse ud af de 800 gange vi har været i skoven. men igen min personlige holdning   tror min gamle hunde gennem sit liv har mødt over 300 forskellige hunde! og nej hvor er han nem ligegyldig hvad hund du præsenterer ham for. og 300 hunde bor der ikke på vores gade, så derfor synes jeg at hundeklubben og hundeskoven er et godt suplement   ingen kritik til dig! bare min personlige holdning
LONI: det er jeg helt enig i, men der er jo ikke kun muskelhunde.. det kan jo være enhver hund.. lab, retriver, spids.. what ever..
En kamphund er kun en kamphund når den bliver brugt til kamp... Så det ER muskelhunde du hentyder til..selvom det ikke er meningen....Kamphunde burde aflives eller forsøges omplaceret... Er selv stolt ejer af en skøn muskelhund der ikke gør en flue fortræd.....
Jeg mener at alle agressive hunde skal holdes i snor. Så er jeg sådan set ligeglad med om det er en muskel hund eller hvad det er. Jeg har en meget stor skepsis over for disse hunde. Kender 2 der ejer dem og har ofte leget med med min hund -uden problemer. Men jeg stoler altså ikke 100 procent på dem. Og slet ikke hvis de kommer rendende og ejer ikke kan kalde dem til sig.
ej hvor er det her langt ude. tænk nu hvis, tænk nu hvis. helt ærligt i må da have noget andet at gå op i???? hvis en hund bider skal den i snor, hvis ikke skal den ikke. der er sku ikke nogen grund til at skære alle over en kam.
TS..Du skriver,at det er kamphunde du referere til...Og ikke muskelhunde. Så må du fortælle hvilke racer du mener,der er kamphunde.. Man kan træne en enhver race,til at opføre sig som en kamphund...Så jeg vil gerne vide,hvilke racer du hentyder til
Vores kat på dengang omkring 6 år blev meget gal og lusket da vi fik en puddelhvalp for 3 år siden. Katten levede stille og roligt sammen med vores cain terrie, men da hvalpen kom i huset forandrede hun sig. Hver gang hvalpen bevægede sig ubevogtet rundt angreb hun den ved at bide sig fast i hvalpens nakke og lagde forpoterne rundt om halsen for at kvæle den. Jeg har aldrig set noget ligende. De måtte på ingen måde være alene bare 1 sekundt. Det skal så siges at hvalpen var meget lille og vejede kun 600 gram. I dag er alt dette glemt og de er blevet veninder   . De sover sammen og kysser godmorgen og leder efter hinanden i haven og huset. Hilsen Trine
Altså da vi besluttede os for at skulle have hund var der et sandt ramaskrig hos alle. Inkl her på HN. Vi bor i en lille lejlighed på 50 kvm og har to katte. Men vi ville altså have hund og vi har ingen problemer. Mine forældre har også hund og kat sammen uden problemer. Hunden skal bare lære at respektere katten og katten skal vide hvad der er dens og hvad der er hundens. Eksempelvis får mine katte mad på badeværelset og hunden i køkkenet. Så skændes de ikke der. Kattene har hver deres kurv under sengen og hunden ved siden af sengen, så skal de heller ikke skændes om sofaerne osv. Så jeg tror det handler om at man skal organisere det godt og så skal det nok gå.
Vores gravhund elsker katte, men min mor ældre katte kan hun slet ikke enes med da de syndes at de bestemmer og hunden jo er mindst.. Men nu accepterer de hianden og kan alle sove i samme rum, men hunden syndes ikke det er en fornøjelse.. Men mine svigerforældres nabo fik en killig da hunden var ca 1 år som hun er helt vild med, de leger fint sammen uden problemer.. Så hvis katten ikke er for gammel ville jeg nok ikke have nogen betænkligheder, men jeg ville være efter hunden hvis det gør tegn på angreb, de skal bare lære tidligt at der skal være plads til alle.. De katte jeg kender som er stukket af pga ny hund blev alle angrebet og jagtet af hunden.
Nogen der kan finde denne sangs teks nogen steder?? Vil meget gerne bede om et link... eller taksten her.. Mange tak! :=)
Her er den 
Tusind tak!!!
bortset fra det, så er det en helt fantastisk sang  Glæder mig til at høre hende på Roskilde til sommer !
Nu er der gået, ja... snart 3/4 år siden jeg fik lavet min navlepiercing, og vil egentlig gerne have den skiftet.  Men men men... jeg er meget nervøs for ikke at kunne få stukket den nye piercing korrekt igennem, og derved genere hullet... Det er stadig lidt følsomt, men hullet er pænt og der er ingen betændelse eller sårskorpe... ...Så er der nogen af jer der har lidt erfaringer på det område?? - for de siger noget forskelligt rundt i butikkerne 
Er det stadig følsomt efter 3-4 år?? Well.. Du kan sagtens selv skifte den. Der er lavet en såkalt kanal igennem huden hvor staven faktisk selv vil glide igennem. 
Du kan nærmest ikke stikke den forkert i gennem?  Piercingen 'finder' selv vej, eller det burde den. Ind i mellem er min lidt svær, men det kræver bare et lidt hårdere tryk, og så er dne plads 
Da jeg havde piercing i navlen, tog jeg lidt vaseline på staven, når jeg skiftede den, så glider den lidt bedre..
Kia med Gabriel:  Nejnej, trekvart år, sådan skulle den forståes   Nåer okay... så er det jo bare at få det gjort. Tak for svarene!
Hejsa.. Lang historie kort, jeg har købt en hanhund som er snart 2 år, han havde ikke meget lydighedstræning med i bagagen, og jeg har nu haft ham i lidt over 1 måned... Vil sige det går okey med nogle øvelser..Såsom plads, læg dig, og lign... Mit problem er når vi er ude og gå tur, enten alene eller sammen med en anden, og ser han en anden hund, selvm det er langt væk, løber han derhen, uanset hvilke kommandoer jeg har prøvet og forskellige tonelejer...han vil såmænd bare hilse og gør ikke en kat fortræd, men en dag er det en bidsk hund han løber hen til og så går det galt, plus det er synd hvis ejeren af den fremmede hund bliver bange for mit muskelbundt der kommer i fuld firspring.... Så hermed søges gode råd til hvad jeg skal gøre for at lære ham man ikke bare løber selvom mor kalder og siger nej etc... Han var ikke en haj til at gå i snor, men er blevet klart bedre, og det bliver næsten bedre dag for dag...roser ham meget og husker enkelte ord som kommando osv...Ved sådan set godt hvordan man træner hund, da jeg er opvokset med politihunde og har haft 2 hunde før, dem havde jeg dog fra hvalpe, så der var aldrig nogen problemer, og den ene var også muskelhund som ham her.... Men lige den her syntes jeg er svær, for han ved godt han skal blive, men lukker af og ligeså snart jeg når derhen stikker han af fra mig (kun 3 meters afstand, men nok til jeg ikke kan få fat i ham)...Og det nytter jo heller ikke at blive sur på ham når jeg får fat i ham eller han endelig lystrer og kommer eller sætter sig..Så det er lidt Hmmm det her... Hans beskrivelse står på min præsentation... Hilfe HN  P.s Han gør faktisk det samme hvis der kommer en løber eller gående forbi os, han vil så gerne hilse på alt og alle, men igen, han skal ikke medmindre han får lov...