Jeg har altid været super vild med børn og jeg skulle da i hvert fald have et par stykker eller tre, men nu hvor jeg har fundet manden i mit liv, som er en super far (dog lidt blød)(han har jo en på 4), er jeg simpelhen blevet total skræmt med hensyn til at blive gravid og få mine egne børn. Michael vil jo gerne i gang lige efter vores bryllup og jeg vil jo egt også gerne have de børn (sådan deep down inside), men jeg er simpelthen skræmt ved tanken om sådan en lille størrelse. Det der skræmmer mig er til at starte med graviditeten. Jeg er hypermobil og har gigt og min læge har fortalt at jeg nok vil få nogle gener (dog er hun villig til at hjælpe med alt hvad hun og andre læger kan, så det burde ikke være umuligt), dernæst er jeg endnu mere panisk angst for fødslen (dvs smerten), men det har jeg nu altid været- jeg plejer at sige i sjov, bare smid mig i narkose og skær barnet ud, men inderst inde vil jeg jo allerhelst føde selv? Men jeg er så bange for at noget skulle gå galt, at jeg ikke dur til at føde eller jeg sprækker helt op i nakken. Og sidst men ikke mindst er jeg bange for at jeg er totalt uegnet som mor.. Jeg ved godt det måske er et fjollet indlæg, når jeg ikke engang har smidt pillerne endnu, men jeg skriver det også mest fordi at når man ser tingene på skrift er det lettere at se det lidt er noget pjat. Jeg ville også gerne vide om der er andre der har haft det sådan her og hvordan man evt tackler det. Selvfølgelig er det psykisk betinget. Disse tanker startede da Fie pigen (michaels datter) var tæt på at brække min næse ved et uheld (altså uheldet bestod i hun ramte min næse og ikke et andet sted), og efterfølgende har jeg haft meget svært ved hende... Kom med nogle gode råd Heidi
... nu da meget normalt. Men hvis nu du planlægger graviditet, kan du jo søge vejledning hos lægen lige fra starten af projekt-baby. Dernæst ville jeg læse alt hvad læses kan om fødsler, hvis jeg var dig. Vel at mærke de positive historier   Jeg har det selv sådan, at hvis der er noget, jeg er bekymret for, så søger jeg info om emnet. Derfor er jeg heller ikke så bekymret for min egen fødsel som står for døren indenfor en månedstid. Det handler jo om at tage det som det kommer, og det kan jo være, at veerne ikke bider så meget på dig, som de gør på andre. OG hvis de gør så er der jo alle mulige remedier til at smertelindre. Gennem graviditeten får du jo heldigvis også et godt skud naturlige hormoner, som er med til at forberede dig på opgaven. En opgave som du jo allerede kender lidt til, pgr. kærestens datter. Ikke som os andre, som nærmest aldrig har været i nærheden af børn før 
Tak for dit svar. Ja selvfølgelig vil jeg læse alt hvad jeg kan komme i nærheden af. Jeg kan godt se at det er rigtig fjollet og selvfølgelig kan jeg også føde. Det siges jo at man føder som man selv blev født, så det skulle vist blive nemt  Ja jeg har øvet mig lidt på Anne Sofie og i kraft af mit arbejde er jeg vant til at håndtere børn, men det bliver sikkert ikke nemmere når det er ens egen Heidi
... ikke at du er fjollet. Blot er der en vej ud over frygten - som jo i bund og grund er frygten for det ukendte.
godt huske alle de tanker du har. Jeg tror mere eller mindre vi alle har dem på et eller andet plan. Nu skal jeg have mit 3. barn og kan stadig godt "rammes" af ren og skær angst. Angst for de smerter jeg ved jeg skal gennemgå, angst for om jeg nu kan slå til som mor til tre. Jeg tror rent faktisk, at disse tanker i sidste ende er "gode" tanker. De er på et eller andet plan med til at forberede os på den nye rolle vi skal indtage i tilværelsen. Men som en anden sagde ; skaf en masse materiale om emnet og tal med din læge. For ja det gør ondt at føde, men kan dog afhjælpes hvis du ønsker det. Men igen så er det hellere ikke værre end at mange af os gennemgår det igen og igen. Tja egentlig ikke logisk vel 
lidt fjollet at man påfører sig en kæmpe mængde smerter gang på gang.. Jeg har også tænkt at vende det med lægen når det begynder at blive aktuelt. Jeg tror også bare lige nu er jeg nået til et punkt hvor min hverdag er fyldt med smerter og jeg ikke kan overskue hvad konsekvenserne bliver, når mit bækken bliver blødere og får forøget vægt, men måske er det ekstra slemt fordi jeg sidder med en øm ryg, nakke og en skulder der glad går af led konstant og lægen har ikke tid før i morgen Derudover er der jo også det i det med at være bekymret for at ikke at kunne slå til som mor, og jeg er også bekymret hvordan jeg vil håndtere Fie pigen når der komer et nyt barn som er mit eget Heidi
Det med at være mor det kommer bare. Jeg har altid haft meget med børn at gøre, men kan nu se at egne børn er noget helt andet. Man ser på dem på en helt anden måde, og kærligheden til dem er så stor, og man får ubeskrivelige kræfter (til at blive ved med søvnmangel osv.) Angsten for graviditet og fødsel er helt normalt, men heldigvis bliver man så træt af det hele til sidst, så man vil gøre alt for at få den UD! Jeg kom faktisk først i tanke om fødslen efter jeg var blevet gravid, sådan lidt dumt, men ville jo have børn, så blev gravid, og så @!#$, så skal jeg jo føde! - sad og så nogle film og erklærede at det der, det skal jeg bare ikke! - men det var jeg jo nød til, og syntes det var en vidunderlig oplevelse, smerterne kan man jo gøre noget ved (fødte selv uden smertelindring) og man arbejder frem mod noget stort.
Hejsa aller i dejlige h'ænder jeg er i kæmpe god tid og af den grund at ens graviditet er bare fuldstændig usigelig, og jeg kunne lige forestille mig hvilken katastrofe det ville være hvis kæresten selv skulle ud og hente ting så alt er klar til baby.  jeg har det lidt sådan at jeg vil gerne have det mest nødvendige til når baby om lang tid engang kommer ud, så jeg er parat og ikke mangler det mest gense, men forsøger at undgå at købe ting som jeg alligevel muligvis aldrig for brug for (men nogle ting er bare så søde det er så svært at lade være)    jeg har barnevogn med madrasser dyne pude lift og pusletaske samt seng igen med dyne pude og madras og pusleplads med hylder hvor er der undertøj der er pakket i poser og bare lige skal vaskes inden det skal bruges. jeg har købt lidt neutralt tøj i form af sparkedragter og bluser plus jeg har fået en del fra mor som heller ikke kunne lade være med at købe *fnis*  så er spørgsmålet: har jeg glemt noget? det er jo første baby og jeg vil bare gerne være ordentlig forberedt. er der nogle ting som jeg endnu ikke har nævnt som jeg ikke kan leve uden ?? de kærligste hilsner Mithril
jeg kunne ikke leve uden... har minimum 50 styk, også selvom mine børn er så store nu at jeg ikke ammer osv... f.eks. er de gode som hagesmække når de spiser. engangsvaskeklude...   har dem på ruller, de fylder mindre, er ekstremt bløde, er i det hele taget bare super lækre... og ikke specielt dyre... baby produkter : zinksalve shampoo olie pudder babybad eller hvad man nu lige bruger. 1 pakke newborn bleer (køb ikke for mange, de vokser hurtigt fra dem. tja det var lige den smule jeg kunne komme i tanke om.
... et babybadekar? Ellers er der en lang liste her: 
lige at sumzum lukker nu her, så de sælger ikke de vaskeklude længere... øvvv
Det er bare typisk, havde lige gået og regnet med at jeg skulle bestille nogle af de her klude på sumzum - nogle der ved om de findes andre steder? PS. Hvad er det særlige ved New Born bleer frem for den mindste str.? Det er ikke alle mærker der har new born, men så hedder de jo bare noget andet - det er vel vægten der tæller? Eller er der noget helt særligt ved New born bleer? Shopper selv ud fra lister jeg har fundet i bøger og på nettet + hvad veninder siger. Men holder igen med alle de her mærkelige ting. Man kan jo købe sig fattigi alt muligt   Men nøjes med lidt basic - og så finder man vel ud af hen ad vejen hvad Lotte
du kan købe dem på apoteket, der er de bare lidt dyre end hos sumzum... ved faktisk ikke om man kan få dem andre steder, men var faktisk en overgang ved at starte en internetbutik op med dem, men kom bare aldrig igang, kunne da være man skulle fuldføre det... tror faktisk ikke der er den store forskel, på newborn, og andre bleer, jeg har bare brugt dem til begge mine...
det var det eneste jeg kunne finde, og de er meget dyre end dem sumzum havde, selv deres rabat tilbud er dyre
Lige lidt mere: Legetøj Autostol eller liftnet, så guldklumpen kan blive spændt fast i bilen. ammeindlæg regnslag til barnevognen sengetøj pusleunderlag hoved-halefad eller anden form for balje til at have vand i ved bleskifte. Der er sikkert 1000 andre ting (og sikkert også 1000 timg som kan undværes   )
allerførst tusind mange tak for alt jeres hjælp  det har sat nogle gode nyttige tanker i gang om hvad jeg mangler og jeg har skrevet en lille liste, som jeg altid kan komme ud at købe  så også en anden tråd herinde kort efter jeg havde sendt min ud og der var også bare nogle gode ting i  hvor er det herligt med alt den hjælp man kan få herinde - det er virkelig guld værd for sådan en som mig, der jo stadigvæk er ret uvidende med hensyn til graviditet og baby  de kærligste hilsner mithril
Her er lige det aller aller dejligste billede af Celina. Jeg fangede hende lige med min mobil her den anden morgen. Hun er bare så morgen mild!! Elsker hende så højt. Kvaliteten på billede er absolut ikke god, men selve billedet...*suk*    Hvad synes i? Jeg synes jo hun er jordens dejligste prinsesse! 
...hvor er hun skøn Stine!   Og hun ligner dig da helt vildt!
fedt billede   hvor er hun blevet stor.
slet ikke lade vær med at smile tilbage til hende  Skøn tøs og herligt billede
Lea : Synes du virkelig?   Tak tak, så skulle du se nogle af billeder fra jeg var samme alder, der er heller ikke noget at tage fejl af, især ikke de runde kinder  Gitte : Ja hun er virkelig blevet stor. Hun har på 2 mdr. taget 2200 g. på     så hun mangler ikke noget  Vi vender i øvrigt snart stærkt tilbage til hundeleg, men Ally har fået en temmelig grim skade i hendes evige jagt på mus   Dyrlægen ville ikke sy hende så vi har en kamp med at holde det rent, holde en forbinding på den nederste del af benet og samtidig skal såret have luft, men så snasker hun i det. Krave fik vi ikke med. Men!! Vi vender, som skrevet snart tilbage og vi glæder os!  Tina : Tak. Nej jeg grinede også over hele hovedet. Det var så tæt på at der var lyd med, men det kommer nok på et tidspunkt. Hvornår kan man begynde at håbe på et lille kluk i sammenhæng med et smil?
hun er da godt nok for skøn. Jeg fik også en kæmpe smil frem da jeg så hende. Der er ikke noget bedre en glade babyer 
Et super dejligt og skønt billede - det er da lige til at smelte ethvert moderhjerte  Nååååårh - får da bare lyst til at kramme og kysse hende.
nu sidder jeg her med et stort smil og smilder tilbage til Celina! Hold k*** hvor er hun bare for dejlig!!!
Tusind tusind tak for alle roserne. Det er da bare SÅ dejligt at andre også synes at hun er dejlig!!  Cristel : Skulle hilse at sige fra hende at hun bare elsker at ligge i voksiposen  Vi bruger kun voksiposen og har helt droppet liften. Håber du har det godt!
Det er jeg vel nok glad for at høre - så var der alligevel en der fik glæde af den 
nu kender jeg jo ikke alle mærker, men kun de pakker vi har brugt til Silje efter hun voksede ud af Newbornbleerne, de hed alle noget med fra 3 kg af. Silje vejede 3210 da hun blev født, men bleerne var alt for store og der var l..t op ad ryggen osv. Der sad newborn meget bedre.
Hvor er hun skøn...og kønt navn...
Er der nogle der ved hvor jeg kan købe Bumle fra cars??? Den skal være stor, og ikke en af de helt små.
... jeg har set dem er i Bilka; men har heller ikke været i legetøjsforretninger for nylig. Ellers ved jeg godt nok ikke lige, hvor jeg skal foreslå... Tanja
Var det i en stor udgave?
Toys r´ us har flere store Bumler .. Og min søn har idag i fødselsdagsgave fået en fjernstyret bumle ( stor ) fra BR.
Overskrift
Hej Som mor til to cars fan kan jeg varmt anbefale trendsales og QXL, her kan de købes for 50,-  ) Hilsen Jette - mor til 2 cars fan, og de har vidst dem alle. 
Idag er jeg i uge 37 og synes bare at nu må det godt være nu! Alt er klar og jeg er godt nok træt af den evige sprællende baby inde i min kæmpe mave !  Hvordan fik i den sidste tid til at gå? Det skal lige siges jeg er rykket fra den 14 nov. til 20 nov. men har været sygemeldt i lang tid, og nu synes jeg bare jeg savner at se den lille knægt og få min krop igen... Nogen der har det ligesådan??? 
det op til termin - ikke fordi det er nogen trøst  Jeg har selv været sygemeldt tidligt i alle 3 graviditer, så jeg kender alt til kedsomheden, utålmodigheden og de dage der bare snegler sig afsted. Selv glæder jeg mig også ustyrligt til terminen nærmer sig, ville ønske at det var lige rundt om hjørnet. Jeg ønsker på ingen måder at føde før tid, men gid jeg kunne spole tiden frem så de sidste 90 dage var gået. Sender dig lidt vestøv med håb om at du ikke går over tid (gik selv 12 dage, 23 timer og 58 minutter over med Mikkeline, støn)
Den skønneste tid  Ja sådan har jeg det. Det knager lidt i ryg/lænd og jeg har fået en sygemelding her de sidste 4 uger. Men hold da op hvor jeg nyder livet. Jeg besøger venner og veninder. Min mor bliver jævnligt belemret med min tilstedeværelse, da jeg elsker at ligge og læse i badekarret (vi har ikke selv badekar, desværre). Der bliver hygget i stalden, gjort lidt ekstra rent, handlet ind i små potioner (så kan jeg tage afsted flere gange om ugen  ), læst gode bøger, kigget på hingste til brug i år 2008, og slappet af så kræfterne er i behold til de 2 "store" drenge kommer hjem fra dagpleje og børnehave. Ahhh, jeg elsker at være gravid - især på en dag som idag, hvor solen skinner, vasketøjet hænger ude og hestene græsser på marken  Jeg gik henholdsvis 9 og 10 dage over med de 2 første, og det regner jeg så sandelig også med at gøre med lille Casper/Kasper 
Jeg har det på helt samme måde - er også rykket fra d 14 til d 22.. Og der er bare læænge til! Jeg keder mig også meget, så jeg ser en masse tv men det er jo også kedeligt i længden. Jeg har desværre ikke rigtig kræfter til at tage rundt og besøge folk osv - jeg er så træt for tiden. Så jeg håber bare snart hun kommer, gerne om en 10-14 dage 
Andre der har det sådan, og hvad i gør... Desværre er jeg også mega træt (lav blod% også) så det hele er lidt trivielt i øjeblikket..ville ønske jeg havde familien i nærheden, til at rende på besøg, men de bor desværre på sjælland  Tv´et er da også min bedste underholdning, og HN selvfølgelig   men det bliver lidt kedeligt og dagene synes endnu længere...
Jeg var (hyper)aktiv indtil en uge inden jeg fødte, da jeg liiige skulle have de sidste igennem ridemærke 2 og 5 inden det blev lavet om, så jeg var på rideskolen ca 5 dage om ugen ca 5 timer ad gangen! Jeg er dog super glad for at jeg havde lånt mine forældres bil de sidste 3 uger af min undervisningstid, da en tur på en time hver vej med de offentlige var lige i overkanten af hvad jeg kunne klare med 15 kgs mervægt. Ellers klagede jeg nu også over at jeg var blevet stor og tung og ikke orkede noget   sådan ca den sidste månedstid eller 1½. Men hvis jeg var dig med årstiden taget i betragtning, ville jeg få gjort alle juleting klar, der kan klares inden december. Evt. gå i gang med at brodere en julekalender (jeg synes det er SÅ hyggeligt at brodere den slags, og er selv i gang), så den er klar til babys første jul  Ellers er det da tiden til at få læst de bøger, du ikke får tid til om 3-4 mdr (i starten kan man, hvis man får en let lille en sagtens få tid til sig selv også i dagtimerne) Og sørg for at få hvilet dig, så du er udhvilet til den dag det hele går i gang - jeg havde 30 timer fra vandet gik til jeg havde født og fik ikke sovet i den periode - jeg var godt smadret bag efter! God fornøjelse med at få tiden til at gå 
Ja hvis det var mig selv var jeg jo ikke tvivl, men Lærke har fået en bullen finger. Jeg kan jo ikke putte hendes finger i varmt sæbevand og regne med at det holder mere end 2 sek. Men hvad gør man så? Det gør jo rimeligt ondt at have sådan en - min stakkels lille pige! /Tina
Hvis den er slem går du til lægen med hende  MVH Rikke
I skal bare til at lege i sæbevand! En skål med lun sæbevand (sæbespåner) evt noget vat, for det er sjovt at lege med i vand! Der kommer meget vand ud over det hele, men det er bare sæbevand 
Min mand kom i dag og fortalte at en af hans kolegaer stoppet på arbejde fordi han nu havde fået stillingen som dagpleje FAR! og så begyndet jeg egenligt at gå og tænke på, hvor mange vil sende deres børn i pasning hos en mandlig dagpleje. ? Hvis jeg skal være ærlig tror jeg ikke jeg ville sende mine børn i pasning hos en mand. Det kan godt være at der er en forkert holning at have, men jeg ville ærligt talt ikke have det så godt med det. Selvfølgelig kan mænd også passe børn, og kan helt sikkert bidrage med nogle andre ting til børnene, end vi mødre. Hvad siger du, vil du sende dit barn afsted til en mandlig dagpleje ?
Det ville jeg ikke have noget imod. Tror det er rigtig lærerigt for børnene, og også for os mødre  Vi tror jo ikke altid at mænd KAN!! Giv dem lov til at modbevise det..
kender en som er en rå uslebet smed. Han fik nok af sit arbejde og trængte til noget helt andet. han var dagplejefar i flere år. Og en meget populær en endda. Han fik alle de små drenge som bare trængte til at være sammen med en mand der kunne lave drenge/mandeting med dem. Temmelig mange små fyre vokser op med kun kvinder omkring sig, så jeg syntes det er et supert tilbud at der kommer mænd på banen, istedet for alt det kvindefnidder    til din mands eks kollega. Nat nat fra Gitte, som tror på ligestilling 
ja da flere mænd skulle gøre det samme. der er da også mandlige pædagoger i børnehaven og det er bare fedt. min mand elsker også vores børn og alligevel tør jeg at lade ham være alene med dem. der er ganske få pædofile i Danmark i forhold til det generalle antal af mænd. lad det ikke gå ud over hele manderacen.
imod det... min mand og jeg har faktisk snakket om at når vi engang får købt drømmehuset, vil vi begge være dagpleje mor/far... min mand er fantastisk med børn... mænd kan sagtens passe børn, tænk på alle de enlige fædre... ved ikke om du tænker højst sandsynlig pædofili, når du høre om en mandlig DP... og selvfølge findes de, men der findes også de mænd, som bare godt kan lide at arbejde med børn...
Hej Nu er der ikke så længe til den lille gerne skulle melde sin ankomst, men vi har stadig ingen barnevogn  Nu er jeg faldet over et mærke som hedder Trille, men kan ikke rigtigt finde noget om dem. Er der nogle af jer som har erfarring med dette mærke ? Jeg vil meget gerne høre både godt og dårligt. Hilsen Janne
Syntes deres klapvogne ser geniale ud! Men kender ikke deres barnevogne.. Andet end vist at der er lidt delte holdninger.. Men syntes de har flot design og søde mønstre 
Jeg har prøvet lidt af hvert ved mit første barn. Jeg havde først en simo, det var det arveste l... rent ud sagt efter 14 dage blev den sat til salg, derefter lånte jeg en brio af noget familie, de havde klaget meget over den og jeg blev heller ikke glad for den. Vi havde købt en basson viking vogn til stald brug, men det blev den der blev vores følgesvend i 3½ år. Den var billig og holdte godt, den rustede i stellet efter et par år og så var det en tung vogn at slæbe ind og ud af bilen. Så det var selvfølgelig et par ulemper. Til vores andet barn har vi købt en trille fix og den er jeg mere end glad for, Den har også været testvinder, kan ikke huske om det var i 2006. Det er en vogn til 4000 men den har samme kvalitet og komfort som de mærker der er et par tusind dyrere. Grunden til den billige pris er at den kun har en importør i DK og den fås ikke ret mange steder. Og det er svært at skrue prisen op på et produkt som folk ikke kender til. Men som sagt er jeg en glad trille ejer og må da også indrømme at min emmaljunga klapvogn må vige pladsen for en trille. Du kan iøvrigt gå ind på   og se lidt om vognen. Vh.Susanne.
Hvis den skal bruges til mere end 1 barn, skal I ved valg af barnevogn, tænke på at vælge én der er fuldt understøttet under kassen. Ellers kan den ikke bære to børn (fx med søskendesæde). Vi har en gammel Skandia - tung som bare pokker, uhandig og bestemt ikke pæn. Men den kan med lethed bære to børn, også uden at blive ustabil. Til dét er den simpelthen uovertruffen. Det er mere end man kan sige om vores vogn nr. 2, en Simo, som jeg ikke kan anbefale. Foret er blevet nulret og slidt, den kækkede i affjedringen, og så er det bare generelt lidt af en "gummivogn". Jeg har en bekendt der har en Trille, og jeg mener ikke at hendes er med fuld ramme under, men det kan selvf. være forskelligt fra model til model. Men ellers tror jeg da at hun har været fint tilfreds med den. Hilsen Bluebell.
Flere undersøgelser af drenge i indskolingen viser at de mangler mandlige rollemodeller. Istitutionsverdenen er overrepræsenteret med kvinder, så de lærer ikke at slås og alle de ting drenge nu en gang har brug for, for at udvikle sig. Så en dagpleje FAR er vel en god løsning på sådan et problem.
ja jeg kan da høre at folk ikke har noget i mod det  Jeg skriver også i mit første indlæg at selvfølgelig kan mænd passe børn og bidrage med ting vi mødre ikke kan. Min egen mand er super til at tage sig af vores børn og det samme gælder børnes bedstefædre. Jeg har heller ikke noget i mod mandlige pedagoer i børnehave, hvor børnene er lidt ældre. Og det er heller ikke fordi jeg specielt tænker på pædofile. Jeg kan bare ikke rigtig forstille mig en madlig dagpleje.
Jeg kan ikke se noget forkert i en mand som dagplejer, tværtimod vil børnene have rigtig godt af at have en mand der præger dem, det er det samme med institutioner hvor der både er mandlige og kvindelige pædagoger. Det er super godt med rollemodeller af begge køn. Jeg får lys i øjnene når min egen mand snakker om at blive pædagog, for når jeg ser ham til daglig med vores egne børn, ved jeg der er gået en super pædagog tabt i ham. Jeg er selv pædagog og oplever tit at mænd der går ind til det fag er fordi de virkelig elsker børn og jobbet med børn, der er tværtimod mange piger der starter på uddanelsen fordi at det kan man også blive og de har egentlig ikke overvejet hvad det indebærer. Her i kommunen har der været et ægtepar som begge var dagplejer, de var meget populærer især manden. De stoppede desværre lige inden min søn skulle starte, ellers havde jeg valgt dem. Så jo tak til nogle flere mænd i faget. Vh.Susannr.
... interviewet et par hvor begge var dagplejere. (Ikke dagplejemor/dagplejefar. Det er nedsættende   ) Jeg ville ikke sige nej til en mandlig dagplejer blot fordi han var mand. Omvendt heller ikke bare sige ja af samme grund. Det hele handler vel om at man er tryg ved den person, man har efterladt sit barn hos. (Min kæreste er i øvrigt spejderleder for 30 piger i alderen 12-16 i en ren pigegruppe. De har mandlige spejderledere fordi tingene altså også kan blive for tøsede. Piger har også brug for mandlige rollemodeller)
da jeg fik tilbudt en dagpleje der var mand. Jeg kunne slet ikke forholde mig til at min lille pige skulle være sammen med en mand hele dagen - tænkte selvfølgelig også på det med at han skulle skifte hende og kunne slet slet ikke undgå de grimme tanker. Det jeg så ikke vidste var, at både ham og hans kone (en kvinde) delte huset i to og havde hver deres 4 dagpleje børn. Tror også jeg havde set anderledes på det, om det var en dreng jeg havde og især hvis jeg var alene med drengen...
Hector er ved både dagpleje- far og mor. Det er mand og kone der har dagpleje så de er der begge. Det er super synes jeg, men jeg ved ikke om jeg havde valgt det hvis det kun havde været dagplejefar. Ville nok overveje det mere tror jeg. Vh. Line
Freya's første dagplejer var en mand - det var manden og konen der tilsammen havde en stordagpleje og Freya var tilknyttet ham. Jeg havde ingen problemer med det. Hun fungerede så ikke særlig godt der, men det er en helt anden ting. Ved dog ikke hvordan mit valg havde været, hvis det kun havde været en dagplejefar. Jeg vil sige, at det kommer an på en helt masse ting, ligesom det også gør med en dame som dagplejer. For jeg har da også valgt damer fra.
personligt har jeg valgt vuggestue, men hvis jeg skulle have haft en dagpleje, så havde en mand vel været lige så god. tanja
helt an på manden... en mand kan være lige så god eller bedre end en kvinde, så det kommer helt an på hvordan han er sammen med børnene. hvis han er som jeg selv er, og har de samme værdier, så ville jeg ikke have noget problem med at det var en mand. Mette
Jeg kender en der har været dp-far, og som nu er pædagog. Og det er da min fornemmelse at han var super til sit arbejde som dp... Jeg tror ikke jeg ville betænke mig, hvis Vigdis skulle skifte dp, og jeg blev tilbudt en dp-far. Mvh. Lotte_L
Ville ikke have noget imod en mandlig dagpleje. Dog har vi sagt nej tak til en mand da Filippa skulle i dagpleje, men det var fordi han var tillidsmand og havde mange fraværsdage pga. dette (i snit en om ugen).
Min venindes søn gik også ved en mand og kone der begge var dagplejere. Det var genialt, for der var altid nogle jævnaldrede børn at leg med, samtidig med der var en hjemlig atmosfære. De var utrolig glade for det. Nanna
Hvis jeg ellers havde tillid til manden (Lige så vel som jeg vil have tillid til min dagpleje ), så tror jeg der er maneg fordele ved en mand. Jeg bilder mig ind at de måske laver flere fysiske aktiviteter med børnene, end mange damer ville gøre. Min accept af dagplejere sfhænger ikke af køn men af tillid til den enkelte.  
Min søn går i en privat stordagpleje, hvor det godt nok kun er kvinden, som er dagplejer. Manden arbejder lidt udenfor hjemmet, men er ofte at finde i huset om dagen. Og ham er Carl bare så glad for, ligesom han er glad for hendes store søn på 20, der også tit er der. Jeg klapper i mine små hænder over, at min dreng har et par mænner i nærheden flere gange ugentligt, som leger og snakker og opfører sig helt anderledes end kvinder gør. Det tror jeg kun er med til at styrke ham.
Hvorfor ikk...synes da det er et frisk pust i en kvindeoverfyldt verden. Vil næsten ligefrem sige, at det kan være en fordel for de mange små skilsmissebørn - de får lidt mere mandlig kontakt. Min søn har så aldrig haft kontakt med hans far - han valgte at forsvinde helt væk. Han har altid klistret helt vildt til de mænd, som har vist han en smule opmærksomhed. Da han startede i børnehave var der i sommeren vikarer..."unge knægte" som pædagogmedhjælpere - og min søn elskede dem. Han ventede kun på at de skulle møde ind og så hang han bare på dem. For han fik slet ikke den mandlige kontakt, som han havde brug for. Hans tidligere dagplejer...ja hendes mand droppede også jobbet og blev dagplejer. Så nu er de dagplejere begge to og har 8 unger i huset hver dag.
Mikkel er en værre mosler*v om natten. Tit ligger han på maven, men hovedet nede i fodende og uden dyne på   . Så var det jeg kom til, at tænke på det her med vuggedød. For han kan jo ikke vende sig tilbage igen, der er ikke plads nok i sengen. Han bliver snart 7 mdr. Var jeres også nogen mosleøre i den alder? Han sover generelt meget uroligt og er vågen mange gange. I løbet af natten spiser han 200ml MME. Er han sulten eller er det en dum vane? Han får en god portion aftensmad kl. 17.30 og sluger 200ml vælling inden han sover. Han skal have lagt dræn   på onsdag, så kunne jo håbe det vil hjælpe.
også på de utroligste måder.. det er helt vildt  .. nu har jeg ikke haft muligheden for at studerere ham om natten siden han var to måneder har han haft sit eget værelse.. men når han skal vækkes har han sjældent dyne på eller også har han den helt oppe over hovedet eller han sover på alle fire (ser skægt ud) eller oven på sin bamse.. ja sovestillinger i den alder er utolige... han har sovet i sin tremmeseng siden han var 2 måneder så der er vende-plads nok endnu.. Tina
Ang vuggedød, siger de at når de selv vender sig, så er det helt ok.. Håber det hjælper med den urolige søvn når han for dræn i ørerne.. Bodil
og hun er altså 14 mdr... jeg er oppe mange gange om natten for at give hende dynen på - hun giver sig nemlig til at ynke eller mosle ekstremt når hun ikke har den på. Så hvis du er lige så "heldig" som mig så kan du se frem til en tid med mosleri:) Hun har iøvrigt sit eget værelse.. så nogen gange når hun er meget urolig (eks når hun får tænder) så henter jeg en udklappelig madrass og ligger inde hos hende:)
vores yngste på 8 mdr. mosler også rundt i sengen og holder os vågen flere gange hver nat   . Jeg ammer stadig, men amningen kører på sidste vejrs. Jeg mindes at det en overgang var ligedan med vores den store, så jeg trøster mig med at der er lys forude   . Mvh. AnjaR
Tjaa, ved ikke helt hvor jeg skal starte  D. 17 december sidste år, fødte jeg Frederik. Det viste sig dog ret hurtigt at han ikke var rask, og blev hurtigt overført til OUH, hvor man hasteopererede. Frederik var født med en kronisk tarmlidelse og man var nødt til at ligge en stomi til aflastning. Nu sidder jeg så her, 10 måneder senere, og livet er bare kørt med sygdom, indlæggelser, operationer, skænderier med manden, dårlig samvittighed over den store bliver 'overladt lidt til sig selv' og til tider bliver der koncentreret lidt for meget på den lille 'syge'. Man er hele tiden træt og udkørt, men alligevel oppe på mærkerne dag og nat. Hverdagen handler jo meget om Frederik, og vi er hele tiden opmærksomme på hans signaler og tilstand. Dagene kører i en trummerum, hvor den ene bare følger den anden, og man venter på et lys for enden af denne tunnel. Dette lys har jeg dog ikke set i de her 10 mdr endnu. Jeg venter stadig. Lige nu er vi igang med at søge tilskud til Frederik igennem kommunen, da vi på årsbasis har ekstra udgifter for 32.000,- til ham pga hans lidelse. Bare dette er noget der tærer på min energi, da kommunen ikke fatter man ikke har overskud til denne slags kampe lige nu. Livet og hverdagen er en kamp nok i sig selv nu. Så mit spørgsmål til jer andre med kronisk syge børn er; Hvordan holder i hovedet oppe   Nogle dage er ok men de fleste har man lyst til at sætte sig ned og vræle dagen lang, da man ikke kan mere. Mit system er ved at gå ned og jeg orker ikke mere. Frederik græder rigtig meget og har mellem 20 og 30 bleskift dgligt. Han er meget afhængig af os, og vil helst hænge på en arm 24 timer i døgnet. Til tider er det så omklamrende at man har lyst til at gå ud af døren og lade børn være børn, for man vil bare være sig selv. Og samvittigheden. Den dårlige. Jeg savner sådan min store dreng. Jeg savner bare ham og mig og ingen andre. Og ingen tvivl om, han også savner mig. For det siger han ordret. Men hvad kan man gøre, når man også har en lille, som tilmed er syg  Lige nu syntes jeg ikke jeg slår til. Mit humør svinger fra side til side og det går ud over børnene. Jeg er begyndt at arbejde, da jeg vurderede det var bedst for både mig og familien, hvis jeg kom lidt ud. Men der har jeg aldrig fri fra, og som det ser ud nu, bliver det ved med 6 arbejdsdage ugentligt. Det holder jeg simpelthen ikke til i længden. Til tider har jeg tænkt; årh, du er også bare hysterisk og doven. For man føler sig virkelig sådan. Jeg har altid været energisk og sprængfyldt med energi. Haft tid og lyst til venner og familie, men lige nu bliver begge parter svigtet. Jeg har ikke overskud til at se mine veninder og snakke med dem, selvom jeg ved det ville være rigtig godt lige nu. Igen den evige dårlige smavittighed. Har brug for nogle gode råd om, hvordan jeg kommer ovenvande igen, og klarer en nogenlunde normal hverdag, fra nogle med erfaringer. Hilsen Lillian
Du er ikke den eneste med et kronisk sygt barn, hvis det på nogen måde er en trøst. Hold op hvor du lyder udmattet og helt fra den.  Jeg tror, at du trænger til fred og ro. Måske du skulle få orlov fra jobbet, for ligenu og ud fra dit indlæg ser jeg det som endnu en stress-faktor til dit liv. Søg orlov fra jobbet, kontakt din læge eller det sygehus du er tilknyttet og få en tid hos en af deres psykologer - det er du 100% berettiget til og det har du brug for! Efter vores turbulente start på vores liv med Laura fik vi et par samtaler hos en psykolog på Riget og det har hjulpet os rigtig meget. Har i nogle bedsteforældre eller ander som i f.eks. ville kunne lade have Frederik bare en enkelt aften ind imellem? Eller måske du skulle overveje aflastning via kommunen - bare f.eks. et døgn hver 14. dag eller lignende. På den måde kunne du få en lille smule tid til den store, manden din og dig selv, for det har du brug for. Min mor har taget Laura en enkelt dag ind imellem og det har hjulpet os rigtig meget - en enkelt dag til at komme til frisør, tandlæge, massage og hvad man ellers kan finde på, eller for en gangs skyld bare at sove længe - det gav os rigtig meget overskud til de rigtig grå dage og det tror jeg er vigtigt. Med det overskud kan man holde til lidt mere, og styrke forholdet til manden i stedet for at nedbryde det. Hvis du har lyst, så kan vi skrive mere over beskeder - bare skriv 
Ja som Annette forslår, kan i så ikke få en til at passe en gang imellem. Hvis du ikke føler du kan starte med en hel dag så bare to-tre timer, hvor du kan være sammen med den store dreng. Den lille er jo også nød til at lære ikke at hænge for meget på jer, men også kan være hos andre mennesker. Jeg tror nemt det sker med syge børn...at de bliver knyttet til mor og far. Jeg har ikke selv børn så kan ikke sætte mig ind i din situation, men tænkte bare om ikke det ville hjælpe dig meget at være sammen med den store og din mand. Måske i alle tre kunne tage på en legeplads eller biografen. Hvis du ikke har nogen i familien som kan/vil passe, kan du måske søge efter en barnepige. Det vil altid være enormt svært afgive et barn som ikke er helt rask til andre, men du bliver nok nød til at stole på at andre også kan passe ham, trods hans sygdom. Ellers vil du altid drukne og få svært ved at få tid til dig selv også. Det er virkelig vigtigt at du har tid til dig selv så du kan være glad og have mere overskud til begge børnene. Jeg håber du finder en løsning med det hele.
Hej Annette. Tak for svar. Ja, jeg er udmattet og kan mærke jeg snart er der, hvor jeg render tør for resourcer. Som mor til en kronisk sygt barn ved du nok også at så længe ens barn har det rigtig skidt, så har man ting man focuserer på, og så gemmer man automatisk tankerne og problemerne lidt i baghovedet. Der er man nødt til at være stærk for sig selv og sit barn og ens overlevelses mekanisme og forsvarsevne slår på automat pilot, hvis du forstår. Sådan har det været indtil nu, og når der har været dage der har været nogenlunde eller ligefrem gode, så dukker alle disse ting op, og man begynder at tænke på de ting man helst ikke vil tænke på og have frem. Men jeg kan mærke jeg har gemt dem for længe nu  Det kunne være en rigtig god løsning med lidt aflastning fra enten bedsteforældre eller kommune. For det trænger jeg virkelig til. Men som også tidligere skrevet er vi igang med en kamp i kommunen, da de sidder godt på pengekassen. Og bare det at skulle søge om denne hjælp også, ville få bægeret (som allerede er ved det) til at flyde over. Det er så frustrerende at skulle tænke på det økonomiske også, når ens barn er syg   Selvom Frederiks sygdom rent faktisk hører under servecelovens § 41/42/43 er de ikke meget for at hjælpe. Med hensyn til arbejdet, så har Odense tilbudt at forlænge min orlov, men det afviste jeg. Jeg har sagt mit gamle job op, da det var for krævende tidsmæssigt, selvom jeg var rigtig glad for det. Jeg sagde det op til fordel for et nyt job, hvor jeg skulle få mindre ansvar og færre timer. Dog har det vist sig at være stik modsat. Jeg er på randen til at sige op, men det er også trist, da jeg rent faktisk er rigtig glad for det nye arbejde også. Men som en anden mor (også med kronisk sygt barn) sagde til mig; så kommer denne tid hvor Frederik har mest brug for mig, ikke tilbage. Det ved jeg også godt, igen den evige dårlige samvittighed. Jeg føler lige nu jeg svigter alle andre, end mig selv. Man føler sig egoistisk, selvom jeg inderst inde godt ved, jeg ikke er det. Er ikke rigtig blevet tilbudt nogen hjælp sådan rent psykisk, og det kan jeg mærke jeg måske kunne have haft godt af. Vi er rigtig kede af det forløb vi har haft med OUH, da de slet ikke har været til nogen hjælp. Har efterhånden fået støvet nogle andre forældre til børn med samme sygdom op, og de har bare fået al den hjælp de har behøvet. Både økonomisk og med hensyn til psykolog hjælp. Vi har bare været overladt lidt til os selv, og det er der også kommet en klage ud af nu. Men igen handler det om overskuddet. Lige nu kan jeg ikke rigtig se nogen udvej, anden end at sige mit job op, og komme hjem igen. Men vi har ikke råd til at jeg skal gå på orlov og Frederik skal i vuggestue. Det hænger simpelthen ikke sammen for os rent økonomisk. Og hvis jeg skulle have Frederik hjemme hver dag igen, ved jeg at jeg praktisk talt ville blive skingrende skør. Det er meget svært for mig lige nu at finde ud af hvad jeg skal gøre, for der er mange ting at tage stilling til. Alt for mange  Hilsen Lillian
Kære Lillian! Jeg skriver til dig, fordi jeg kender din beskrivelse rigtig godt. Vores yngste datter Maiken er født 101206 med en sjælden kromosomfejl, som betyder at hun er psykomotorisk udviklingshæmmet og så har hun en række andre karakteristika bl.a. en hjertefejl. Kunne det ikke være en mulighed om du fik tabt arbejdsfortjeneste et antal timer om ugen, så du ikke nødvendigvis skal arbejde fuld tid? Det lyder som om, at der i lovgivningen vil være grundlag for det, da Frederik har et stort behov for pleje og omsorg. Jeg skulle have startet på arbejde 1. oktober, men der er pt. ingen pasning til Maiken, som kan sikre hendes udvikling optimale vilkår. Jeg havde virkelig glædet mig til at starte på arbejde og få et andet indhold i min hverdag, men nu passer jeg hende hjemme og får tabt arbejdsfortjeneste. Vi håber på en plads først i det nye år, men da hun har brug for en længere indkøring skal jeg fortsætte på tabt arbejdsfortjeneste i en periode. Vi søger også pt. om dækning af merudgifter og det er tidskrævende med alle de dokumentationer og det er jo ikke det man har lyst til at bruge sin sparsomme energi til. Min mor har været super til at hjælpe os med Maiken, så vi kunne få sovet, være sammen med storesøster eller tage lidt ud. Min mand og jeg har dog efter længere tids overvejelser besluttet, at det ikke holder i længden, da min mor også skal have lov at være mormor og hun har også andre børnebørn, som har brug for hende. Derfor har vi søgt om en kombineret barnepige/aflastning og fået grønt lys til det - så nu skal der bare findes en familie. Kunne det evt. være en mulighed for Jer? Det har været en længere proces for os, at åbne øjnene for forskellige hjælpeforanstaltninger, men vi er nået frem til, at vi gerne vil have familien til at fungere så normalt som muligt og vi vil gerne kunne give storesøster den omsorg hun har brug for - og så er vi nødt til at have noget hjælp og aflastning. Jeg håber, at du kan bruge min beskrivelse og du er velkommen til at skrive, hvis du har spørgsmål. Mange tanker fra Christina
Tim blev 3 måneder i sidste uge - vildt så stærkt det går. Han har taget 3 kilo på og er vokset 12,5 cm siden fødslen, så der er da sket lidt  Og så en billedserie af min lækre baby - de er taget med mobil, derfor den dårlige kvalitet. Vi har lige gang i en samtale:           Det er fedt at have hænder - han arbejder hårdt på at få dem proppet ind i munden   :   Lækkert hår   :  
Endelig de billeder jeg har ventet på. Lea altså hvor er han bare vidunderlig!! Hans hår er da ganske ganske charmerende!  Det ser ud til at være en ganske interessant samtale i har gang i...meget meget vigtige ting skal drøftes  Celina er næsten skaldet på issen og så har hun hår på den nederste del af hovedet hele vejen rundt. Dét ser dæleme skægt ud 
Altså mit tilbud om et arrangeret ægteskab imellem ham den lille lækre sag og min Louise, står stadigvæk ved magt  Han er skisme da bare en charmer Knus fra Gitte Ps. jeg sendte Tatan over regnbuebroen for 3 uger siden. Hans gamle ben gjorde hans liv for svært. 
Ja det er jo længe siden jeg har været aktiv men nu er jeg her da igen.. så lige en update på hjemmefronten her  Athena render rundt som har hun ikke bestilt andet og hygger sig i efterårets vejr... På min hjemmeside kan I se flere billeder af hende hvis det interesserer jer:) Lige et par stykker her :   27 oktober, på jagt efter kastanjer med naboens pige:)    7 oktober i fuld hopla som altid    1 september, vi andre må ikke smage hendes lagkage  Ja det er så lige alt fra prinsessen.. hendes mor forsøger at finde en hest hun kan passe engang imellem.. eller evt engang om ugen.. så kender noget her i mit område (Odense så sig gerne til)
kær! Hvor gammel er hun lige præcis nu? Er hun fra den 1. september?
hun er fra den 1 september 2006.. altså er hun snart... øhhh 14 mdr 
hun ser så stor ud i forhold til Viktor som er fra d. 24 september. Men, det er nok fordi hun går på det første billede 
giver du hende lov til at spise lagkage??  Fede billeder og dejlig pige 
Jeg var ikke meget for det, men her på Fyn er det åbenbart normalt at barnet til sin første fødselsdag får sin helt egen lagkage. Kan du forestille dig et svineri og hvor svært det efterfølgende var at forklare Athena man ikke bare klaskede sin hånd ned i maden??? (forklaring: MIn veninde tog Athenas hånd og klaskede den ned i kagen, for Athena spiste troligt med gaffel)
Vi har en datter på 7 uger, som er lidt af en bøffel om aftenen. Hvis jeg har hende er alt ok mere eller mindre, men hvis far har hende er hun mega utilfreds og ender i skrig. Nu er jeg ikke til skrig og kan for at sige det mildt ikke holde det ud... sådan er jeg bare... men det går mig også på at det hele tiden er mig, mig og mig. Nå man er på hele dagen, og vi har altså tre andre børn i huset også, som jeg faktisk finder det svært at give den opmærksomhed de fortjener lige nu, så synes jeg bare det er skide frustrerende. Vi har talt om at jeg kan køre en tur, men det er ikke helt holdbar synes jeg, for det er jo ikke altid lige det man har lyst til, men det kunne være rart bare at læse i en bog en halv time.. spille et spil med de andre unger.. hjælpe med deres lektier eller læse en bog for dem.. eller måske bare ligge og hvile lidt. De to af børnene er min mands og jeg havde en selv før vi fik isabella sammen. Jeg var alene med min søn indtil jeg mødte min mand og min søn er 9 år, så var alene i 5½ år med ham. Havde måske bare en forstilling om at man var knap så meget på når man var to. Har i også de her problemer eller kan jeres bedre halvdel sagtens tage jeres små??? Altså uden utilfredshed og skrig. Lea!
en ringe trøst, men det kan forbedres... anskaf dig et par ørepropper og tving dig selv til at være væk selvom du ved hun er ked. Det er hårdt men hjælper. Det er en tilvænningssag - hun er jo vant til at du kommer og "reder" hende når hun begynder på skrigeriet og det skal hun vænnes af med. Hun skal finde ud af at det også er rart at være ved far  Det lyder hårdt og det kan det også være, men det lønner sig i sidste ende   Lærke havde den samme ide i en periode, men vi gav ikke op og nu har vi en datter der er nem at få passet, nem lægge til at sove, uanset hvem der gør det (en af os skifter hende, giver hende nattøj på, lægger hende i sengen og putter dynen omkring hende, slukker lyset, lukker døren og går og 2 min. efter sover hun) og hun kan passes af alle (også forskellige dagplejere) og er rigtig glad for at se os når vi henter hende - selvfølgelig er der perioder hvor hun bliver mor eller farsyg og så er det sådan, men det tager på intet tidspunkt overhånd fordi den anden stadig er med - hvis du forstår? Hun er stadig VORES datter med sine egne meninger og ideer  Kan godt se det blev lidt (læs: meget) rodet, men jeg håber du forstår hvad jeg mener   Ellers må du skrive Vh Bettina
men var det også så tidligt??? Lea!
synes I er heldige, vi havde nogle uger omkring da Silje var 7 uger, hvor hun bare skreg om aftenen, og hverken far eller mor kunne trøste hende. Alle vi snakkede med sagde at sådan havde de også haft det med deres børn i den alder - efter nogle uger blev hun vores glade lille pige igen. - vi fandt dog ud af at hun faktisk fik nok af os, og var tilfreds når hun bare lå i liften eller på sofaen og kiggede, og ikke fik en masse indtryk og "omklamring" fra os.
hejsa Kan sagtens følge dig, vi har også lidt af samme problem, men jeg er blevet god til at lukke mine øre(selvom det er svært) så vi fik taget problemet i opløbet. Men om det kommer igen på et tidspunkt mon ikke smiler... Held og lykke og så smut ned og køb ørepropper. hihi.
...Tja NU er hun nem, men hun startede så småt da hun var 3 uger og det eskalerede lige så stille til vi tog affære  Hun er nød til at finde ud af at far altså også passer på hende og er rar at være sammen med og du skal gøre linen mellem hende og dig lidt længere   Det er svært men det kan godt lade sig gøre  Håber forresten det er blevet bedre  Knus Bettina
problemet med den ældste, men det var simpelthen fordi hun manglede os... ville gerne ligeg på selve brystet, og mærke varmen.. selvom vi var meget sammen med hende, havde hun brug for ekstra ekstra omsorg fra 9 aften til 11aften..
jeg er blevet bedre til at lade far tage ende og når hun bliver sur er et normalt kun få minutter så acceptere hun det, så ja det går bedre. Tak for alle jeres svar... Lea!
Ja det er et af de store spørgsmål for mig lige nu. Vi har fastlagt hvem vi gerne vil se til dåben, nu mangler vi bare, hvem der skal stå faddere - og hvem der skal bære. Jeg er ateist, og for min skyld kunne vi have "nøjedes" med en navngivning, så derfor føler jeg ikke, at det vil være "rigtigt" af mig selv at bære den lille til dåben. Jesper hader at stå foran mange mennesker, så jeg tror heller ikke han vil. Han udtrykker i hvert fald ikke ønske om det, når han bliver spurgt  Men hvem skal så? Hvem bar hos jer? og hvem stod fadder?
var det min dejlige lillesøster som var gudmor, og som bar barnet både ind og ud af kirken  Ved begge var også mormor & farmor faddere, og min lillebror var "huebærer" og tørrede deres hovede efter selve dåben. (Han kunne ikke stå fadder da han kun var 12 år gammel, og man vist nok enten selv skal være konfirmeret eller være fyldt mindst 14 år).
Min storebror var Gudfar til Freya's dåb og vores gode vennepar (fra barnesommen) stod faddere. Til Fridas dåb var vores gode ven (en af fadderne til Freya) gudfar og 2 venner faddere. Vi valgte min bror, da han jo er min bror. Hennings bror er psykisk syg og jeg vil ikke have ham som gudfar. (lyder måske lidt groft). Vennerne vi har valgt er venner som stort set har været der hele livet og som vi altid kan stole på. Alle har vi kendt mlm. 25 og 14 år og de er valgt nøje ud til at stå faddere.
Da vores lille Emma blev døbt havde vi følgende "rollefordeling": Min lillesøster på 17år, holdte Emma og stod derfor gudmor og fadder. Som faddere havde vi: Nogen mente det var underligt med "så gamle" faddere. Men vi havde fra starten bestemt at min mors mand skulle stå, han har ingen børn selv så denne oplevelse/ære ville vi gerne give ham. Når nu han skulle, mente vi ikke vi kunne udelukke "de rigtige" fædre/bedsteforældre. Derfor kom far ogsvigerfar også op. Min veninde var selvskrevet. Vi havde også tænkt på Michaels ven, men han kunne ikke. Og vi måtte jo kun have 5 faddere, hvilket var inklusiv gudmor (troede vi ikke). Hvorfor jeg ikke selv bar hende? Syntes at når nu jeg har hende hver eneste dag, så vil jeg gerne lade sådan en oplevelse komme andre til gode 
når engang vi får så bliver det mig. Jeg kan slet ikke se andre bære. Jeg ved jeg er strid over for min kæreset, men han forstår det godt. Vi har også diskuteret dåb eller ej og jeg vil have døbt på grund af troen. Jeg er ikke selv dybt troende, men vil gerne have mine børn under Guds vinger og jeg nyder en tur i kirken i ny og næ (æææh måske jul og påske   ). Denne grund kan Kenneth godt acceptere, men havde jeg sagt at sådan gør man jo, og det var min eneste grund havde han presset på for at vi ikke skulle holde dåb, men bare navngivning. Hvis jeg må spørge lidt frækt. Hvorfor vælger i at dåbe, hvis du alligevel ikke tror på kristendommen? (det er bare af nysgerrighed)
... indtil nu   Vil gerne have flere input. Grunden til dåben er såmænd, at Jesper gerne ser hende døbt. Jeg har også en idé om, at hans moster vil gå helt i bro, hvis vi bare valgte navngivning   . I øvrigt er jeg selv både døbt og konfirmeret - og såmænd også stadig medlem af folkekirken. Jeg har ikke noget imod kristendommen som sådan, af alle religioner er den jo dog nok den mest menneskekærlige, så der ligger mange gode værdier i kristendommen. Jeg tror bare ikke på Gud/himmel/helvede.
Hejsa, Ja med knap 4 uger igen - skal jeg da love for at min krop lige pludselig er meget gravid = fysiske skavanker der melder sig. Nu er tiden kommet til mine fødder. Har ellers været fri for hævede ben, fødder - og det har været dejligt, men har også holdt mig igang, og haft benene oppe når det er muligt. Men fra den ene dag til den anden, begyndte mine fødder bare at være ømme - sådan nedenunder, som hvis jeg havde været ude og danse hele natten i stilletter...i wish  Og nu hæver de så også hele tiden. Ikke bare når de ikke er oppe - men de er bare hævede hele dagen igennem - og det trykker!!! Har fået at vide at det kan være væsken i fødderne/hævelserne der gør at de er så ømme. Men hvad kan jeg gøre? Kan ikke rigtig holde mig igang - med gåture o.lign fordi det bare gør alt for ondt. Og at sidde med dem oppe - afhjælper ikke særlig meget. Det holder mig vågen om natten nu...sammen med alt det andet   Ak ja. Har overvejet svømning - men har undgået det indtil nu, fordi jeg kunne cykle og gå. Mest fordi jeg er meget uheldig med blærebetændelse, og har fået at vide at svømning ikke er godt der - så får man endnu nemmere blærebetændelse. Men jeg kan da ikke være den eneste der har umulige fødder??? Nogle gode råd  Hilsen Lotte med de deforme cocktailpølse fusser...
de der klox sko... nu er jeg ikke gravid, men døjer med ømme og hævet fødder hvis jeg står og går formeget... jeg købt kloxsko, og har ikke haft problemmer siden... mht. svømning mener jeg at have hørt at man ikke må gå i svømmehal 1md/14 dage før fødsel, pga. bakterier... hvad med støttestrømper?
Hej  Jeg har lige et spørgsmål, som jeg håber, at I kan hjælpe mig med  Min veninde har idag født en pige ved kejsersnit - og derfor vil jeg gerne sende en lille blomst til dem, inden jeg besøger dem. Men hvorlænge er man som regel på fødegangen efter man som førstegangsfødende har fået (planlagt) kejsersnit? For skal jeg sende dem til fødegangen eller hjem til privaten?  På forhånd tak 
er svært at sige med sikkerhed. Jeg fik i sin tid akut kejsersnit og lå der en uge. Men der kom en ind til planlagt kejsersnit som kun lå i to dage - så tror det er forskelligt alt efter hvordan man har det bagefter og sygehusets indstilling til, hvornår de mener man kan klare sig selv.
Jeg tog hjem dagen efter ks. 
var hvad jeg fik lov til efter akut kejsersnit og som 1. gangs...
Hende, der lå overfor mig på barselsgangen fik akut ks (5 uger før tid - hun havde tid til pks en uge senere, men var begyndt at bløde) - hun kom ind natten efter jeg havde født (ca 12 timer efter mig) og blev udskrevet et par timer før mig. Vi lå der i 5 dage. - Det var lidt sjovt, at vi alle 4 på stuen kom ind ca samtidig og blev udskrevet samme dag.
Jeg fik akut ks og blev smidt hjem efter 2 dage med en pakke piller Så du skal nok skynde dig med den buket der 
5 dage, skulle have ligget 9 dage mere pga min medicinske behandling men lod mig udskrive da jeg ikke kunne holde ud at ligge på en 2 sengs stue med 3 senge og 3 vugger. Skal jeg modtage en buket blomster, så helst hjemme for så kan jeg nyde dem uden de står og fylder hele sengebordet. Og hjemme kan jeg nyde dem i 7-10 dage, på hospitalet tager man som i regel hjem på 3. dagen efter et kejsersnit og man tager ikke blomster med hjem fra hospitalet. Man lader dem som i regel stå.
planlagt KS d 2 okt i år, og toge hjem på 2dagen. Vi havde enestue-heldigvis.. Men jeg følte mig klar, og higede for at ligge i min egen seng, og nusse benjamin i ro. Det kommer an på hvor hurtig hun er på benene og føler sig frisk. Jeg havde nok sendt blomster hjem til hende. Margit
Nu er hun jo helt sikkert kommet hjem, men jeg vil da også lige svare  Jeg tog også hjem på 2. dagen efter KS. Men havde det også SUPER godt. Havde ingen smerter og tog et bad få timer efter. Havde så også 2 drenge derhjemme, så jeg ville gerne hjem til min familie. Skulle jeg få et KS mere, så tror jeg at jeg tager hjem samme dag eller dagen efter hvis jeg har det ligeså godt. Håber at hendes KS gik som planlagt ..
Til alle jer erfarne mødre Jeg skal være mor for 1. gang og er meget usikker på, hvad jeg skal have indkøbt af forskellige ting og sager inden baby kommer. De store ting giver jo sig selv så som barnevogn, seng, autostol m.m. Men hvad med tøj (hvor meget og hvilken størrelse), sutter, "badeting", o.s.v. o.s.v. Føler virkelig, at det er svært at have overblik over det hele. Er der nogle af jer, der kan huske, hvad I anskaffede, eller har fået nogle lister et eller andet sted med vejledninger til, hvad man skal bruge af diverse Mvh Anette
Tillykke tillykke det bliver da super dejligt... Her er hvad vi har købt: Termometer til (numsen) Bade termometer Badeolie Zink salve Sikkerheds Vatpinde Skumklude Vaskeklude Arpkam bussemandssuger Sutter( vi havde 3forskellige slags og en bliver brugt nu) Pudslebude (vi bruger håndklæder til at ligge over pudslepuden) Så har vi sengetøj samt lagner 10bodyer str 56 nogle af dem med lange ærmer 6natdragter str 56 så havde vi 4sæt tøj (familien køber altid noget) 3fleece tæpper (til hygge når man sidder med den lille) 2par futter diverse huer også str 56. Jeg tror at det var det.. hihi... Min søn er nu 7uger gammel og da han var 5½uge passede han ikke 56mere han hoppede op i en 62. Held og lykke med det hele
i massevis.. Når man ammer, ungen gylper/brækker sig, på puslebordet, til vejning når sp kommer osv..
end for meget! Ang. badeting - så har jeg klaret "kun" at have et badekar uden den der "baby-holder-dims", da jeg hellere ville holde Tera selv. Men af pleje produkter har/havde jeg købt ALT for meget. Har brugt apotekets vatpinde og creme i tilfælde af rød numse. Købt kun lidt er mit råd til dig og suppler efterhånden som du føler et behov. Barnevogn og puslebord samt pulsepude og autostol, stofbleer, få sæt tøj + nattøj samt new born bleer var vist hvad jeg havde købt inden Tera blev født - og så på januar udsalget  . De første dage er du sandsynlig på hospitalet at kan der danne dig et overblik over hvad du har behov for hjemme. I øvrigt er der ikke noget hyggeligere end en gå/shoppetur med sin nyfødte i byens centrum  . Man stråler af glæde over dette fantastiske vidunderbarn man har med. Så pas på med at købe for meget før baby lander.
Ja, så bliver det hele jo en smule mere overskueligt. Havde også tænkt mig at vente til udsalg, men ville jo være rart at have lidt overblik allerede nu, hvis jeg skulle "falde" over nogle ting...
ikke nogen der siger du føder til termin... Vi havde købt alt i str 56 incl flyverdragt. Havde termin d 23 januar, men bebs blev født ved akut kejsersnit d 4 januar og brugte str 44 i tøj..  Da hun endelig blev stor nok til str 56 og flyverdragten var det blevet for varmt= det kom aldrig i brug..!
husk: ammeindlæg en god (eller to, så en kan vaskes mens du har den anden på) ammebh tøj du kan holde ud at have på, og er praktisk til amning (jeg bruger skjorter og trøjer med lynlås hele vejen - deciderede ammebluser synes jeg er noget hø, selvom jeg har købt 3) Sutter får man i hobetal i gratispakkerne Husk at få matas' startpakke - der er den første flaske d-dråber (skal bruges fra 14. dage til 1 år - Isabella gylpede dog sine op det første stykke tid, samt fik ondt i maven af dem, men efter et par uger har der ikke været problemer med dem - maven skulle bare lige vænne sig til andet end mælk) Vi har købt et falck-abonnement (vi har ikke bil, så godt hvis vi skal til vagtlægen - i prisen er der også inkluderet et førstehjælpskursus, hvor det er rettet mod hjælp til helt små børn), hvor der var en taske med med tættekam, zinksalve, næsesuger mv. Coops zinksalve er let at smøre ud Ja - stofbleer - i starten bruger man rigtig mange, lige indtil man kommer godt ind i rytmen. Husk at have godt med vaskepulver på lager - den første uge kørte maskinen her på højtryk - det er så blevet en smule bedre med tiden. Vi har købt en stak hvide vaskeklude til at tørre efter med ved bleskift - altså til at tørre vandet væk, når vi har vasket med en skumklud - det virker fint (og så har vi vaskeklude nok til resten af livet bagefter). Hvis du har forholdsvis langt til en udendørs skraldespand kan en blespand klart anbefales - vi har en sangenic og er rigtig glade for den. Pas på med at købe dyner/sengetøj i Ikea - i juniorstørrelse har de ikke standardmål! puderne er aflange og dynerne er bredere og kortere end normalt! Hvis du ikke har en vandhane ved siden af puslebordet så hav en skål du kan fragte vandet i. - Et glimrende puslebord er vaskemaskinen  Og husk - butikkerne lukker ikke af at du får et barn - de er der også dagen efter - og mænd/mødre/andre er der til at passe jer og rende efter det du måtte have glemt. Det er ikke sikkert du er så mobil, når du bliver udskrevet - var jeg ikke men fandt også ud af en uge efter jeg blev udskrevet, at de ikke havde lukket mig rigtigt! (måtte ind igen da jeg mistede 1½-2 liter blod på ingen tid - havde mange trykkende smerter indtil da, men troede bare det var pga syningerne - egen læge sagde at det bare var nogle små blodansamlinger men ikke noget at være på vagt overfor) Ellers så er det rigtigt det med tøjet, at man får en masse - men vi fik stort set kun i str 62 og opefter, så vi manglede en del i str 56, men det kan jo også anskaffes, når I ved, hvor stort barnet er  God shoppetur 
Jeg glemte en ting - vanter! altså til indebrug. Babynegle er sat*ns skarpe og river både mor og baby til blods. Og så en god neglesaks, da neglene vokser rigtig hurtigt (der er også sådan en i falck-tasken). Da Isabella blev født kunne vi ikke finde nogle vanter i butikkerne, så min mor hæklede og strikkede nogle selv. Siden har vi set små tynde bomuldsvanter i H&M
Min storebror bar, min anden bror samt de to svigerinder var faddere. Kunne ikke lade min anden bror bære da han nærmest er ateist. Han sagde også selv at han ikke ville kunne svarer ja på trosbekendelsen på vores barns vejne.
Ved min datters dåb var min lillesøster gudmor og fadderne var: min svigerinde, min stedsøster og min veninde Ved min søns dåb var min svigerinde gudmor og fadderne var: min søster, min veninde og en af vores fælles venner MVH Rikke
til min datters dåb bar min lille bror hende lige et billede...   min lillebror holder og mor og far ved siden af
Tja...vi bar selv...Jeg bar Freya, og min mand bar Anne da de blev døbt 3.december sidste år.   Hilsen stine.
jeg bar selv jesper.. Da jeg ikke lige kunne se, hvem der ellers skulle bære. Og så ved jeg, at Jesper var mest tryg ved mig   Og det betyder meget for mig og min kæreste (hvem han er tryg ved). Mvh Moni
 ved os bar min kærestes søster, da det var det der føltes mest rigtig of fordi jeg ved hvor meget Cecilia betyder for ditte. som fadder stod min kærestes brødre, samt min halv bror...
Ved begge mine børn bar min mand børnene og som faddere havde vi begge gange... - min lillesøster - min storesøster - min mands 3 storesøstre, hvoraf den ene er bosiddende i USA. Sådan bliver det også med den næste der kommer til februar 
Da Freja blev døbt bar jeg hende, og som faddere havde vi: - Min ene søster. - Min svigermor. - En af vores bedste venner. Linda.
Da Jasmin blev døbt var min veninde gudmor og bærer og 4 af min mands venner var faddere... Når Oliver skal døbes skal min svoger være gudfar og bærer og min søster og min mands søster skal være faddere... Vi har gjort hvad der føltes mest rigtigt for os 
Med Monique var det min søster og Daniella mig selv..
Min svigermor bar Phillip ( fortryder det til den dag jeg dør!) Følte dengang at det var den rette beslutning, men hun har været noget så ligeglad med Phillip siden og prioriteret tiden med min mand's xkone og hendes nye dreng som min svigermor åbenbart mener er HENDES barnebarn.. tsk tsk Min mor bar Lucas og også Romeo, som blev døbt i søndags.. wee.. Hun er den helt rigtige! Hun er stolt af "titlen" og er gået meget op i sin rolle som "gudmor".. Hun er kristen og troende og er en stor del af mine børns hverdag. Jeg kunne ikke have valgt en mere rigtig person. Som faddere har jeg valgt de samme. Min bror og min ene lillesøster. Personer som også står mig og familien nær og som fylder meget i mine børns hverdag. Skulle der komme et barn mere tror jeg faktisk at jeg ønsker at bærer "ham" selv   Bryder mig ikke rigtig om at være midtpunkt og have fokus på mig, men VED at jeg ville være pavestolt når det var "overstået".. men nu er det jo langt fra sikkert at der overhovedet kommer en nr. 4.. Mit råd er at du skal vælge en person som står din familie nær. En person som ville være stolt af "titlen" og som vil være en del af barnets hverdag. Jeg har bevidst valgt personer som jeg er i "direkte" forbindelse med.. altså ikke veninder eller bror's kone, søster's kæreste osv.. Men mange har jo så også veninderne tættere end familien, så føl i dit hjerte.. Rigtig god fornøjelse
ellers har babysam på deres hjemmeside en huske liste hvor man kan printe den ud og krydse af efterhånden man har købt. hvad er er godt at have osv
ja det er blevet nævnt men stofbleer kan man ikke få for mange af.. de bliver brugt til alt.. så var der en der skrev at man synes det var dejlig at komme ud og vise sit barn frem efter en uge... det er altså ikke sikker du er klar til det.. jeg var ikke. jeg sendte min mand i stedet.. brug ham til alt det praktiske i starten du har nok i dig selv og den lille.. ja selv et brusebad til dig selv kan blive helt besværlig..
med alle de søde svar. Har I købt autostole eller lejet dem til de helt små i babyudstyrsforretninger?
med at købe for meget tøj i str. 56. Vores Emma kunne slet ikke passe alt det tøj, jeg havde købt i str. 56. Hun hoppede direkte i str. 62. Jeg havde også købt new born bleer, og de kom aldrig i brug, da hun var alt for stor. Vi har købt en autostol, da vi blev enige om, at den så måske også kan bruges til den næste. Men ellers pas på med at købe for meget, især hvis i ikke kender kønnet. Det er meget sjovere at gå ud og købe ind til den lille efter fødslen, når man kender kønnet. Men rigtig meget held og lykke med indkøbene 
stol, men byttede den hurtigt og lejede en total lækker i babysam.
jeg er simpelthen grædefærdig og kan slet ikke holde det ud længere. Min datter bliver 2 mdr i denne uge, så hun er jo stadig lille og ny, og hun er faktisk ved at have fundet en rytme, så det er dejligt. Hun bliver puttet i liften om aftenen, men når hun så vågner og skal spise tager jeg hende over i sengen og ammer. Her bliver hun så resten af natten. Det har indtil nu været helt perfekt, men når hun så har spist anden gang og nogle gang før det også så ligger hun bare så urolig og kommer med drømme lyde og alt muligt. Igen meget normalt, men problemet er at jeg sover utrolig let og jeg kan ikke sove fra det. Og nu er der jo forskel på alle os, men jeg er en af dem der på ingen måder kan klare mig med for lidt søvn. Og selv om jeg går tidligt i seng og far har hende om aftenen, så er ca. kl 4.00 bare for tidligt for mig at vågne. Og det skal lige siges at der er 3 børn mere i huset så jeg kan jo ikke bare være mig selv resten af dagen så. Jeg forsøger selvfølgelig at få sovet om dagen, men det er ikke helt det samme. Lie nu kan jeg så høre at hun ligger og sutter helt vildt på sine fingre samtidigt med sutten... kan hun være sulten og kan det være fordi hun ikke får nok hun er så vågen og alligevel ikke her sidst på natten og tidlig morgen??? Det skal siges at hun normalt sover minimum til kl 8 - 8.30 Jeg er bare så træt at jeg snart tuder bare en kigger forkert på mig... kender i det her eller kan i bare klare det hele med for lidt søvn??? Lea!
Det er helt normalt - og lige så frygteligt, som du beskriver det. JEg tror du skal tilbyde hende brystet lidt oftere, for at se om det sulten der "hærger" - og så får hun jo også produktionen lidt op hos dig. Og ellers, hvis du vil det, så kan du jo give hende en flaske erstatning til natten - så får du sovet og kan bedre klare dagen sammen med hende.
jamen sover de bedre på en gang erstatning end på bryst??? Lea!
min søn på 9 år fik udelukkende erstatnig efter den første måned så jeg ved godt det ikke skader... vil bare meget gerne amme i stedet, men sådan har alle det vel.. Vil ringe til sp idag.. Lea!
Jeg ved ikke om   sover bedre men   sover bedre - du kan gå i seng kl. 21 og lade farmand klare natfodringen kl. 23 Så ser du lidt friskere på morgenfodringen kl 4
Jeg spurgte sundhedsplejesken om det samme og det er helt efter bogen at de tager et længere roligt træk der først på natten og herefter sover uroligt og kort tid resten af natten. Jeg brugte ørepropper da det var værst... nu sover Snorre bedre igen, eller også er jeg blevet mere afslappet   . Jeg har også givet en gang erstatning til natten, men det strakte måske den rolige søvn en times tid eller to, resten af natten var den samme   .
1: giv hende en flaske i stedet for, både dit barn og dig trænger til en ordenlig søvn, husk det og tænk på hvad det er bedst for baby ... 2: hvorfor sover hun ikke i hendes egn seng vugge ??? det er en meget dum ting og lade barnet sove i jeres seng, det giver kun ris til egen r.v. jeg kan desværre ikke kende til de problemer med søvnløse nætter da jeg har et meget nemt barn der sover hele natten fra syv om aften til -otte ni stykker om morgen og hun er nu 10 måneder gammel, hun er altid glad og græder næsten aldrig... vi nyder morgen og står op og hygger og oeger lidt og spiser morgenmad. men sådan havde det nok ikke været hvis jeg havde ammet hende, og jo det ville jeg gerne have gjort men kunne ikke men det er en helt anden historie. så hvis du er så træt hva så med og prøve med en flaske også så dit barn for en ordenlig søvn???og du er ikke en dårlig mor af den grund tværtigmod så tænker du på at, du ville være en glad mor med energi og give dit barn en go natssøvn...  hilsen ninna som altid er frisk trods en lille pige på 10 måneder  held og lykke med det hele, og håber du får sovet lidt
...kom på eget værelse, da han var 3 uger gammel, fordi jeg var ved at blive åndssvag af hans mosleri om natten. Han vågnede ikke selv af det, så efter han kom på eget værelse, kunne jeg sove, selv om han larmede - nu vågner jeg kun, når han er rigtig vågen og græder.
Vil bare lige for en god ordens skyld sige, at det nu ikke er fordi der er mere mad i erstatning i forhold til brystmælk, at børnene nogle gange sover længere på den. Det handler mere om sammensætningen af mælken. Brystmælk er rigere på sukker/kulhydrat og er derfor meget nemt optaget i tarmen - hvilket jo er fantastisk, da baby jo bare skal have noget næring! Erstatning indeholder også sukker, men derudover også rismel (ihvertfald det til over 4 mdr) og er generelt sværere for tarmen at optage. Derfor ligger det i tarmen længere og giver en større mæthedsfølelse. Men baby får altså ikek nødvendigvis mere næring! Når det så er sagt, så har jeg en glad flaske-baby på 9 mdrog jeg er TOTAL tilholder til at give en flaske til natten, hvis man samtidig skal holde en hverdag sammen for 3 større børn. Pøj pøj med det  /Ditte
sov sidste nat for første gang i sengen på sit eget værelse. Hun er 1 måned gammel, og ligger altid sidst på natten og mosler rundt unden at vågne af det. Jeg sover meget meget let, så jeg var helt færdig, når Emma vågnede og ville have mad. I nat har jeg sovet som en drøm. Emma græd kl. 02.00 og kl. 06.00 og fik så lidt mad, hvorefter jeg puttede hende på værelset igen. Det kan varmt anbefales, for man bliver sindsyg, hvis man ikke er bare en smugle udhvilet.
Hejsa... Jeg kender det meget godt... Jeg er også en af dem, der bare ikke fungerer, når jeg ikke får min søvn. Og jeg har ligesom dig tre andre børn i huset; men min Anne er så snart 11 mdr nu. Men jeg kan godt huske natteroderiet. Jeg vil foreslå dig at forsøge at liste hende over i egen seng igen, når hun er blevet ammet der om natten. Jeg synes også det er hyggeligt at have dem i sengen; men det er altså rigtig vigtigt at du får din søvn - specielt når du jo ikke lige altid har muligheden for at tage en lur midt på dagen mens hun sover til middag. Men det er jo meget sansynligt, at det også kan være et af de "hop" de tager, hvor hun lige skal have malket dig mere op, da hun får brug for mere mad og derfor søger hun brystet oftere - det betyder ikke, at hun ikke får det, hun skal have. Hvis hun ellers vokser godt og sover okay og er opmærksom, når hun er vågen, så skal du ikke bekymre dig om, om hun får nok... Har du ikke mødregruppe, hvor du også kan spørge om de andres erfaringer omkring denne alder. Mange hilsner og ønsker om en god løsning for jer begge.. Tanja
Hej allesammen. Min dejlige datter er ca næsten 2 mdr nu, jeg ammer og det går rigtig godt. Men så her i mandags begyndte jeg at have luft (rigtig meget, og det lugter ikke skide godt), og tynd mave og har haft det hele ugen. Det startede så desværre også for freya i går. Hun prutter helt vildt og er i dag meget utilpas. Hun vågnede i morges kl 6 og jeg kunne ikke få hende til at sove før kl 15!!! Hun prutter og prutter (de dufter bestemt heller ikke) Hun har tydeligt ondt i maven og græder meget, hun vågner op og græder og falder så i søvn igen. Da det endelig lykkedes mig at få hende til at sove måtte jeg sidde med hende på min mave og holde en hånd på hendes mave. Hendes afføring er som den plejer. Jeg ved ikke om det er noget jeg har spist, men tror det ikke, da det har varet så længe. Er der noget jeg kan gøre for freya for at hun får det bedre eller skal jeg måske en tur forbi lægen?? håber der er nogen med nogle gode råd...
hvorlænge har hun haft det... og har hun tynd mave også... hvis hun har det mere end 24 timer ville jeg nok søge læge når hun ikke er ældre... har hun feber?
det er 3. dag nu.. Hun har ikke feber og hendes afføring er som den plejer, men hun har virkelig ondt. Hun har fpr føste gang taget imod en sut og har deved fået sovet lidt. har lige ringet til lægen. han mener det er noget mave virus og at jeg skal se tiden an Men det gør nu altså ondt at se hende græde af mave smerter uden at kunne gøre noget
Hold da lige helt op, hvor går tiden dog stærkt, når man har fået sådan en bette baby i huset... Det er da imponerende. Han er allerede 7 uger gammel! Nå, men William han trives fint og er en sej gut! Er næsten altid i godt humør, sover 4-6 timer ad gangen om natten, og elsker mors babser. Han vejer nu lige knapt 4 kg, så det går da fint fremad!!! (startvægten var jo kun 2470 gram)   Sikke et smil, og nøj, hvor man smelter, når man får sådan et!!!      Hilsen Camilla.
...er han dejlig!  Ja, tiden flyver virkelig! Min søn er tre måneder nu - det er helt vildt! Da han blev født, sagde alle, at vi endelig skulle nyde ham, mens han var lille, fordi det gik så stærkt, men først nu kan jeg se, at de havde ret - han er slet ikke lille og hjælpeløs mere. Så nyd ham, mens han er så lille 
Uh hvor er han bare en fin lille gut, han tager da godt på må man sige, tak for kigget   - selvom jeg jo godt kunne tænke mig at se maaange flere billeder af det lille vidunder       .
Familien er jo efterhånden begyndt at efterspørge ønskeseddel til jul og fødselsdag. Lærkes var jo vældig nem, men min egen... Sidste år lavede jeg en fin laaang liste - men i år kan jeg bare ikke finde på noget. Vil jo helst ønske mig noget til mig selv, men ved at bøger får jeg næppe tid til at læse efter Lærke er kommet til. Og resten er også ligemeget - jeg har jo min lille solstråle! Har I andre det ligesådan? Eller er det bare mig der er totalt idé-forladt? /Tina
Hej Nej sådan har jeg også haft det, men nu har jeg fået barn nr. 3 og er lidt træt af at stå bagerst i køen hver gang nogen skal have. Det er ikke for at have ondt af mig selv, men jeg får sgu aldrig noget, men jeg mangler heller ikke noget.   Det jeg mener er, jeg hopper og springer for min mand og mine børn, jeg elsker at overraske og glæde, men når det bliver min tur... ja så ender det tit med jeg ved hvad det er eller selv har købt det.  Så i år er det anderledes!!! Jeg ønsker mig ingen gryder, potter, suttesko eller strygebræt, men noget lækkert jeg ikke selv går ud og køber. Noget som vil gør mig skide glad. Manden min har ryggen mod muren.   Det bliver svært.  Men lykkedes det ikke så har jeg det jeg ønsker mig mest 3 sunde børn og et dejligt ægteskab.  Hilsen Jette
... at ønske dig ting du bruger til daglig, og som du så ikke skal bruge penge på? (-som du så kan forkæle din lille prinsesse med   ) Tøj Undertøj parfume cremer make-up m.m. Fodtøj
tøj, undertøj, og sko er allerede på sedlen, men svømmer desværre allerede i make-up, parfume og cremer da en i familien arbejder i lufthavnen og derfor kan få tingene til en rigtig god pris. Flere forslag modtages med kyshånd! /Tina
Ok, det kan jeg godt se  ... så med gavekort til ansigtsbehandling, massage m.m. det må man da sige også er at forkæle sig selv?  Eller måske ønske dig noget sammen med kæresten - en forkælelse kun til jer? 
pilgrim smykker, smarte strømpebukser, lækkert tørklæde,abonent på et dameblad, det kommer ind af døren   ny ur, en lækker taske/pung, nye solbriller, musik, et fedt bælte, lækkert hue / vantesæt ( noa noa evt) til ture med barnevognen, bøger, man kan godt læse selvom man har små børn /barn,   de sover og du skal huske at slappe og nyde freden 
Så blev listen lige lidt længere.  Lise Funch: Jeg tror lige jeg viser dit indlæg til den lille. Hun sover nemlig om natten, men stort set ikke om dagen!  /Tina
Jeg sidder her i min seng og er dybt ulykkelig..   Jeg var jo flyttet fra Esbjerg til Greve sammen med Janick for at bo her hos Thomas og det var været en super dejlig tid, men men men.. Nu mangler der noget, nemlig følelser mellem os, eller fra mig af.. Vi er gledet så meget fra hinanden, vi har intet s#xliv mere, og ja vi kan ikke diskutere uden at det ender i kæmpe skænderier..   Jeg må indrømme jeg er meget tæt på at opgiveforholdet, for er det allerede så skidt af at ha boet sammen i 7 måneder, hvordan er det så efter 7 år?? Thomas vil ha børn, jeg ved ikke om jeg vil ha flere, for synes ikke rigtig jeg har overskudet til det. Jeg ville gerne være sammen med min kæreste tit, han kan nøjes med engang imellem med 1½ måned imellem.. Jeg har indset vi er meget forskellige, så forskellige at jeg ikke ved om vi kan blive sammen. Men, til de store spørgsmål; hvordan får jeg sagt det på en pæn måde? Kan vi måske redde forholdet endnu? Og det værste af alt, hvad med kære Janick?? Han elsker jo Thomas og kalder ham for far, vil han miste igen eller vil de kunne overleve sammen at jeg bryder dem op? Lige nu føler jeg mig som verdens dårligst mor som bare slet ikke burde have det barn, men jeg kan heller ikke bare forlade ham, men jeg kan heller ikke blive her??? Kan jeg? Skal jeg tilsidesætte min egen lykke/liv og blive her et par år mere??
Syntes som udgangspunkt at man skal kæmpe.. Meeen hvis du tænker på at blive et par år mere for din søns skyld.. Den holder jo ikke. Savnet bliver ikke mindre om et par år. Og desuden har intet barn glæde af en mor som ikke er glad eller tilfreds, og slet ikke af at høre evt skænderier. Men kan godt forstå det er svært.. Hvor gammel er din søn?
Hvornår har man kæmpet nok??   Jeg vil ha lov til at kalde mig rimelig ny i lange forhold hvor man bor sammen og hvor mit barn er indblandet.. Ss Min søn er 3½ år gammel og han ser Thomas som sin far, da hans biofar ikke ønsker kontakt med ham..
Hej, Et forhold er jo så mange andre ting end s.x,så tror man skal gøre op med sig selv hvor vigtigt det er for en.. Hvis du virkelig elsker din kæreste var det måske en god ide at kigge på hvad du kunne gøre for at jeres behov bedre kunne"nå sammen" S.x er en god bekræftigelse,men jeg tror på at hvis man er gode til at give hinanden nærværd i dagligdagen så er det ikke så vigtigt igen.. Altså jeg mener at man kan bekræftige og være tæt på hinanden uden,men men, det er et helt basalt behov for de fleste mennesker,så selvfølgelig duer det ikke hvis man slet ikke er enige på det punkt. Hvis jeg var dig,så ville jeg gøre op med mig selv om det virkelig var SÅ vigtigt,om der måske var ting der kunne gøres,så behovet ikke føltes så stort, og endeligt ville det være en rigtig god ide at være ærlig over for sig selv- om det er pga manglende s.x du ikke er glad elelr om der faktisk er andre ting der kunne laves om på? Tag en snak med din kæreste og forklar ham hvordan du føler det,og hvor vigtigt det er for dig... Måske han er stresset på jobbet,har meget og se til og derfor bare ikke tænker sig meget på s.x- sådanne mænd findes faktisk  Iøvrigt tror jeg at de fleste mennesker oplever en "nedgang" i aktiviteterne når den første forelskelse har lagt sig.. Det er heller ikke nemt at gå fra en partner,der måske nærmest er på duracelbatterier og til en partner der har et mere "afslappet" forhold til lagengymnastikken.. Men hvis du ikke giver ham chanchen for at forstå hvordan du føler,så har han heller ikke mulighed for at prøve at gøre noget. Og så synes jeg at du giver op på for tyndt et grundlag. Mht. din søn synes jeg også det er vigtigt at du giver det en chanche,eller for det afbrudt hurtigst muligt,det er svært for de små... men selvfølgelig er din søn ikke glad hvis du heller ikke er glad! Så tag lidt tid til dig selv ,og find frem til hvad de ting der virkelige er vigtige for dig. Mvh Hotbandit!
:) Jeg ved godt et forhold er andet end @!#$, men som jeg nok ikke har fået skrevet eller udtrykt godt nok, har vi intet tilfælles mere, udover at vi begge elsker min søn...  For mig er det altså bare ikke nok i et forhold hvor jeg gerne skulle blive gammel i det. Vi kan ikke snakke sammen om os uden det ender i skænderier. Jeg føler jeg er for ung til at gå i stå med mit liv, som han gerne vil have det.   Ikke at jeg siger jeg vil ha en masse spænding, men ja fx s£x, der kan man eksperimentere, opleve ting sammen.. Jeg er ikke parat til at stoppe med at dyrke s£x.  -Jeg har tænkt mig at snakke med min kæreste i aften om at vi har nogle ting som ikke fungerer og som vi skal ændre os hvis det skal fungerer. Er det ikke fair jeg siger vi og ikke ham? Det er jo vores begges skyld, da vi jo begge er i det her forhold.. 
Synes jeg.. Man er jo 2 om at få et forhold til at køre godt,og det er nu engang nemmest hvis man kan snakke om tingene  Jeg håber i finder en løsning der passer jer begge 2. Iøvrigt mener jeg bestemt heller ikke at s.x er noget du helt skal undvære tvært imod,jeg mener at der burde kunne findes en middelvej som passer jer begge to lidt bedre. Held og lykke i aften! Mvh Hotbandit!
Vi fik snakket godt om tingene fredag aften og det var bare så dejligt at få luft! Jeg fik fortalt alt, sagt den hårde sandhed om at jeg havde brug for lidt fred efter samtalen for at finde ud af om jeg stadig har følelser for ham.. Det forstod han, men alligevel ikke.. Han blir ved at lægge på til s¤x nu, så jeg føler han gør det af tvang.. Jeg ved godt jeg er gal på den, men når jeg har sagt jeg gerne lige vil ha lidt tid, så må jeg vel få den tid, uden at føle mig presset hele tiden! Nu har han hver dag siden snakken gået og nusset og kysset på mig, selvom jeg gang på gang har sagt at jeg ikke havde lyst. Nu til aften fik jeg så endelig sagt at jeg altså mente det jeg havde sagt fredag med det luft, han blev sur og ked af det..  Jeg er nu klar over jeg i morgen må finde ud af noget med at finde et andet hjem til mig og Janick, for det her er for ødelæggende for Thomas..   Han har ikke fortjent det, for han er en super mand, mild, blid, men jeg ser ham mere som min bedste ven end som min kæreste.. Så, nu går jeg de tunge skridt! Jeg kan ikke lyve mere for mig selv om han er manden i mit liv, men det er hårdt!! Jeg har ondt af Janick. Jeg er sikker på jeg ødelægger det barn, at jeg slet ikke burde være mor for ham! Jeg er besluttet for vi skal blive i Greve så han ikke skal skifte børnehave igen, og så håber jeg ved Gud at Thomas mener hvad han siger med han stadig vil se Janick. Jeg ved godt jeg ikke kan forlange det af ham, men et eller andet sted, så håber jeg det så inderligt, for de elsker hinanden og Janick elsker sin farmor og farfar som han har fået sammen med sin far..  Jeg er så skide ulykkelig!!!        Er jeg en dårlig mor? Er jeg uegnet til at have barn???
Jeg kan godt forstå du havde brug for at "sluge" jeres samtale, men jeg formoder du gjorde ham opmærksom på du var ked af mangel på opmærksomhed, s.x??? og mon ikke han har taget det til efterretning og tænkt "hmmm. jeg burde måske vise en smule mere hengivenhed" også giver han dig det, også gør du det helt slut!! det er selvfølgelig nemt nok for mig/os og tænke "hva sker der mon lige" for vi er ikke dig/jer, så beslutning er jo helt og holdent din, men jeg synes virkelig du fortjener at give "manden i dit liv, som du selv kalder ham" den chance i fortjener.. man smider da ikke guld på gaden, og hvis han vitterligt er manden i dit liv, og du elsker ham, hvorfor så ikke kæmpe??? jeg synes det er trist for jer, men en mor og far som af forskellige årsager vælger et liv som alene forældre er altså ikke en dårlig forældre.. han er glad hvis du er glad, og som du selv skrev så var du skide ulykkelig, så er det det rigtige du gør?? mange varme tanker til dig og din lille familie..
Hej Jeg læser også dit indlæg som om du har bedt om mere opmærksomhed fra hans side, men også ro til at finde dine ben at stå på. Jeg tror han hører: At du gerne vil have opmærksomhed - og det vil han gerne give, han vil kæmpe for Jer. Du ønsker så alligevel ikke den opmærksomhed og afslår. Det forstår han ikke. Altså, mænd er "dumme" de tænker ikke som kvinder, derfor forstår han heller ikke altid hvad du siger og føler og mener. Du kan med andre ord ikke sige et og mene noget andet, han forstår det ikke!!! (Øhhh forstår du det jeg skriver. *g*) Jeg vil ikke sige du er uegnet som mor, overhovedet, men træk vejret og find ud af hvad du vil, både for din søn og hans "fars" skyld men sandelig også for din egen. Et forhold er ikke en dans på roser hver dag og man kan ikke gå og have sommerfugle i maven af forelskelse hele tiden. Smid ikke guld på gaden, det er ikke sikkert du kan gå tilbage og samle det op hvis du fortryder... Håber på det bedste. Hilsen Jette
Jeg har været sygemeldt siden sep. pga bækkenløsning. Jeg bruger til dagligt nu bækkenbælte. Men uanset havd jeg gør har jeg bare ONDT. Når jeg har gået lidt, ligget lidt, siddet lidt ja uanset havd jeg gør. Er der ikke nogen af jer der har nogle gode råd for afhjælpning af disse smerter. Jeg føler jeg er ved at blive letter sindsyg idet jeg ikke kan afhjælpe dem. Og så føler jeg godt nok at de sidste 9 uger er lange, når det skal være på denne måde 
Har du prøvet det? Der ER nogle som får hjælp der er brugbart hos fys  Det må være ganske frygteligt at have det sådan 
Jeg har også fået bækkenløsning, så jeg kender til det du beskriver, og det er til at tude over   . Jeg går til fysioteapeut 1 gang om uge. til at begynde med var det 2 gange om ugen. Jeg fik en henvisning fra min læge, så bliver det lidt billigere. Udover det går jeg til yoga for gravide 1 gang om ugen. Det er rigtigt godt, og der bliver taet hensyn til at man har bækkenproblemer. Desuden svømmer jeg 1 gang om ugen (500 meter), men ikke noget med "frøsvømning" med benene, da det belaster bæknet. Dine ben skal bevæges op og ned ligesom i crawl. Jeg er ikke selv ret godt til at svømme, så jeg har en korkplade i hænderne, som er med til at holde mig oppe   . Derudover går jeg til vandgymnastik for gravide en gang om ugen. Det er vigtigt at du bruger din krop, men lytter efter hvad den siger. Fx er det forbudt at støvsuge, når du har bækkenløsning. Du skal huske at have en pude mellem benene, når du ligger på siden. Altid have tæer og næse i sammenretning (altså ikke noget med at vride i kroppen). Der er en hjemmeside omkring bækkenløsning. Jeg kan ikke huske hvad den hedder, men du kan søge den på google. Jeg håber det kan hjælpe dig. Hilsen Janne
Jeg var også uheldig og få bækkenbundsløsning ved min anden gravilitet, og prøvede alverden, også bælte, lige lidt hjalp, indtil min mor fortalte mig om Kranio Sakral Terapi, min første tanke var sikke en gang hokus pokus (min mor behandler selv med egen klinik) og hun har ofte sagt jeg skulle prøve, men kunne ski ikke forlige mig med det, synes det virkede vildt underligt.. og tog det BESTEMT ikke særlig seriøst, indtil mine smerter var værst.. vi havde solgt vores gamle hus og stod for og skulle flytte, og jeg var på grådens rand, også "tvang" min mor mig til en behandling, og helt ærligt, det er nok det bedste jeg har gjort, det HJÆLPER.. jeg fik ca.5 behandlinger, også var jeg faktisk smertefri.. og jeg har ikke mærket til det siden.. så det synes jeg i skulle prøve, for jer der ikke ved hvad det er, så er her et link (til mors side selvf) og jeg er ret sikker på hvis det er noget i vil prøve, så ring til min mor, hun kan henvise jer til nogen i jeres område, hvis det er.. pøj pøj håber i prøver det, og i får det bedre..
svarene. Jeg vil forsøge med noget svømning og evt yoga, hvis jeg ellers kan finde noget i mit område. Jeg går/har gået til fysioterapeut, men hun kan intet gøre. Jeg laver en masse øvelser dagligt og forsøger så ellers at holde den gående. Men puha det er godt nok til at tabe modet af. Men som min mand sagde ( kærligt ment) så var jeg jo nok ved at være lidt slidt 
helt ærlig, du er da ikke en mindre god mor fordi du ikke lige har helt styr på kærligheden... Du tog en chanche da du valgte at i skulle flytte,og det var da ikke nemt at vide at det ville gå sådan her,det kunne lige så godt være gået perfekt... Hvordan man takler kærligheden og hvor længe man kæmper for den er jo helt forskellig fra person til person og jeg tror det har meget at gøre med hvilke erfaringer man har gjort sig i livet.. Heldigvis så lærer vi så længe vi lever! Held og lykke til jer! MvhHotbandit!
du er en god mor!al den bekymring dækker som jeg ser dig over kærlighed til både mand og barn!du vil gøre det bedste, lyder som du inderst inde ved det er unfair over for begge (og dig selv) at blive. Du kan ikke skjule for drengen at "mor er ked og utilfreds" og rigtig mange børn, også så små, påtager sig "skylden" for den manglende ro i hjemmet og en sød mand fortjener forelskelse og ikke en "søster" og   fortjener at slippe for dårlig samvittighed og opofrelse, der på sigt kan gøre dig til "martyr" .Og så selvfølgelig friheden til at søge lykken, der hvor den er for dig...med eller uden mand. Og hvis manden endda vil se drengen fremover er det jo rigtig godt. Håber i alle tre kommer igennem/ud af det uden altfor store sår på sjælen, men gu er det da hårdt ...og hvorfor ku man ikke bare spå og dermed altid gøre det rigtige?...hm,måske for at lære..? hov, nu taber jeg vist tråden, for egen filosoferen. sorry. good luck, du søde kvinde fyldt af kærlighed og omsorg for alle 
Det er lidt siden jeg har været på nettet og kom sådan til at tænke på den stakkels familie som havde adskillige besøg på sygehuset fordi datteren havde lav kropstemperatur om natten.. har brug for lige at høre en forhåbentlig happy ending for har tænkt sådan på hvordan det mon gik den lille prinsesse??
Søg og du vil finde   . Kig blot lidt længere nede på denne side. Det er StellaJacobsen du leder efter.
har fundet det ...
tror det var lidt morgen blindhed   ups men tak for hjælpen ..  
Det var da ihvertfald så lidt   .
tjo hvordan går det... vi venter jo på EEG'en, som først ligger i starten af december. vi har lige haft nogle gode dag med normal temp., men i nat faldt temp så igen... men nu gider jeg ikke kontakte sygehuset, før den er helt lav (35,0 eller under), for de gør jo intet alligevel, vi kommer bare derind og er vågen halvdelen af natten, og så bliver vi sendt hjem igen dagen efter... men ud over det har hun stadig lidt nældefeber (nu på 2 md.), og hvad hun slår ud af ved vi ikke, det er helt slemt nå vi er på sygehuset, og nu har jeg lige begyndt at arbejde igen (sosuhjælper), så der går nok ikke længe før hun slår ud herhjemme igen også... jeg har testet hende for sprit og latex allergi, men det slår hun ikke rigtig ud af... så er der vinyl tilbage, så det må jeg jo prøve... ellers kan jeg ikke rigtigt se hvad det er (der må jo være et sammenhæng med mit arbejde og sygehuset, og det hele startede da jeg begyndte at arbejde...) så tja det hele står vel lidt i stampe, med nogle gode dage og nogle dårlige...
jeg er gravid i uge 33+6. jeg lå lige på ryggen og følte på vores lille søn i maven da jeg kunne "mærke" hans hjerteslag... kan det være rigtigt?? min kæreste mærkede også og kunne også mærke det... men kan det lade sig gøre?? vil ikke kunne tro det var mit da jeg jo ikke havde hjertebanken...(det slog meget stærkt) er det mig og kæresten der bilder os ting ing???
kunne det ikke være en puls?
sige at det nok var pulsen 
Hej HN-er Min søn har ønsket at få lov at holde sørøver/pirat fødselsdag og inspireret af denne tråd:   har vi også fået lavet en god indbydelse. Han har bestilt en skattejagt! Skatten skal være fyldt med guldmønter med chokolade i og så slikposer. Vi har været i søstrene grene og købe en masse til bordet. Har I ikke nogle gode ideér, links, lege ja alt muligt som kan inspirere os til en god sørøver/pirat fødselsdag? Han vil gerne have pølser med brød og sodavand og is. Og han har en idé om at det forskellige skal have andet navn. (Sørøverblod=rød sodavand m.v.) Gode råd modtages!!  Hilsen Jette
Prøv at kigge lidt her på Arla, der er ideer til Piratdrik og -mad: Mvh Louise
Nu må jeg lige søge tilbage til barndommen...Jo, dengang min mor holdte fødselsdag for mig, der var vi selvfølgelig også på skattejagt og min mor, ja hun var bare skide god til det der med at finde på. Hun lavede selvfølgelig et skatte kort, så efter hvad jeg husker vil jeg forslå således: 1 stk KRAFTIGT papir-gerne håndlavet i en creme hvid farve- også skal det være stort, A3 eller større, skal selvfølgelig brændes i kanten. Skriv og tegn den rute hvor posterne ligger-skriv f.eks med fyldepen og tegn med rigtige farveblyanter. Hvis i f.eks har et lille stykke med træer eller skov, så omdøb den til f.eks kaptajn sorte næses skov og lade turen gå dertil, osv... En kasse lavet af gamle brædder og 5 min på et bål, kunne udgøre en fin skattekiste. Min mor begravede den, så kisten bare lige var dækket også var den selvfølgelig fyldt med alle godterne. I jeres tilfælde kunne den f.eks være begravet ved en "gravplads" for en sørøver. Hmmm, det var mit forslag til en skattejagt, håber det kunne bruges og du er selvfølgelig velkommen til at skrive hvis det kunne bruges og du har flere spørgsmål...
Hej Takker for inspiration, kom gerne med flere gode ideer - også noget som ikke er skattejagt.  Hilsen Jette
kan man købe sådan noget effekt papir der vil være super til at lave skatte kort på- det er gulnet og har brændte kanter Heidi
Hej 1000 tak, kom gerne med flere guldkorn.  ))) Hilsen Jette
Går meget og tænker på fødslen... er 36+1 i dag, men er scannet 2 gange i seneste 14 dage pga forhøjet blodtryk og de mener jeg er 14 dage længere fremme, så altså 38+1... Mærker man noget inden vandet går eller man får veer ??? Synes det presser ekstrem meget på blæren og hele "det nedre". Så tænker bare om I fik nogen "forvarsel" på at nu skete der snart noget ? Lægen har mærket og sagt, at han ligger med hovedet ned og "livmoderen er sunket ned", så han skulle være klar...
lyder som er hovedet der står godt dernede og presser på   Behøver ikke være tegn på snarlig fødsel. Ved den første fødsel følte jeg der var noget i gære inden det rigtig gik for sig. Men ingen forvarsler, så ikke slimprop eller tegnblødning. 2. gang kom veerne bare og der var jeg i ugens løb kommet af med slimproppen. Et lille stykke inde i de små veer kom tegnblødningen. Så det kan være meget forskelligt. Men de fleste oplever vist at slimproppen "går" 1-2 uge op til fødslen.
Der var absolut ingenting! Vandet gik kl. 2 om natten, og jeg fik en brat opvågning... Hverken plukveer, bødning eller noget som helst...
Hvad gør man når den lille tryner den store?? Jeg har to drenge på 4 og 5 år (14 mdr. forskel). problemet er at den lille tryner den store rigtig meget. Han kan ikke få lov til at se fjernsyn, lege, sidde ved mig osv. uden at den lille med det samme kommer og terroriserer ham. Han har ikke 5 minutters fred når han kommer træt hjem fra børnehave. jeg kan mærke på ham at han er ved at køre sur i det. Vil ikke med hjem hvis den lille er der. Jeg har så ondt af ham, for det kan ikke være sjovt at blive trynet af sin lillebror hele tiden. Den lille driller, slår sparker, smider med ting, lige så snart den store ikke føjer sig. Hvad kan jeg gøre for at hjælpe ham?? Please hjælp...
Gør den slags ting - så blander jeg mig  Jeg vil ikke at hun i den grad, overskrider den stores grænser. Men mest af alt gør jeg det for at vise den store, at jeg er på hans side. Det skal lige nævnes, at der er 7 år imellem mine og den store er meget (alt for) sød ved sin søster. Han er ikke selv god til at sætte grænser for hende. Om det er pædagorisk korrekt, det aner jeg ikke og jeg er faktisk også ligeglad 
terroriserte mig da vi var barn. Hun var fem år yngre, men fint i stand til å smadre mine sager, rive istykker mine bøger og ødelegge mine lektier (nej, det var ikke hunden). jeg fikk alltid besked om at jeg måtte være tålmodig, og at hun var så lille og ikke forstod. Den købte jeg ikke den gang, og heller ikke i dag. Hun ælsket at ødelegge for mig, og triumferte over at jeg ikke fikk straffe hende på nogen måde. Jeg kendte mig veldig ensom og at alle var imod mig og likte min lillesøster bedre. Gør i alle fall ikke det mod drengen. Han skal vide at han er værd lige meget som lillebror, og den bør også få lære sig at man ikke kan gøre som man vil bare fordi man tilfeldigvis er yngre.
Når man er 4 år, så kan man altså godt forstå at man IKKE skal være terrorist!   Den bette skal da have besked på, at den opførsel dur bare ikke! Sæt ham lidt væk et stykke tid og snak med ham om det!
Hej Når man er 4 år, så kan man altså godt forstå at man skal opføre sig ordentligt over for andre børn. Fortæl ham at han skal behandle sin bror ordentligt, ellers må han gå ind til sig selv i en periode. Mine piger kan også være stride mod hinanden en gang i mellem, men så bliver de altså skilt ad og får besked på at sidde hver for sig..  Hilsen Anne
Jeg kan huske at der en dag var et indlæg med hvilke svømmehaller der var bedst egnede til babysvømning. Her blev Greve svømmehal nævn. Nu har jeg været inde og se på deres hjemmeside. Vandet i deres babybadebassin er "kun" 33 grader C. Jeg mindes at have læst at det skal værefra34 - 38 grader C. så er 33 nok? Hvor kan i ellers anbefale at svømme med de små? På forhånd tak   
Vi var til infomøde i Vestbadet i torsdags og det ser altså supergodt ud. Lærke starter i hvert fald her i midten af november. Bassinet er i et aflukket rum, så de små ikke bliver alt for forvirrede at al larmen fra de andre bassiner. /Tina
Jeg kan varmt anbefale Greve. Vandtemperaturen er okay, min søn har aldrig frosset. Underviserne er helt i top - de er altid parat med en hjælpende hånd/gode råd. Og så synes jeg deres BabyLounge er kanon - det er indrettet til børn og deres mødre, og man føler sig godt tilpas. Der er legetøj, mikroovn, højstole osv. Og man låner autostol/klapvogn til at fragte dem rundt derinde. Jeg er også glad for kravlegården i omklædningsrummet...
Plejer at tage i RoskildeBadet og er rigtig glad for det. Vi tog til Greve en dag, for at prøve noget andet, og jeg må indrømme at jeg synes ikke det var noget særligt. Ikke noget jeg gider køre efter en anden gang i hvertfald...
det ikke bedre synes jeg nu hvor Tera suser rundt selv. Greve brugte jeg en del mens hun "hang" fast på mig. Roskilde har begge dele - både et 40-60cm stort bassin de mindste kan trave rundt i selv og et stort 120cm bassin hvor man kan bære dem rundt. Roskilde Badet er total lækkert efter ombygningen.
Da vi boede på Vallø tog vi hver torsdag aften turen til Greve svømmehal, og gud hvor vi nød det! Vi fik anbefalet Greve af vores sundhedsplejerske, og vi blev bestemt ikke skuffet. Vandet var rigtig nok 33 grader, og det var bare helt perfekt synes jeg. Derud over er vandet jo mere salt end andre steder, hvilket også gør det bedre for babyer. Dengang vi svømmede var det med "Ulla" (Som vist forøvrigt hed Ann Kirstine i virkeligheden) som instruktør, og hun var bare genial! -Desværre blev hun meget syg af kræft, men om hun er kommet ovenpå og igen arbejder i Greve, ved jeg ikke... måske I andre ved det?
Vil bare lige sige at solrød også er helt fin. og er billigere end greve.
Lyder til at det ikke er helt skidt  Vestbadet? Ligger det i Rødovre? Det er lige umiddelbart det jeg kan finde på nettet og så er det for langt væk. Mht Roskildebadet er tiderne, så vidt jeg kan se, fra 8-10.00 og så kan Per ikke være med, hvilke jeg synes er vigtigt.
der er åbent for babyer i deres normale åbningstider og ikke kun i en kortere periode. De er flinke til at hjælpe med babysvøm hvis man er "grøn" på det område.
Gitte : Jeg vil helst have alt skåret ud i pap (burde du efterhånden vide   ) og vil helst derfor i starten, gerne gå til babysvømning, med underviser på hele tiden.
Denne her er bare for sjov   
Høhøhøhø, for sjovt!     
Den er da for sjov 
der er vist nogen som har glemt at blande vand i modermælkserstatningen  Sjov lille film Nat nat fra Gitte
Jeg er simpelhen færdig af grin. ...prøver lige at trække vejeret igen.     
men hvorfor ser det sådan ud??  MVH Rikke
Man har vel fået pudret måsen?
Jeg er lige kommet hjem fra lægen hvor Silje har fået sin 5 mdrs undersøgelse og blevet vacineret... Jeg syntes egentlig ikke hun blev undersøgt særlig meget! - hun målte og vejede hende, og lyttede til hjerte og lunger, og ikke andet. Jeg måtte selv bede hende om at kigge på Jordbærmærket på hendes ryg, det kiggede og målte hun også sidste, så undre mig at hun ikke selv nævner det... Ved ikke hvad jeg havde forestillet mig, men havde forestillet mig at hun blev tjekket igennem fra hoved til bag... Men det er måske sundhedsplejerskens opgave? Hvordan blev jeres undersøgt ved 5 mdr?
måde som din, alle tre  vores datter havde også et jordbær mærke på ryggen (det er gået væk af sig selv) og det er aldrig blevet målt. jeg ved ik helt hvad de mere skulle kigge efter   når ungerne ser ud til at trives og vi som forældre ikke har noget at kommentere. Jeg håber og tror på at de ved hvad de skal kigge efter 
Hej alle jer med ble-børn. Jeg går og overvejer at åbne en netburik med salg af bleer, da jeg er godt træt af at skulle slæbe dem hjem fra butikkerne sammen med de tre andre indkøbsposer man nu også har fået sig samlet sammen. Så tænkte jeg at hvor ville det være smart at få dem sendt lige til døren. Og så kommer spørgsmålet til Jer. Er det en god ide? Og er det noget i ville benytte jer af? Prisen kommer ca til at ligge som i butikkerne og så kommer portoen jo så oveni. Og er der nogle der kunne finde på at købe økologiske bleer, selvom de er lidt dyrere? ca 2,30 kr på stk. Håber på lidt feedback, både positivt og negativt. Tina Mor til skønne Alice 23.02.07
... at det er en glimrende idé. Dog vil du nok skulle kunne byde på lidt billigere bleer end butikkerne (for eksempel i form af storkøbstilbud) - hvilket givetvis også er muligt. En google-søgning afslører, at der er folk der har fundet på konceptet før dig. Men de sælger så også alt muligt andet også.
Hvis man skal slippe for at slæbe bleerne hjem, så kræver det at man er hjemme når posten kommer med bleerne - ellers skal man alligevel slæbe dem fra posthuset. Og portoen på en ks bleer bliver hurtigt på 60 kr og så er det lige pludselig en dyr løsning, hvis du sælger dem til normal butikspris. Hvordan mener du, at du kan sælge dem til normal pris - hvor kan du indkøbe dem til samme pris som de store kæder? Øko bleer, ja dem vil jeg godt give mere for - det gør jeg af og til, men har endnu ikke mødt nogen jeg har været fuldt tilfreds med.
benytte mig af det, handler altid ind med bil.. så det er ligegyldigt om jeg skal slæbe bleer med hjem. og ville heller aldrig betale for porto på bleer. mht. til øko bleer, så har vi prøvet moltex med de stinker når barnet har tisset, og jeg synes ikke pasformen er særlig god. så det er ikke nogle jeg ville købe. Mette
For det første af samme grund som TinaR - og for det andet så ville jeg ikke huske at få dem bestilt i ordentlig tid, så jeg sikkert alligevel skal i byen efter en pakke. - og for det tredje, så er prisen temmelig vigtig for mig, køber de billigte, og vil ikke betale porto oveni. Vil aldrig købe pampers og libero fordi de simpelthen er for dyre - og i mine øjne ikke et hak bedre end alle andre, de bruger blot penge på dyre reklamer som de også skal have ind.
Maria G.
Tusind tak for Jeres meninger. Man kan jo lige så godt tjekke med forbrugerene inden man går i gang 
Jeg ville kun købe dem over nettet hvis der var en besparelse i det ellers er det ligemeget for mig da jeg også handler ind i bil. MetteH
Hej Helt enige med MetteH. Er der penge at spare, så er jeg der fluks. Måske det var en idé med større partier portofrit... Hilsen Jette
Ja så blev det endelig min tur igen. godt et halvt år senere og en SA undervejs. Så ja det er dejligt. Jeg er pt. godt 6 uger henne, og morgen kvalmen er startet   . Suk der er sgu lang tid til Jul, før jeg kan forvente at det går fremad. På en eller anden måde syntes jeg det er værre denne gang end første gang. Jeg ved, at jeg får kvalme (er begyndt). Og at der er gode chancer for at det bliver værre end det er nu. og at der faktisk er 6 uger til jeg er i uge 12. SUK. Og maven vokser også hurtigere denne gang. Allerde da jeg bare var gået en uge over tid, var mine bukser for små. sammen lignet med sidste gang, red jeg stævne i uge 7 i de hvide ridebukser jeg købte da jeg var 18. (var 28 på det tidspunkt). Så min drøm om at holde det hemmeligt til uge 12, kommer nok til at knibe med, hvis altså maven bliver ved med at vokse med samme hastighed. Med andre ord, jeg synes ikke det er særligt sjovt at være gravid, men på den anden side er jeg også oven ud lykkelig for det. Hvad siger I, er det værre anden gang?
Tillykke, om det er værre anden gang er vist meget individuelt. Selv har jeg kastet op i 9 mdr første gang, 8 mdr anden gang, og kun 7,5 mdr tredje gang. tanja
i 12 uge, og må indrømme at foreløbig er denne graviditet værre end første gang. Jeg har haft en del kvalme, som heldigvis er på retur, er for længst hoppet i ventetøjet. Har allerede taget 2 kg på... Sidste gang var jeg helt i tvivl om hvorvidt jeg var gravid frem til uge 17 hvor der skete lidt. Jeg havde ingen graviditetstegn der overhovedet. Så jeg kan godt tilslutte mig Mvh C
værre anden gang. Jeg havde kvalme og opkast til omkring uge 16-17, jeg var dobbelt så træt som første gang (men jeg havde så også Ida som jo kun var 8 måneder at tage mig af), og jeg var også i ventetøjet omkring uge 12-14, hvor jeg første gang kunne gå i mit eget til helt omkring uge 20  Men, jeg blev så også væsentligt større om mavsen anden gang  Pøj pøj med det, og tillykke med graviditeten.
var løsningen her. Brækkende mig alle otte måneder. Tog kun 3 kg på, og bebs blev født ved akut kejsesnit 5 uger før termin da man mente hun var for lille Hun vejede 2490.
Det kommer an på hvordan man ser på det. Første gang havde jeg kvalme i 9 måneder, med konstant opkast i de 7, jeg var indlagt fra 7 uge til 7 måned ambulant og nogle gange var jeg indlagt i flere dage af gangen, det hele på grund af væskemangel og stort vægttab. Men når det er sagt, havde jeg ikke andre ting der generede mig overhovedet, fik først vand i kroppen lige op til fødslen, men kunne selv spænde min sko den dag jeg skulle føde, jeg havde oven i købet en super fødsel som jeg nød hver sekund af. Nr.2 havde jeg kvalme i 9 måneder, men var denne gang indlagt fra uge 7 til 5 måned pga det samme som ved den første. Men denne gang havde jeg i næsten hele graviditeten forhøjet crp.det vil sige konstant 39 i feber det krævede en masse ekstra undersøgelser og indlæggelser.Og psykisk var det meget hårdt, da vi hele tiden fik at vide at min fødsel kunne gå igang. I uge 22 kom jeg på sygehuset med blødninger, som gudskelov var falsk alarm i uge 30 skete det igen. Derudover havde jeg bækkenløsning, vand i kroppen og kunne de sidste par måneder ikke selv trække mig i bukser og sko. Min fødsel ja den prøver jeg stadig at få bearbejdet, fra at have en fuld livmoderhals og til at have født gik der en time. Jeg fik en yndig prinsesse på 4520 og 56 cm. Og jeg indrømmer det var et rent smerte helvede at komme igennem og aldrig har jeg brugt så store ord. Pga. den hurtige fødsel blev min datter indlagt, da hun havde forhøjet crp. og var meget stresset. Vi kom hjem efter 4 dage men blev hurtigt indlagt igen. 14 dage efter hendes fødsel kom vi endelig hjem, men hold op der er meget bearbejding endnu. Jeg vil for gud skyld ikke være foruden nogen af mine børn, men hellere 9 måneders opkast, som ved den første end det vi har gennemgået med den sidste. En ting der hjalp mig var at de kvinder der kaster meget op har ikke så stor risiko for spontan abort som dem der ingenting mærker. Vh.Susanne.
Ja så er jeg lige blevet færdig med at støvsuge hele huset og kom til at tænke på ovennævnte, imens jeg støvsugede. Jeg vil da gerne høre I andres mening om, hvornår børn selv skal holde sit værelse?? Mine "store" børn er 11½ og 9 år, de rydder selv nogenlunde op, dog på opfordring fra mig. Men nogle gange hjælper jeg, så det er lidt hyggeligt og rart for dem. Jeg støver altid af og støvsuger. Hvad gør I andre??
Hos os rydder Jonathan selv op, somme tider hjælper hans far, men det er mere for faderens skyld end sønnens  Han støvsuger også selv, dog gør jeg det også så krogene ikke bliver glemt  Jonathan er 4 år
jeg har ALTID siden jeg var 5 år gammel selv ryddet op og støvsuget mit værelse siden jeg var 6 år gammel. Inklusiv at tørre støv og alt af selv osse!.
koncept her... De store sørger for, at der er ryddeligt på værelset i det daglige, og så sørger jeg for, at holde det rent... Men når det er den helt store tur, med sortering og udsmidning, så gør jeg det...
Jeg har fra jeg var 5 gjort rent på mit værelse   I overgange kunne man bruge hvide handsker derinde, nogengange ville man ikke tro på jeg kunne leve derinde   Når det blev for slemt sagde mor jeg skulle rydde op, tit kom hun op og gav en hånd med, så lavede vi en leg ud af det   Jeg lærte som 9 årige at vasketøj, dog gjorde jeg det aldrig, før jeg blev 14 år  synes de skal lære fra starten at man godt kan rydde op efter sig selv.. Og lære give en hånd med.. Det skader ikke!
Min datter på 5 har også ryddet op selv på sit værelse rigtig længe. Nogle gange er det dog så uoverskueligt for hende, at jeg hendes far eller jeg hjælper hende i gang. Vi sørger for at støve af, støvsuge og vaske gulv. Men det varer ikke længe, før hun også får en klud i hånden og skal lære at støve af. Hun hjælper også med at dække bord et par gange om ugen og tømmer opvaskemaskine hver gang, den har været startet (ca. hveranden dag). Karina
står pigerne på knap 3 år og 4½ år selv for den daglige oprydning - hvilket vil sige, at de skal ligge alt legetøjet i kasserne om aftenen inden sengetid. De klarer det som regel uden hjælp, men enkelte dage hjælper vi til, hvis der er meget slemt eller hvis de er trætte ud over det sædvanlige. Den grundige oprydning og sortering af legetøj mv. står jeg for - det samme med rengøringen, men af og til beder de selv om at få en klud og hjælpe til. Jeg mener, at det er sundt at børn hjælper med i det huslige arbejde - og det gør vores børn i det omfang det nu engang er rimeligt deres alder taget i betragtning. Dvs. at de sætter deres egne tallerkner over når vi har spist, at de hjælper med at dække bord, smider tøj til vask, giver katten mad osv.
Hos os foregår det nøjagtig som hos TinaR. Så kort kunne det beskrives   .
Nu har jeg ikke børn der er store nok til at stå for det selv. Men jeg vil sige som TinaR nævner at det er sundt for dem at lære ansvar så længe man ikke forlanger mere end de magter i den alder de nu har. MVH Rikke
er snart 6 år, han rydder selv sit legetøj op, så støvsuger jeg og vasker gulv. Hvis der roder meget og han slev begynder at rydde op hjælper jeg ham gerne. til gengæld kan han holde orden lææænge når vi har fået ryddet det hele i bund (sorteret alle kasser osv), for han kan ikke selv lide det roder. Hilsen Sjanna
Ja som overskriften siger er vores lille Ida syg igen. Jeg skrev for nogle måneder en del om at Ida fik infektioner i kroppen igen og igen.. OG nu er den så gal igen. Mandag blev hun indlagt på Gentofte da hun skulle have fjernet polypper og lagt dræn tirsdag morgen.Det hele forløb som det skulle men i vævprøverne fandt man to bakterier som de ikke er sikre på hvad er, før prøven er dyrket færdig på tirsdag,og pencilinen vi har fået er de heller ikke sikker på virker. Alt dette får vi svar på tirsdag. Vi har siden hun blev indlagt sidst flyttet hende fra vuggestue til dagpleje for at undgå så mange bakterier og vi har holdt hende hjemme de sidste 12 uger for at hun skulle være klar til i mandags og så viser det sig at hun alligevel har infektioner i hele kroppen. Jeg havde besluttet mig for at søge sygeorlov til pasning af sygt barn, men hvor gør jeg det henne og kan jeg få det når jeg kun er ansat i et vikariat. Vi har siden september 2005 haft 5 hele arbejdsuger, de resterende uger har været enten afbrudt af barnsyg 1-3 gange om ugen og ellers har hun været syg i hele uger.. Undskyld hvis dette indlæg er lidt rodet men har brug for lidt opmuntring og gode råd omkring sygeorlov. god dag til alle.. hilsen rikke
føler virkelig med jer, og har tit tænkt på jer... hvad fandt de egentligt ud af sidst hun var syg... jeg har det jo som en drøm i forhold til jer, i har været syge meget længe, vi heldigvis kun 2 mdr. indtil vidre... håber da at pencilinen virker... og at hun snart er i bedring.
Jeg tror næppe der er grundlag for du kan få tabt arbejdsfortjeneste, ikke så længe i ikke har en diagnose der berettiger dette. Du har evt mulighed for at tage hende ud af orlov og få penge af kommunen for at passe hende hjemme. Der har fornylig været en tråd om dette, og vedkommende kunne i hendes kommune få 5800 kr/mdr før skat for at passe et barn under 3 år hjemme. Mindre for et barn over 3 år. Jeg ved ikke om der er andre muligheder, alternativt må din læge give dig en sygemelding så du kan få sygedagpenge. Det er virkelig en håbløs situation for jer og Ida, jeg håber det bedste for jer. Nanna.
Du har evt mulighed for at tage hende ud af institution og få penge af kommunen for at passe hende hjemme. Der har fornylig været en tråd om dette
Nanna
Hej Du burde have mulighed for at kunne få tabt arbejdsfortjeneste, da din datter er langvarigt syg, også selv om hun ikke har nogen diagnose, jeg har selv gået hjemme med min datter i 2 år før hun har fået en diagnose, og jeg har fået tabt arbejdsfortjeneste under hele forløbet, men du skal nok få hendes hospitals læge(kontaktlæge) til at hjælpe med at sætte ord på hendes sygdom, hvordan det er når du er ansat som vikar, det ved jeg så ikke, men du skal kunne dokumentere, et ansættels forhold, og en indtjening, din arbejdsplads skal skrive under på, at du stadig er ansat, dog uden løn, ak der er så mange regler... Jeg håber det lykkes for dig og at din lille pige bliver rask  Det er så hårdt når det er ens små der bliver syge...
Først en kæmpe tak til jer som har svaret i denne tråd og som privatbeskeder.. Jeg har været på kommunen igår,de er allerede gået igang med sagen og de siger at jeg kan få tabt arbejdstjeneste i op til et år.. Sagsbehandleren kontakter idag min læge for at høre hvor længe han vil foreslå at jeg skal gå hjemme med hende.Det hele ser lidt lysere ud idag,bortset fra at hospitalet igår fortalte at de igen havde fundet to nye bakterier i hendes vævs prøver,denne gang er det influenza bakterierne som de vac. for i øjeblikket så nu er vi oppe på 4 forskellige bakterier og prøven er ikke engang dyrket færdig endnu før på tirsdag. Hun har det efter omstændighederne godt, men vi som forældre kan ikke hænge sammen mere..Det er så hård psykisk at vide ens lille prinsesse er syg hele tiden og vi ikke ved hvordan vi skal få ugerne til at hænge sammen arbejdsmæssigt. Jeg har konstant hovedpine og sover begge ad h til... Vi har det stadig godt sammen,og klarer vi dette helvede vi er i,i øjeblikket-kan vi klare alt.. Stellajakobsen: Hun er blevet testet på kryds og tværs,blodprøverne viste at tallene var forhøjet ,men så faldt de igen,men er jo så tilbage igen nu.. Vi går til kontrol på Hvidovre Hospital en gang om måneden for at holde øje med tallene,og skal derover igen den.14 november. Lige nu venter vi på at prøverne er færdig testet på tirsdag så vi kan komme videre.. tak til alle som hat fulgt med, og tak for jeres søde tanker... god dag til alle.. hilsen rikke,martin og lille Ida..
1. gang havde jeg mega meget kvalme (forsvandt efter 2 måneder) - det endte i sa i 20. uge!   men der havde jeg også blødninger hver 3. uge hele vejen igennem og var til scanninger konstant, indtil vandet pludselig var væk. 2. gang havde jeg ingen symptomer overhovedet ud over den manglende mens og manglende appetit de første 20 uger. Og her gik alting efter bogen. 2. gang voksede maven også eksremt hurtigt, og jeg måtte have fat i ventebukserne efter 7-8 uger, men fandt nogle, der kunne ligne almindelige bukser (i H&M - med ribkant jeg foldede indad så den ikke kunne ses) og så et bælte på, samt løse skjorter over pæne bluser samt løse fleecetrøjer. Jeg kunne rent faktisk holde det skjult for dem, der ikke behøvede at vide noget til jeg var 6 mdr henne! Jeg tog 15 kg på i alt - stort set kun på maven. Men tillykke og held og lykke med det 
Ja, jeg spørger nok dumt, men hvornår kan man forvente at kvalmen sætter ind??   . Mvh Maj - som kun er lidt over 4 uger henne.
Maj - det er slet ikke sikkert den kommer - det kan være du er en af de heldige. Jeg havde kvalme ca 5x½ time alt i alt i min 2. graviditet. Første gang kom den ca en uge efter jeg havde testet positivt. Men alle mennesker er forskellige og alle graviditeter er forskellige   og så lige tillykke her fra 
Jeg takker for de mange lykønskninger og svar på om 2. gang er værre end første. Min den første havde jeg "kun" kvalme uge 8 og 9, men en utrolig træthed fra uge 3-4 stykker. Nu kom kvalmen næsten samtidig med at jeg testede positiv, men den der alt overskyggende træthed, er ikke kommet endnu. Kun Kvalmen og en appetit som ikke kan stilles tilfreds. Jeg har idag været på appoteket og købt ingefærpiller, slugte 2 da jeg kom hjem, og har på mirekelvis måde ikke haft kvalme siden (2½ time). Om det er et tilfælde må vi se i morgen. Lige nu glæder jeg bare over at jeg har overskud til andet end at "overleve".
Nu har jeg ingen børn selv (endnu), men mener at have hørt at hvis man stiller et bundt persille ved sin seng om natten, så går kvalmen væk???! - Aner ikke om det virker..
selv op, nogen gange hjalp min moder.. Men hun støvsugede og tørrede af indtil jeg blev 10-12 år, så gjorde jeg det hele selv.. Det fungerede fint, en gang imellem måtte hun dog lige sige at nu var det altså ved at være tid, for man kunne ikke lege med 5 forskellige ting på en gang.. Idag vasker hun gulv for mig (bor stadig hjemme), men det er kun fordi det er trægulv og det skal ikke vaskes så ofte, så hun mener at hun ligeså godt lige kan tage mit værelse med de to gange om året der bliver vasket gulv i de andre rum i huset..