... (selv om jeg ved grød godt kan lide Nina´s forslag) at hive fat i manden, hvis du selv møder ham hos købmanden, mens han køber øl. Sig lige ud til ham at du ved han har et alkoholproblem, som du ikke gider være en del af. Hvis han så reagerer ved at blive pænt knotten og fornærmet, så uddyber du pænt, at "alkoholproblemet" for dit vedkommende består i, at du er meget ked af, at de tomme flasker ender på din fold. Mvh. Lisbeth
bare lidt velfungernede mennesker kan køre på to øl, uden at have over 0,5 i promille.. Tre øl begynder nok at knibe, men hvis han konsummere dem på 10 minutter, så når de jo ingengang i blodet inden han er hjemme.. Jeg ville helt klart vælge Ninas forslag 
... nu mene, at han netop blev hurtigere fuld af at drikke de øl så hurtigt. Oveni tror jeg ikke på, at det er de eneste han får. Jeg ville også kontakte politiet, og høre hvad de mener.
At konfrontere manden selv, det skal jeg ikke nyde noget af. Han er ikke liiige typen man kan gå til. Tror jeg ville få nogen på lampen, hvis jeg gjorde det. Det med at samle flaskerne og stille dem ved døren, med eller uden kommentar, det har jeg tænkt på. En dag jeg er irreteret nok, så bliver det nok brugt. Sker der noget med en af hestene på grund af en flaske, så får de sgi regningen. I øvrigt tror jeg ikke på, at konen ikke ved at han drikker. Måske er hun ikke lige klar over at han ondulerer 2-3 øl på hjemvejen, men hun må da vide at han har et pænt forbrug?
... er det med den markvej, som du skriver de har snuppet?? Hvilken betydning har det for hvilken vej han kører forbi foldene?? Hvis det var en vej i havde vejret til, så kan han ikke bare inddrage den. Ved ikke om de spørgsmål giver mening, jeg prøvede bare at se situationen for mig. Mvh. Lisbeth
Manden kører ad en helt almindelig asfalteret vej. Det har ikke noget at gøre med den vej han har inddraget. Vi har et stykke jord bag deres have. Vi har noget andet jord der støder op til og går altid den vej ned til jordstykket bag deres have. Lige op ad - og jeg mener helt op ad deres hus, var der før en stribe græs, som fungerede som vej ned til jordstykket. Den var bare ikke praktisk at bruge for os, da vi kan komme nemmere ind den anden vej. At vejen ikke benyttes giver jo bare ikke dem lov til at inddrage det, og bygge et hønsehus på det. I teorien kunne vi sælge jordstykket og så ville køber jo ikke kunne komme til sit jord ad den "officielle" vej. Siden de har inddraget vejen, har de planeret den - for grunden og vejen skrånede ned mod marken. De fyldte meget jord på og byggede en vold med store sveller. Og så har de altså plantet et hønsehus der også. Vi har papir på jordstykket og skal vist bare gøre indsigelser med mellemrum - så de ikke vinder hævd på det. Det koster vistnok en bondegård at føre en hegnssynssag på konflikten. "Ligusterfascister" kalder min kæreste dem. De har også klaget til myndighederne over at vi havde mange dyr. "Det skal de have" var svaret, for min kæreste har oprettet ejendommen som landbrug!! DUUiiiH. Hvorfor ikke bare købe et hus oppe i parcelområdet??? Nå, nu hidser jeg mig op, kan jeg mærke.
vil lige tilføje at jeres indvendelser om hans hønsehus på jeres vej skal være effektive! er godt nok et stykke tid siden jeg havde jura, så kan ikke huske hvor mange år der er, MEN hvis du "bare" siger fjern hønsehuset, uden at gøre noget ved det så har du ikke handlet AKTIVT nok, og derfor kan de stadigt vinde hævd... Du skal (så vidt jeg husker) faktisk forhindre han i at bruge din jord... Men super dejlig nabo du har dig 
Jeg syntes ærlig talt også du skulle ringe og melde ham, næste gang du ser ham køre. Også selv om det måske ikke er så godt for det i forvejen glimragende naboskab...    Mht. hegnstilsyn, er det så ikke sådan at taberen betaler? Man kan jo vælge at kalde det en lille investering. I er jo sikre på i har ret, så hvis I tilkalder hegntilsynet, så vil I jo få pengene tilbage og jorden.
jeg ville lægge flaskerne på på den ikke officelle vej, det må da være irreterende for ham, lige på hjulsporet
Jamen så er sagen jo åbenlys. Du behøver ikke at fortælle dem at det er hundedyrt at gøre denne indsigelse. Det jeg ville gøre var at opsøge dem, foreslå dem at slå en streg over alle tidligere konflikter, mod at de får lov til at "låne" jeres jordstykke og stopper med at smide flasker ind på jeres folde. Går de ikke med til det, så fortæller I dem blot at i påtænker at sælge jorden til en interesseret køber og bliver dette aktuelt kan de blive nødt til at pille al deres hønseri osv. ned. Siger de ok, jamen så er nabofreden måske siret og flaskerne er ikke længere et problem, og i har "givet" dem noget i ikke savner. Ellers skulle du måske se om du kunne dokumentere, enten ved videoovervågning eller opsyn, at han smider flaskerne. Det er ulovligt at smide affald og det koster adskillige tusind kroner i bøde. Hilsen Katrine
øøhm hvor er det at nogle 11 årige tjener 200 kr i timen? Synes jeg godt nok lyder vildt!
hun kan da forlange det hun vil når det er sort... Hvordan er dine forsikringer i øvrigt udformet, jeg mener, hvad sker der hvis pigen kommer til skade en dag hun fodrer dine heste... og i øvrigt er det bund ulovligt at en 11 årig arbejder... også selv om det er sort... (ja så er det jo endnu mere ulovligt) Hilsen Katrine
stille spandene på plads, skal hun vel også vente til de er færdige med at spise???
Til aribeth: Jeg kan ikke på nogen måde se at hun kan komme noget til ved at stå uden for folden og hælde foder ud til mulerne... Til Pruhest: Nej, foderet bliver hældt ud i græsset, så hun skal kun lige hælde det ud og gå igen..;o) Mvh.
pr gang ok, men hvis alternativet er du selv skal gøre det, så må du jo regne lidt på det i forhold til benzin og tid.
200,- om ugen til denne pige - og dvs 800,- om månenden. Nej det havde jeg fandme ikke betalt til en pige på 10-11 år, som man alligevel heller ikke altid kan regne med og overholde sine aftaler. Desuden tager det jo ikke særlig lang tid som du selv siger at lige ligget fodret i, smide det ud på folden og sætte spandene på plads. Nej dét havde jeg ikke givet. Men det jo svært når nu du ikke selv kan?
Uhh jeg kunne finde på utallige "worst case scenarios" selv om det virker som en ganske ufarlig opgave hun skal udføre... lad os sige det stakkels barn lider af en skjult hjertefejl, hun kommer til at røre ved hegnet og falder om med hjertestop... Hestene braser igennem hegnet lige der hvor hun står og hun bliver trampet ned... og ved du om hun ikke nogen gange går ind til dine heste, også selvom du måske har bedt hende lade være... der kan der jo ske en masse dumme ting. Forsikring eller ej, så ville jeg simpelthen ikke turde have en 11 årig pige til at passe mine dyr.. mere fordi jeg aldrig ville stole på, at en pige i den alder kan tage vare på sig selv 100% Hilsen Katrine
Vil da lige tilføje til Katrine, at de to heste der går på folden er meget rolige, og aldrig kunne finde på at bryde ud, selv ikke hvis hegnet lå ned på jorden...;o) Yderligere så er der ikke særligt meget strøm i hegnet, og hun skal på intet tidspunkt ind til hestene - den nederste tråd er der slet ikke strøm på. Yderligere så er hun en meget forsigtig pige, sådan lidt gammel-klog hvis man kan beskrive hende sådan..;o) Vi har også en helt klar aftale om at hvis der er noget som helst overhovedet, så ringer hun bare. Mvh.
Det lyder da fuldstændig sindssygt! Jeg havde gjort det gratis, hvis hestene stod lige om hjørnet!
Hvis det havde været mig dengang jeg var 10-11 år gammel, så havde jeg med glæde gjort det helt gratis!   Alt for at have noget med heste at gøre... Får en til at tænke lidt... Men, jeg synes altså at en 5'er per gang er en ganske fair pris, det er jo omtrent en krone per minut... Mvh Naja
hvor tit fodre hun pr. dag ? er det 1 gang eller mere ? hvor mange dage om ugen? enten må du 'prutte' om prisen også sige en 7,5 kr per gang, eller finde en anden, (hvis du ikke selv kan)... men kan godt se det er en smule surt
Jeg synes det er vildt ! Har selv arbejdet i en bager hvor jeg tjente 54 kr. i timen, og jeg sad absolut ikke meget ned ! Hvis jeg boede lige ved siden af eller bar en lille cykel afstand væk havde jeg gerne gjort det gratis ! (:
Gør for dig ikke honoreres ? Du bruget hendes alder som en grund, vil det sige at hvis hun var 14 så ville du betale mere for det samme "arbejde"? Hvorfor for hun skal vel gå den samme distance og gøre det samme. hvorfor er en piges tid fordi hun er 11. billiger end en pige der er ældre ?
Først sv. til Naja: Jae disse minder, jeg har dæleme også arb. meget gratis bare for at være sammen med mulerne da jeg var i den alder...;o) Og til "theluny": Oftest er det max 1 gang pr. dag, når hun kan - men de dage hvor jeg er på arb. ca. 2 dage om ugen, så er det 2 gange om dagen..og yderligere hvis jeg f.eks. skal til Sj. - (jeg har en handicappet kronisk sengeliggende mor på Sj.). Såe hun vil få en ret god md. løn alt i alt for en 10-11 årig. Mvh.
Til Illum ;o) Det er nu ikke fordi at hun nøjaktig er 10-11 år..det er mere princippet i at en person under 18 år skal have over dobbelt løn for sort nemt arb. end en voksen uddannet person... Lad os sige at det kunne lade sig gøre "hvidt" og hun skulle have det samme udbetalt, så skulle hun rent faktisk have ca. 304 kr. i timen INK. MAX Transport tid fra og til hjemmet...eller uden transport fra/til hjemmet   kr. i timen !!! Og ja, jeg ved da godt at det er serdeles fordelaktigt for mig, dog skal hun alligevel den vej forbi på vej til skole hver hverdag, dvs. så tager det hende måske 20-30 sek. Personligt så får jeg ca. 50 kr. i timen udbetalt i snit, og det er ink. aften/nat arb. og helligdage såsom juleaften og Nytårsaften mv. og det er naturligvis eks. transport mv. (jeg har 1 times kørsel til og fra arb.). Mvh.
5 kr. pr gang, det er jo ingen ting! Det kan godt være, at det bliver til meget hvis man regner en time løn ud, men der er jo slet ikke så meget arbejde at det er realistisk. 5*31 = 155 kr. om måneden! - og hvis der oven i købet er mørkt og koldt - og hun ikke har andre glæder ved hestene, som fx strigling eller en ridetur i ny og næ, så kan jeg godt forstå at hun ikke stiller sig tilfreds med 5 kr. pr gang. - Jannie
Nu er det jo så ikke hendes problem at du skal have fodret dine heste, heller ikke selvom hun bor tæt på. Jeg giver Aribeth helt ret i at det er dybt uansvarligt at få en 11-årig pige til at passe dine heste. Du kan da ikke garantere at dine heste er helt forsvarlige at være ved. Det er altså dyr!! Desuden tænker en 11-årig pige ikke altid lige rationelt, og det kan desværre ses engang imellem. Se feks. hende den dygtige ponyrytter Ditte, der bandt sig selv fast til sin pony, og blev dræbt. En pige som til dagligt omgik heste. Hva ville din løsning være hvis hende pigen sagde nej?? Har du andre alternativer?? Kh Mette
..men jeg kan se at den koster 979 kr. på cdon.com   
... men har været SÅ mange gange i fjernsynet at jeg er for nærig til at betale så meget for den (sel vom det er mange timers underholdning) Har også overvejet Charmed - men er stadig for nærig. Den kommer forhåbentlig på tilbud engang 
første kærlighed.. I starten da vi mødte hiandnen kunne vi ikke udstå hinanden, men lærte hianden at kende og vi havde det virkelig hyggeligt sammen. Ja jeg tænker stadig på ham af og til, feks gad vide hvor han er nu og hvad han laver.. Jeg tror aldrig jeg glemmer ham Heidi
mødte jeg, da jeg gik på skole i Hadsten. Han var kun 1 år ældre end mig (jeg var 18 og han var 19. Måden jeg mødte ham på var faktisk lidt underlig. En af min skolekammerater havde forelsket sig vanvittigt i ham og så havde hun bildt ham ind hun var gravid (hvilket hun selvfølgelig ikke var, hvad gør man ikke for at beholde sweethearten   ). Og han kunne ikke rigtig blive i fred for hende. Så en af de andre tøser på skolen, som jeg snakkede rigtig godt med og hængte ud med, spurgte mig om jeg ik godt ku hjælpe? "øhh, med hvad". "Ja med at "X" (jeg vil ikke skrive hans navn, da der jo nok er nogen her fra Hadsten som kender vedkommen), kunne blive fri for Y". "Tjoe, det kunne jeg nok godt". Nå men vi kommer i byen en torsdag aften. Dengang var der noget der hed Sommerfuglen i Hadsten. Det var stedet i Hadsten, dengang ihvertfald. Jeg møder så X og hans kammerat. Og jeg bliver præsenteret og så snakker vi ellers bare sammen. Og hende som er skudt i ham, kommer så også derned. X spørger mig som jeg vil danse osv. Men det ender med at han får hende overbevidst om, at det ikke skal være dem. Og så snakker vi ellers resten af aften og natten med. Det er først fredag vi er sammen. Vi bliver kærester, men kun 1 måneds tid. Siden hen, bliver vi gode venner i de næste 3 år, tror jeg det er. Den sidste gang jeg taler med ham, er vi også i byen i Hadsten. Vi havde begge været til fest det samme sted, hans daværende kæreste, er en rigtig møj ko for at sige det mildt. Hun røvrander ham konstant, men den her gang gik det ikke med at komme tilbage til ham. Jeg kan huske jeg fortæller ham, at hun er sammen med hans fætter. Og så bliver han jo naturligvis sur osv. Så vi køre hjem til ham. Vi snakker så hele natten, om alt muligt hvad vi har oplevet osv. Om de år vi har kendt hinanden osv. Så siger han til mig, ja at hans far havde egentlig altid syntes det var mærkeligt at det aldrig rigtig blev til noget, med hende den nordjyske pige, Lotte. Hun var nu ellers en sød pige. Han fortæller så videre at, han vil ønske at vi kunne gøre det hele om og at vi kunne finde sammen. Men jeg siger til ham, at jeg holder rigtig meget af ham (jeg tør faktisk ikke at sige at jeg stadig er forelsket i ham), men jeg tør ikke da jeg ikke vidste om han mente det. Til det svarer han, jamen det måtte jeg jo finde ud af. Hvor han holder om mig. Vi tager afsked med hinanden om morgenen, og siden hen så jeg ham ikke. Jeg tænker på ham indimellem. Han er en del af en rigtig god tid i Hadsten. Jeg ved en lille smule om hvad der er hændt ham siden hen og jeg må da tilstå jeg kunne da godt tænke mig at hilse på ham. Men igen, jeg vil ikke gøre det, da jeg vil ikke forstyrre hans privatliv. Jeg vil helt klart altid holde af ham... Mvh. Lotte
ofte på min første store kærlighed. Vi var begge 17 da vi mødte hinanden og ret hurtigt blev vi forlovede, flyttede sammen og legede rigtigt "far-mor og børn". Jeg troede aldrig at jeg skulle holde op med at elske ham, og vores forhold var så stormende, naivt og alt-op-slugende, som kun helt unge forhold kan være... Nu gik det hverken værre eller bedre end at jeg nogle år senere blev forelsket i en anden fyr (som jeg nu 13 år efter stadig er sammen med) - det udløste selvfølgelig en kæmpe konflikt og selv den dag i dag, synes jeg at mit brud fra den første kæreste er noget af det sværeste jeg nogensinde har gjort... Vi kæmpede nogle år med et venskab, hvor vi ikke var lige vægtige da han ville være mere end gode venner og hvor jeg opførte mig skrækkeligt! (Sørge lige for at han blev, hvor han var - kunne ikke holde tanken ud, hvis han fandt en anden - for alvor, - selvom jeg selv havde...) Heldigvis traf han en beslutning om at flytte til udlandet og kontakten forsvandt. Den har vi dog genoptaget via mail for nogle år siden og i dag bor vi ganske tilfældigt i samme by. Vi mødes fast en gang om mdr., hvor vi spiser frokost sammen. Det er super hyggeligt og vi bliver opdateret på hinanden og vores familiers liv. I dag er vi ligeværdige, gode venner og jeg ved at jeg altid kan hente et godt råd hos ham. Han var en stor del af min ungdom og jeg synes han er rigtig godt menneske. Så jo, jeg tænker ganske ofte på ham, - men det er hverken med sug i maven eller bankende hjerte. Det kommer aldrig tilbage. KH Linda
MIn første dybe kærlighed "x", jo ham tænker jeg på tit. Han var min venindes kæreste, og jeg faldt pladask for ham, men var godt klar over at det aldrig ville gå, og valgte derfor at skubbe tanken fra mig, ikke at det var nemt, men der var for meget på spil. Jeg mødte en anden sød fyr, vi blev forelskede og blev gift, men hele tiden var x lidt i mine tanker, også fordi vi jo så hinanden, nu gik det ikke værre eller bedere end x og min veninde slog op, for et halvt års tid siden. Jeg støttede x meget der, og der gik det op for os, at vi faktisk havde dybe følelser for hinanden, vi har ikke travlt, men vi kender hinanden så godt at det virker helt rigtigt. vi er ikke "sammen" som kærester men bruger hinanden som støtte og hjælp, jeg er sikker på at fremtiden vil give os mange gode timer sammen, men indtil nu har vi tid nok. Vi har begge sår der skal slikkes.
var min aller første kæreste.. det er efterhånden en del år siden man gik fra hinanden, og både ham og mig er 'kommet videre'..  Snakker med ham tit, både over sms, msn og tlf til tider.  Udover at være min daværende kæreste, var han først og fremmest en af mine bedste venner, som jeg er glad for, at have kunnet bevare venskabet med! 
Tjaa... jeg tumler nemlig rundt med følelser, som jeg nok ikke burde have. Jeg burde glemme ham og komme vidre, men... Jeg er i et godt forhold, har 1 barn sammen med kæresten. Vi har været sammen snart 5 år. Men altid dukker han op i mine tanker. Og jeg ved, at hvis jeg en dag får chancen for, at få ham tilbage, så tager jeg den... Jeg var 17 år da jeg mødte ham. Syntes egentligt ikke om ham i starten, pga. jeg jo var en sød pige, som var kæreste med hans bedste ven. Da min daværende kæreste slog op med mig- hvilket sårede mig, ringede han og trøstede mig. Han støttede mig og var helt fantastisk. Vi aftalte at vi skulle snakkes ved og han ringede dagligt til mig igennem 1 måned. Vi blev kærester efter en måned. Vi var sammen i næsten 2 år, både med opture og nedture. Vi slog op og fandt sammen igen for en kort bemærkning- jeg rejste min vej uden at sige farvel. Jeg elskede ham højere end alt andet! Han har siden fået et barn, men er singel igen... Jeg er aldrig kommet over ham, elsker ham stadig dybt, men han sårede mig.
... af og til, mødte ham for nylig og bliver ved emd at være i mine tanker, jeg var sammen med ham i weekenden, og nu er jeg på is.
kæreste- ham tænker jeg meget tit på for han er min endnu;-) vi har været sammen i 10½ år og har 2 dejlige piger sammen...
Min første hovedkulds forelskelse glemmer jeg nok aldrig, men det er mere fordi det var en del af en oplevelse/episode i mit liv som altid vil fylde meget i mit hjerte. Jeg boede i Ghana, var 17-18 år og blev kæreste med en "lokal" soldat som var 11 år ældre end mig. Puppy love, kan man vel godt kalde det på trods af alderen. Nu er jeg sammen med min helt store kærlighed, vi har snart været sammen i 5 år, og jeg elsker ham overalt på jorden. Joh, jeg tænker en gang imellem på "den første", men det er ikke "kærlighedsdelen" jeg tænker på, mere vores rideture i bushen og på stranden.
Uha ja han tænker jeg faktisk tit på. Og drømmer også tit om ham  Fra første gang vi så hinanden mærkede vi det begge to. der var simpelt bare noget mellem os. Og vi har siden da næsten hver gang vi har mødtes, der har gnisten stadig været der. Også selv om vi var i hvert vores forhold. Selvom der f.eks også gik år mellem at vi så hinanden. Så har jeg ladet mig fortælle at det er/var rigtig tydeligt at se at vi stadig havde gnisten mellem os. Nu er jeg så flytte til Jylland og "heldigvis" bor han stadig på Sjælland. Men tror at det er der er imellem mig og Allan helt klart er karmisk på den ene eller anden måde. Ingen mand/dreng/fyr har nogensinde fået mig til at føle de ting som han kunne, hverken før eller efter... Så til trods for at jeg er forlovet og bor sammen med en anden. Ville jeg med hånden på hjertet desværre svare at stod Allan foran mig lige nu, ville jeg være sammen med ham  Så nej ham glemmer jeg aldrig... Og har egentlig heller ikke nogen lyst til det.. Vores følelser har holdt nu siden jeg var 19 år og jeg er idag 30 år. Og han er 35 år og har 2 børn. Men bor ikke sammen med mødrene.
kender det alt for godt med den første store kærlighed.. Mødte ham til min ex kærestes fest for snart 8 år siden.. han var pisse fuld og på rulleskøjter og lagde groft an på mig, så jeg var pinlig berørt fordi han var så fuld men et eller andet gjorde han dog for min hjerte smeltede senere på aftenen. Vi var sammen i kun et halv år før han slog op fordi han havde hørt jeg var ham utro (hvilket jeg ikke var, aner ikke hvor han havde fået det fra) og vores veje skiltes. Tænkte på meget og især når mine søster eller kusine havde snakket med ham i byen i hjembyen. Han var flyttet til Århus og havde fået en ny kæreste og prøvede at kontakte ham men uden held indtil... En dag jeg er til fødselsdag i hjembyen (var på dette tidspunkt flyttet til århus for at studere og havde ikke set ham i flere år) og er ude og danse med en veninde da jeg ser ham stå og smile til mig. Jeg taber både kæbe og min drink da jeg ser ham og styrter ud af diskoteket med min veninde lige i hælene.. Skynder mig op og sluger 2 tequilaer inden min veninde får mig overtalt til at gå ned og tale med ham. Mit hjerte hamrer mens jeg går hen mod ham og jeg får det størte knus nogensinde.. Resten af aftenen snakker vi og det viser sig at han er single på andet år i træk og min hjerte galopere derud af. Lige siden den dag har vi været sammen og bor nu sammen i hus i århus hvor mine heste og hund er kommet med.. var så glad for at jeg tog i byen den aften.. Giver aldrig slip på ham igen, hvis det står til mig ;0) Min første og store kærlighed.. Mvh Sandra C