ridder med s kandar + kapsun... han vendte sig meget hurtigt til det...
Hejsa. Sparky er blevet lidt træls i longen den sidste tid, jeg er begyndt at longere lidt mere i og med han skal gøre ryttervant til sommer. Han har altid været sød, gået men linen strakt, men aldrig mere stram end man har kunnet arbejde med ham. Men her på det seneste er han begyndt at trække rigtig meget, jeg har både prøvet at longere i kapsun, hovedtøj, grime og med en snor om halsen som vi gjorde da han var yngre. Med snoren om halsen går han pænt og løst med snoren, men alt andet så trækker han. Han ligger sig nærmest imod snoren, så der er et konstant tryk, og han er altså ret tung at trække rundt i longen hvis han skal gøre sådan hele tiden. Hvad er jeres forslag til at afhjælpe hans lille trælse vane?
Jeg ville stille og roligt lægge en longegjord på ham, det vil også vænne ham til trykket fra en sadelgjord og så lægge en rigtig indspændingstøjle på så du får hans udvendige skulder ind på plads, slevfølgelig skal den ikke være stram bare nok til at skulderen kommer ind hvor den skal. og han bliber ikke skæv i sin muskulatur. Ellers er bygning af en Roundpen besværet værd og super godt for hesten - det behøver ikke være dyrt.
Han går med longegjord, for netop at vende sig til det - men han er jo kun 2½, er det ok at longere ham med indspændingstøjler i den alder? Jeg bryder mig ikke selv om tanken..
Kan ingen svare mig på noget af ovenstående?
Jeg ville personligt holde mig langt væk fra alt hvad der minder om en indspænding! Jeg synes den slags er noget skidt og er utroligt svært at bruge rigtigt. Man skal have 100% styr på hvad man laver konstant og være sikker på at hesten forstår ideen - ellers går det nemt galt. Og, du skriver hesten kun er 2 1/2 - så du har jo god tid til at finde en bedre løsning  Tag et kig ind på   eller   begge steder får du noget teori omkring hvorfor en unghest vil "trække" eller bevæge sig forkert. En roundpen er et super redskab, men man skal jo liiige have styr på hvad man laver i den, for at den virker. En ung hest skal lære at bære sig i sit tyngdepunkt og træde ind under det. Den må¨ikke lære at støtte sig af i skulderen og på forparten, hvilket en indspænding eller lignende desværre indbyder til. Det er slet ikke så lige til - så hvis du er i tvivl synes jeg du skal søge noget information og så måske lidt hjælp til at starte hesten rigtigt. Jeg kan varmt anbefale de to sider - det er virkelig læsningen værd! Ungheste er slet ikke så nemme - selv om de kan være lette  Held og lykke  Nadja
hej er der ikke nogle der har en video jeg vil nemlig gerne se dem både spring dressu ponygamys og alt det andet har du en video du gerne vil dele din ejen eller en du har fundet på nettet
at vælge i mellem = God fornøjelse hygge d
jeg vil råde dig til at longere ham i en kapsun, da den giver den mest rigtige hjælp, der kan være rigtig mange grunde til at han trækker,dårli balance, manlende styrke osv min fanny gør det samma på den ene volte fordi hun har lidt sværere ved at bære sig der end på den anden volte, i et sådant tilfålde må man kosentrere sig lidt mere om denne volte. hvad hvis du laver en masse med at gøre volten mindre og større og mindre og større og parader og overgange mellem skridt trav, det vil nok hjælpe den både med balance og med at lære at tyde dine signaler
Hmmm... Hvis han trækker så ville jeg trække igen... give et ordentligt ryk, du siger jo selv at han godt kan gå ordentligt.. tror det er et spørgsmål om respekt... prøv
respekt har han masser af - og han kan godt. Han kan løslongeres, han kan longeres med lange liner, altså der er fastgjorte i biddet og gennem gjorden, men han er ung, og sådan skal han ikke longeres. Jeg har 100% styr på hvad jeg gør med en indspænding, og jeg bryder mig ikke selv om redskabet, ikke til så ung en hest - det netop også derfor jeg stilte spørgsmålstegn ved det. Kapsun bliver han longeret i, og det er korrekt det ville lære ham mest og bedst muligt at bruge kroppen, men den er bare ikke effektiv når jeg bliver nødt til at bruge den som våben mod ham for at få ham til at lade være med at trække. Det er ikke fordi han er stiv, for nogle gange træner jeg en en kort line, hvor vi traver meget langsomt, eller skridter og laver bøjeøvelser, og dem er han rigtig gode til. Det er også derfor jeg simpelthen ikke forstå det - jeg må vel bare træne videre.
Nu er det jo altså ikke lige alle der har råd og plads til en roundpen - plus at det er en privatstald, så jeg bygger ikke bare lige en roundpen. Andre forslag?
var det evt. en mulighed at forsøge dig med en klikker, hvis det ikke er balancen, den er gal med? Jeg havde samme problem og fik det aldrig løst helt ordentligt, fordi hesten blev solgt, men at lære hesten at blive klikket er ret nemt, og de fatter hurtigt, hvad det er, man vil have dem til - det gjorde min "gamle" i hvert fald, så det var måske ret effektivt, så du slipper for en slås-kamp? Men som nævnt, ikke efterprøvet og bare en idé.
Nej selvf longere jeg ikke kun i en bidring, det trækker hovedtøj rundt og biddet skævt i munden. Jeg har ikke tænkt på at stikke snoren igennem grimen, det vil jeg lige prøve.
- tænkte lige på, hvorfor er det egentlig et problem hvis han godt kan longeres løst? Det gør jeg kun med chili og det fungerer perfekt. Man skulle da umiddelbart tro, at han ikke ville mærke forskel på om et LØST tov sad i grimen eller om halsen? Hvis du havde et tyndt, smidigt reb du kunne sætte fast i grimen og så bare ellers opføre dig som om det ikke var der (og det leder så igen til mit spørgsmål hvorfor tov overhovedet er nødvendigt, men pyt med det   ) Hvis den er helt gal, kan du altid bare trække en longe/rødt-hvidt bånd hen over ridebanens midte, så du har en lille firkant. hvis du ¨så står ca ud for krydset, vil han højst sandsynligt blive på en volte om dig. HVIS han så bare trækker og trækker - hvad ville der så ske, hvis du bare gav mere og mere line? så han ikke havde noget at trække i? Det synes jeg ville være den letteste løsning, enten ved at fjerne tovet helt, eller sørge for at det var så langt at han ikke ville få noget ud af at støtte sig til det. Held og lykke. 
med al det lonce arbejde ?? Jeg ville aldrig sætte en så ung hest i lonce, så hvorfor mener du at den skal det ? MVH d
Jeg kan ikke løslongere ham altid, fordi der tit andre heste i hallen, og så syntes han det er meget mere interessant. Longearbejdet er ganske enkelt fordi jeg ikke altid har mulighed for at have ham fri i hallen, så må jeg jo longere - og så kan man rent faktisk lave nogle gode øvelser med kapsun, både i longen, og i kortere snor.
sparky...jeg har altså aldrig haft problemer med at longere kun i inderste bidring..tværtimod..så kan man styre hesten..og den lærer at dreje ved træk i indvendig tøjle..måske den hiver bid skævt i starten, men det er efter min erfaring kun midlertidig. en hest er også nemmere at stoppe hvis ma´n har snoren sat fast inderst.. ligeledes når man går med en hest i grime, så sæt altid træktov fast i den ene side, så kan man nemmere stoppe hesten hvis den får lyst til at løbe..da man nemmere kan dreje hovedet på den..
Nu har jeg ingen problemer med at trække med ham, det foregår med en snor om halsen eller en lang løs snor. Jeg vil ikke bruge metoden med at have snoren i en bidring. Jeg går ud og siger til opstalder at jeg vil have en roundpen igen 
Tja nu har jeg haft dette oprettet på HG og der fik jeg ikke rigtig noget respons som jeg lige kunne bruge til noget så nu vil jeg prøve at sætte det herind... Søndag 14/1-07 I dag gik det helt galt.  Min pony har ændret sig 180 grader inden for de sidste 3 uger.  Første gang jeg mærkede det var den dag han smed mig af for første gang, han blev bange for noget hvilket han ellers aldrig før er blevet... Tænkte ikke mere over det før end at hans underlige opførelse fortsatte. Hele denne uge har han svinget meget, men i dag nåede vi toppen. Da min kæreste var ved at tage hans dækner af gik han helt amok, han begyndte at stejle og endte med at vende sig 180 graden på staldgangen mens at han var bundet i begge sidder. Han fik revet det ene dækken i stykker... Hvad han blev bange for ved vi ikke helt, om det er den person der kom gående på staldgange bagfra eller om det var dæknet?  De sidste 3 uger har han ikke være tryg ved ting der er kommet bagfra.  Vi tog ham straks var fra kæderne og stod og beroligede ham. Tog ham op i boksen lidt ind til ridehallen var fri. Tog ham derud. gik lidt rundt med ham, men vi kunne nu ikke nærme os ham med dæknet, han var helt oppe at køre. Efter en time fik vi dæknet på ham. Tog han ind i stalden og han tog det mere roligt. En veninden kunne stå bagved ham uden han sagde noget...  Den 1. januar skiftede han boks, før stod han i en boks der var lukket i siderne, men han kunne få hovedet ud foran, nu står han i en boks hvor der bare er tremmer til siderne og han kan få hovedet ud foran.  Mellem jul og nytår havde vi et uheld mens vi prøvede at køre ham til. Ved dette selvfølgelig har stor indflydelse, men det er først blevet rigtig "slemt" efter at han er flytter til en anden boks.  Er der nogle der har nogle gode råd... Vil jo gerne have min gamle pony tilbage...  I morgen skal min ridelære ride ham der hvor jeg skulle have haft undervisning da han også er begyndt at drille når vi rider. Og desuden skal han give mig gode råd og vejledning...  Mandag 15/1-07 I dag skulle jeg jo have undervisning og det var aftalen at min ridlære skulle ride ham, men så langt kom aldrig.  Jeg tog ham ud af boksen, sadlede ham op, det gik fint med at få dæknet af, sadlen, tæppet og gamacher på. Da jeg så skulle til hovedtøjet tog jeg begge kæder af ham da jeg ikke havde lyst til at stå med grimen om halsen og han skulle blive bange. Jeg havde næsten kun lige fået kæderne af så blev han bange for en der kom bagfra. Jeg fik ham til at falde ned, tog ham op i et spiltov og lagde hovedtøj på for så kunne der ikke komme nogen bagfra. Da jeg så var på vej ud i hallen blev han atter bange, men ikke noget vildt. Jeg fik ham ud i hallen, derude gik det så helt galt. Han blev bange, jeg kunne ikke holde ham, han løb fri. (Der var en anden rytter i hallen), frej løb ned til hende og hendes hest. Vi fik fat i frej, min ridelære tog ham og jeg hentede en longe. Da jeg stod og longerede ham gik det fint i lidt tid, men så blev han bange igen og jeg kunne ikke holde ham. Vi fik fat ham i igen, min ridelære tog ham og begyndte at longere ham lidt, han havde også problemer med at holde ham til tider, men det gik. Efter lidt tid skulle jeg op på ham, vi startede med at jeg bare lå hen over ryggen på ham, det gjorde vi et par gange. Så kom jeg op i sadlen og vi skridtede lidt, steg ned igen og op igen, skridtede lidt og så holdte vi. Alt alt dette gjorde jeg imens min ridelære var der og gik med og hjalp. Jeg tog ham så selv og trak ham lidt, nogle ting var farlige men han løb ikke eller noget...  Da jeg tog ham ind i stalden var der heller ikke noget og jeg fik dæknet på ham uden problemer, stille og roligt...  Min ridelære har nu lovet at hjælpe mig med ham igen i morgen, og onsdag når jeg skulle have undervisning og nok også torsdag, fredag og i weekenden. Vi tager det stille og roligt og får vist ham at intet er farligt... Ved ikke hvad jeg skulle have gjort uden min ridelære. Al denne hjælp gør han bare for at være flink. Skal kun betale for mine to normale undervisningstimer...  Ang det med at flytte ham tilbage i sin gamle boks vil vi vente med da det ikke er det der er problemet som vi oplevede i dag. I boksen er han rolig, nem at have i hånd og et rigtig nussehoved som han var i gamle dage...
Min første tanke er om han har slået sig? Faldet på folden eller sådan noget? Når det så er sagt så har jeg et problem der ligner lidt med min. Det er bare først når der sidder en på ryggen af ham, men han panikker også uden nogen synlig grund... Det kom også pludseligt. Jeg har haft dyræge og hun siger, at det ikke ser ud til at han har ondt, så det er ikke nødvendigvis pga. smerter at de ændrer sig. Men mit forslag vil være først at få en dyrlæge tl at se på ham og hvis han så ikke fejler noget, så tage det langsomt og give ham god tid. Det hele ville være nemmere hvis de bare kunne sige hvad der var galt, de kære heste! 
Nej han er ikke faldet på folden eller noget. Og ja jeg har jo selvfølgelig glemt at fortælle lidt forhistorie. I Julen skulle vi prøve at køre ham til, dette resultere i en meget ubehagelig oplevelse for ham hvor han stak af og løb ca. 3 km men snor, dæk og tøjler efter sig og det har selv en stor betydning. Men den første uge efter dette skete var det slet ikke så slemt, han var bange for ting bagfra men ikke noget så han var så ustyrlig som han er nu... Han har ikke ondt når man trykker ham nogle steder, han er simpelhen bare bange, bare du går bagved ham uden at røre ham så farer han helt op... Så det er self. pga det med dækket og så det i går med dæknet, men det er bare blevet så meget værre inden for den sidste uge uden "nogen grund" eller hvad man kan sige... Men ja vi tager det nu også stille og roligt hvor jeg har min underviser til at hjælpe mig... Han har da noget erfaring med heste og er uddannet berider...
Det er da altid godt at det ikke er fordi han har ondt. Det kunne godt tyde på, at han er blevet godt og grundig forskrækket og at han "bare" skal have tid... Hvorfor det pludseligt er blevet værre har jeg ikke noget godt bud på  Held og lykke med ham.
Ja det er rigtig og den tid vil jeg også give ham, jeg er bare glad for at kunne få hjælp af min ridelære da jeg ikke selv føler jeg kan magte problemet alene, eller hvad man kan sige... Tak tak. Jeg vil nok opdatere lidt indimellem hvordan det går med ham...
Helt sikker, at hans tilkørsel har været grebet forkert an eller også har i bare været meget uheldige. At han først reagerer nogen dage efter, kan være chock. En hest der skal tilkøres, skal først lære at arbejde i kørelinier, herefter skal den lære at der er noget bagfra, der følger med den og når den er tryg ved det, skal den lære at trække noget let f.eks. et dæk, men det dæk må   være fastspændt til hesten, det skal kunne frigøres med et snuptag. Jeg ville få en proffesionel kusk, til at arbejde med ham. Så han kan komme over sit traume med ting bagfra. Således at han lærte at f.eks. et dæk ikke var en farlig ting. Jeg tror at sålænge din hest har det traume den har, er den livsfarlig at bruge til ridning. En ting er at den har været en dejlig ridehest, men den kan ikke koncentrere sig om at være den dejlige lydige ridehest du er vant til så længe den er så bange for bagfra kommende lyde og ting. Den angst din pony har nu, vil altid overvinde lydighed. Når hans angst for ting/lyde bagfra forsvinder igen, vil du pr. automatik få din ridepony igen. Held og lykke med det.
Som skrevet i overskriften, så er din hest blevet løbsk. Min erfaring rækker ikke til at "kurere" sådan noget - og jeg ved, at nogle heste aldrig kommer over det. Du skal have fat i en dygtig træner/hestemenneske, der kan hjælpe dig med at desensibilisere hesten - og så skal du nok glemme alt om kørsel, og være glad hvis det lykkes at få en god ridehest ud af ham. Beklager hvis jeg helt tager modet fra dig, men din hest er, som Canmax skriver, blevet udsat for så stort et chock, at det kan være svært for den at komme over det. Jeg håber, at nogle af de piger der synes at man sagtens selv kan tilkøre sin hest, også læser med her. Det ER altså halvfarligt selv at gå i gang, og det KAN gå grueligt galt. Hilsen Sif P.S. Det ville nok være en ide at spørge om erfaringer i kørselsforum - måske er der erfaringer at hente.
Er helt enig med jer begge to. Han er blevet bange efter vi var igang med at tilkøre ham, men bare lige for at få det på det rene, bare rolig jeg startede ikke bare ud med et dæk. Men ja det er klart der problemet ligger. Har min ridelære som er uddannet berider til at hjælpe mig med ham hver dag fra nu af og indtil vi får styr på ham igen, så han ikke får flere dårlige oplevelser. Jeg har skam droppet alt om at køre ham til, om en anden så gjorde det ville jeg ikke selv have modet på at køre med ham. Nu er bliver alt mit arbejde og kræfter brugt på at genopbygge min og hans tillid. Kan selv mærke at jeg er lidt bange for ikke at kunne styre ham, selvom jeg bare er i en ridehal hvor jeg ved han ikke kan løbe væk. Hvis jeg ikke havde haft den ridelære jeg har så havde jeg også fundet pengene for at få sendt ham til en der kunne hjælpe mig. Ingen tvivl om det og hvis det ikke hjælper med min ridelæres hjælp så bliver han også sendt til en prof. som kan hjælpe mig med at få løst problemet. For er godt klar over at det er et større problem jeg har nu end jeg selv, uden prof hjælp, kan rette op på det. Men tak for jeres ærlige svar det er noget man kan forholde sig til. Hellere det end bare folk der siger det er da træls. Mvh Trine
skriver longere var det nu også bare i skridt, hvor han fik lov at gå lidt rundt og skulle så stoppe når mine ridelære bad ham om det. I går og i dag har vi startet sådan ud at jeg selv har trukket ham ud i hallen, har gået lidt rundt i skridt hvor jeg har snakket med ham, kløet og nusset ham på halsen. I mens jeg har gjort dette har jeg stoppet ham op rost ham og gået frem igen, sådan gjorde jeg hele tiden. Så kom min ridelære han tog ham lidt i longen atter i skridt (min ridelære ved hvad han gør, han har helt styr på ham). Så går stopper han ham og går hen til ham hvorefter jeg så har sat mig stille op i sadlen, uden at være tung i sadlen eller noget og så har vi gået lidt frem, stoppet, lidt frem igen stoppet. Steget af og på stille og roligt. Dette gjorde vi lidt og så holdte vi for i dag. Sådan vil vi så fortsætte indtil vi engang igen har styr på ham. Min ridelære hjælper mig hver dag da jeg ikke selv skal stå med det her problem, det har jeg slet ikke nok erfaring, viden og nerver til. Og det er ærlig snak. Jeg er ked af det problem jeg selv har bragt min hest og jeg ind i og vil selv være med til at få orden på det igen, men ikke uden prof hjælp. Men atter engang 1000 tak for jeres svar og hjælp alle sammen, jeg tager alle ord til mig...
Hmm nej når han gør noget han ikke må, giver jeg lige et lille ryk i tovet og sige stå eller sådan noget, men jeg råber og skriger ikke ad ham, da det bare gør det værre. Men i denne uge og indtil vi har det under kontrol har jeg ham ikke ude og ride eller noget uden at min ridelære er der da han hjælper mig med det, så jeg ikke bare forstærker hans angst. Vi er kommet fra at jeg ikke kunne komme op på ham uden han var bange til at jeg nu sagtens kan komme op. Min ridelære går rundt med ham mens jeg rider ham og stopper ham og alt det. Han følger ham nu pænt og stopper meget bedre op. Før alt dette skete kunne jeg også det med ham selv, men både Frej og jeg har mistet tilliden til hinanden... Så den er vi ved at bygge op igen, det går stille og roligt fremad... Når jeg selv trækker lidt med snakker jeg med ham og roser ham, så længe han går pænt, stopepr når jeg beder ham om det og alt det der. Der roser jeg ham jo selvfølgelig meget...
Hej! Jeg ville nok tage et kursus med ham / snakke med Ute Lehman :  Måske har han en skræk for det der kommer bagfra - pga. det minder ham om vognen, der nok var en væmmelig oplevelse . PAS PÅ der ikke skal jeg mennesker omkring ham noget ! Når en hest bliver bange, tænker den ikke på omverdenen . - Slet ikke personeligt, men sådn er det jo med alle heste .
hey alle sammen jeg har en 4 års snart 5 ås hoppe som kun har været tilredet en måned derefter stået stille i syv måneder hun havde ik være særlig meget i hænder da jeg købte hende som 3 års og hun er en opmærksom dame og lidt nervøst anlagt der er intet ondt i hende... men men men når man rider eller longere i ridehuset og der er masser derinde så er det så snart der er en derforlader hende så stikker den af mod døren hviner og slår med hovedet hopper rundt i luften og det er virkelig ik små hop to er kommet til skade af det pt brækket skulder hjernerystelse og forstuvet haleben nu er der så ingen der tør være i ridehuset med min hest mere fordi det går ud over andre os men er der nogle der ved hva man ska gøre for at træne dette give den en god oplevelse for den eneste grund til hun gør det er hun blir super nervøs når de forlader hende også selvom der er andre på hest i ridehuset hun blir så endnu værre når det er den sidste hest der forlader hende. men hv gør man nogle der kender til dette problem på udendørs bane er hun superfin at ride og folk kan gå ind og ud som de har lyst til men i ridehus er hun bare super fikseret på den dør og vil derefter kun stoppe ved døren og ik gå forbi den længere hun vil bare ud med de andre
Hun skal stole på dig, og være tryg ved at være alene med dig. Det er mit råd. Mange heste kan ikke lide at blive forladt, så derfor skal hun ikke føle sig forladt, når I to er alene sammen. Vh. Maiken
Min venindes araber, havde lidt af de samme tendenser, da hun startede med at ride den. (der er dog aldrig kommet nogen til skade) Hun fandt ud af, at hvis hun vendte ryggen til, når nogen gik ud af ridehuset, var han dum nok til ikke at bemærke det, og det løste hendes problemer. Nu lyder din dog en del værre, og når de andre kommer til skade, er det virkelig et problem der skal løses. Men hvordan er hun, når hun er alene i hallen? Måske er det en form for klaustrofobi/seperationsangst, der bedst bearbejdes, når i er helt alene, som maiken også skriver, så skal hun simpelthen lære at være tryg alene sammen med dig. mvh Maria
Hej Stephanie! Jeg har fulgt lidt med i en anden tråd om din hest ( ), og jeg må indrømme, jeg bliver lidt bekymret for dit helbred  Efter min mening skal din hest tilrides helt forfra, og det lyder som om du skal have en meget erfaren person til at hjælpe dig. Hvis du vil arbejde med den selv, så vil jeg anbefale dig at læse denne bog af Andrew McLean:   før du går videre med dyret. Der er masser af diskussioner herinde, der kan give dig ideer til hvordan du skal gribe sagen an - du kan evt. søge på McLean. Jeg mener hverken det drejer sig om respekt eller tillid, men om træning - din hest skal være sikker på dine signaler, og den skal lære at stoppe og starte...der er masser af ting, du kan træne uden at sidde på ryggen af den (og longering er nok slet ikke nogen god ide, den skal netop til at lære at holde op med at løbe væk). Pas på dig selv, Lene
Jeg synes godt nok også, det lyder lidt farligt   Stephanie, jeg synes, du skal finde en mere erfaren person til at håndtere din hest. Inden der er nogen, der kommer (mere )til skade. Man kan faktisk dø af at være i nærheden af en hest, der opfører sig, som du beskriver. Jeg håber i det mindste, du ifører dig hjelm og vest, når du håndterer den. Mvh Julie
Ville træne horsemanship . Kan andefale : Ute Lehman :  Held og lykke, og pas på jeg selv
Jeg har også problemer med min hest i ridehus, prøv at læse denne historie som jeg har skrevet.Jeg fik en dame ud som kan coaching i horsemanship og adfærdsspecialist. Hun sagde jeg skull træne..
Hej Jeg har skrevet før angående min meget stædige og viljefaste fjordhest. Jeg kunne godt tænke mig at høre, hvordan jeres heste reagerer når I skælder dem ud. Altså siger "nej" i en bestemt tone eller hæver stemmen. Min fjordhest ser ud som om det rager hende en høstblomst. Hvordan får man hende til at forstå, at hun f.eks. skal stå stille når jeg skal op på hende, når hun er ligeglad med skæld ud. Det er lidt frustrerende, at hun står og ser helt kold ud. Normalt er jeg til den "blide" facon, så det er ikke fordi jeg hele tiden går og skælder på hende. Håber nogle har gode råd til hvordan man "vækker" hende. Mulle
Min reagere ofte lidt volsomt hvis man hæver stemmen overfor ham. Han kan godt finde på at hoppe et par skridt til siden bare man siger "nej" lidt bestemt. Som minimum flyver hovedet op og væk... Jeg tror ikke det hjælper at skælde din hest ud. Jeg tror bare du skal være tålmodig og hver gang hun flytter sig når du skal op på hende, så flytter du hende bare tilbage -stille og roligt. Til sidst bliver hun træt af at "blive flyttet frem og tilbage" og står stille.
Mit råd må være at   med trænig fra jord, jeg bruger meget bogen af Nathalie Penquitt "træn din hest" - hvor af et citat lyder : hvis hesten ikke står stille ved opsidning så behøver vi ikke engang gå igang!!! citat slut. Bogen er desværre temmelig svær at få fat på da den er udsolgt alle steder. din hest skal via. træning fra jord lære at parere og stå stille så længe du ønsker det af den - bogen indeholder mange andre ting men grundtræningen som SKAL være på plads inden andet påbegyndes er : At Parere. At skridte baglens At komme når man kalder. men det kræver tålmodighed og indsats. en ting hun slår fast som en god teknik er at hvis din hest går frem når den ikke skal så lad den bakke til den ikke vil mere og så "tving" den til at bakke endnu mere - det vil få hesten til at ønske at ønske at den må gå frem eller stå stille. Hvis du virkelig er interesseret kan jeg evt. skrive de sider af til dig - men det vil jo tage noget tid.
én anden ting der kan gøres også efter Penquitt´s metoder er at give hesten et kraftigt ryg i grimen når den går frem når den ikke skal - du selv skal stå foran hesten. men kort sagt lær din hest at parere fra jord og blive stående.
Det kunne da være rigtig spændende at høre lidt mere om den metode du fortæller om - både i forhold til at stå stille ved opsidning, og det at komme når man kalder. Står der også noget om, hvordan man får hesten til at gå pænt i træktorv? min hest bliver hurtigt optaget af noget helt andet end mig, og går med høj haleløft, prusten og i passage tilbage fra fold - ikke fordi den er bange, men fordi den lige får øje på en anden sød hest f.eks og det er jo vildt spændende 
Jeg vil gerne skrive den første del af bogen af - men somsagt vil det tage lidt tid... Men jeg tror faktisk ikke at hun skriver noget om det du nævner med at "gå pænt" - men er det et direkte problem ? for mig lyder det til at være en glad og nysgerrig hest du har dig !? Nu har jeg lige skimmet bogen for at se om der var noget der kunne hjælpe der og ummidelbart er der to ting som måske kunne hjælpe. 1 ) Penquitt nævner i sin bog Linda Tellington´s metode med en førekæde over næseryggen ( IKKE en strafmetode/brug) men til at skabe kontakt - hellere   ryk som hesten lægger mærke til end en masse hvven og sliden i træktovet som hesten kun vil blive "døv" overfor - men et ryk og endelig ros hvis hesten så går som du ønsker der - omend bare et par meter. 2 ) en del af Penquitt´s påkrævede udstyr er en pisk (1.20 cm) som hesten på ingen måde må se som farlig - pisken skal være en blid hjælper og ikke et straf værktøj . denne beskriver hun på et tidspunkt som et bremsende middel ved at holde den vandret op i hestens hovede højde. En anden del af "udstyret" er stemmen - som skal bruges med omtanke - da stemmen mange gange vil være den største hjælp - igen start fra bunden med træning fra jord - hvor hesten lære at være opmærksom på dig og dine hjælpere. stemmens komandoer kan være meget effektive ved omtanke - korte komandoer til de man bruger ofte. For at bruge dig som eksempel ( uden at vide hvordan du snakker til din hest ) men lad os antage at du kommer trækkende fra fold og din hest "hysser" over noget den får øje på - du siger : Nej altså nu skal du virkelig gå pænt !!! så hellere hvis man nu vælger at bruge førekæden - ét ryk og et NEJ og så gå stille og roligt videre og rose hvis den så går pænt - gentag hvis nødvendigt. håber det måske kunne være noget at afprøve ?
Der er jo en del bøger, der kan bruges til at afhjælpe problemet. fx. Kelly Marks "gode manerer". Hvis Amon er "sur" og jeg så bliver "sur" så bliver det meget værre. fo vores vedkommende er det træning og forståelse fra begge parter. Når du siger "skæld ud" hvad mener du så?? Heste kan ikke forstå en "kan du SÅ stå stille" facon, men de kan forstå hvis du fx vedbliver at føre den tilbage til samme sted når den er gået frem. Klikkertræning var måske også en ide... Efter jeg var til træningsaften og så Bent Branderup's opstigning gik jeg hjem og gjorde det samme og det virkede hurtigt. Hver gang han er kommet op og har sat sig til rette får hesten en godbid. Hesten står pænt og når han sidder helt stille drejer den hovedet for sin godbid. Jeg gjorde det i en uge med mon og så reslutater, jeg har så fjernet godbidden efterfølgende.
jeg har kun haft min hest en god måneds tid, og selvfølgelig må den være glad - det skal bare ikke bringe mig i fare at gå ved siden af hende i mens:-) jeg oplever at hun er fuldstændig kold uanset om jeg siger NEJ - eller rykker hårdt et par gange i torvet som jeg i går også bandt som hingstekæde lignende... men det er et rigtig blød træktov så det har hun nok ikke mærket:-) Problemet er at hun ikke hidser sig ned igen - og når hun er kommet i stalden står hun stadig helt og dirrer over hele kroppen... uha det er spændende. Det kan også være det går over når hun falder bedre til - hun har trods alt kun været hos mig en god måneds tid! Jeg tror egentlig ikke hun er ligeglad med mig, men det andet er bare pludselig mere spændende. I går havde jeg hende løs i ridehallen og hun sprang rundt som en gazelle og drønede hen til mig hvert andet øjeblik - tror gerne hun ville have at vi skulle lege, men hun er lidt voldsom med stejlen og høje forbensløft, så hun må lege med en artsfælle som jeg så lukkede ind til hende   hun fylder 9 år her i maj, og har de sidste to år stået stille med føl, så det er jo et helt andet liv, pludselig at "miste" føllet, blive flyttet til nyt sted, ny ejer, og påbegynde ridetræning igen... Jeg vil bare forsøge at forbygge problemer, for med tiden, så skal hun altså gå stille og roligt ind fra fold, for jeg bliver smadder nervøs når hesten pludselig bliver 2 meter høj og spændt som en flitsbue, og hvorvidt hun registrere min nervøsitet eller ej ved jeg ikke - hun "ser" mig i hvert fald ikke. Jeg har et par gange været ved at opgive og så bare slippe hende, men jeg har heldigvis endnu kunnet holde hende...
Ja når du ikke har haft hende så længe kan det selvfølgelig godt spille ind meeen efter en måned burde hun nu været faldet ned ( for længe siden) som jeg læser det er du begyndt at være lidt utryk ved hende ?? det må du for alt i verden få lagt på hylden. ellers bliver det ikke bedre..men det er jo let at sige - jeg har selv haft et par muler som var noget voldsomme... finder lige et par links til dig som du kan læse - nu er jeg ikke den der går fuldt og helt ind for horsemanship men man kan tage det af træningen man vil... Jeg går meget ind for at træne fra jord indtil man har et godt forhold menneske og hest imellem, så man får opbygget et godt tillidsforhold... Du skriver at din hest gerne vil lege - det er kun et godt træk men det skal vendes så det ikke er voldsomt.. Hvis det var min hest ville jeg : Først lægge mærke til min egen kropsholdning når jeg håndere hesten - gå rank og dominerende. tage min ridehjelm på   og så begynde at trække rundt på stedet med hende - frem og til bage fra folden, ind og ud af hallen, op og ned af gange - så hun lære at der ikke er noget at hidse sig op over. Lægge en førekæde på og så give et ryk når hun ter sig - men vær her opmærksom på at nogle hest kan finde på at stejle over dette - så ikke noget vildt og voldsomt ryk - bare nok til at sige : så er sgu nok lille dame men "oversæt" sætningen til : NEJ !!! og så fortsætte turen i ro og mag... og ros ros ros når hun gør hvad du gerne vil have - - - Penquitt er ikke imod udlevering af godbidder - men bruger det til at forstærke hestens lyst til at udføre den ønskede reaktion - MEN må ikke gives for at berolige ( hverken hesten eller dig selv) Vænne hende til at jeg altid har en pisk med ( ikke til at slå med) men til at direkere. - hvis du vil begynde at lære hende triks - er pisken et vigtigt hjælpemiddel... Jeg ville begynde at lære hende forskellige øvelser så hun fik brugt sit hovede til andet end at hysse med. - du kan finde en masse bøger du kan tage til hjælp eller på nettet... og jeg vile helt lade være at ride hende det første stykke tid. Hvis du mener jeg måske kan hjælpe så send mig en privat besked så kan vi fortsætte over der..
Tak for de mange gode råd, især til Nordvig. Jeg har prøvet at få fat i Kelly Marks bog, men den er ganske rigtig udsolgt fra forlaget og har været det længe. Hvordan sender jeg en privat besked til dig Nordvig? Mvh. M.
Hej.. jeg har sendt dig en besked... Bogen jeg bruger er af Nathalie Penquitt - kender ikke Kelly Mark, men den er sikkert udemærket...
fløjtende ligeglad med skæld-ud. Han var jo tryg ved mig, og vidste, at der ikke var nogen fare forbundet med at gøre, som han gjorde... Til gengæld reagerede han helt fantastisk godt på ros (og også på mad) og han var villig til at gøre stort set alt for det. Måske det er dér, du skal hen i stedet? Nogle heste reagerer på et "nej" og forstår så, hvad du vil. Andre heste reagerer ved at blive rost, når de så til gengæld gør det rigtigt. Ros/giv godbid/klik når den står stille, og når den bevæger sig, flytter du den tilbage igen som "mig" siger i indlæg nr. 2.
Hvis hesten er ligeglad med "skæld-ud" så forlang i starten at den træder 4 skridt baglæns istedet for, det forstår enhver hest. Hvordan mine heste reagere på "nej" - tja, det er - trods at de alle er opdragede meget ens - nemlig af mig - meget forskelligt. Der er alt fra "helt ligeglad" til "lydig og reagerende" til "panik panik - hun-er-sur-jeg-må-væk"... Enhver hest skal tiltales på sin måde 
Det aner jeg ikke - Jeg har aldrig prøvet 
Min fjollerik er rimelig opmærksom på "nej!" - Men giver ´mig...´ret! Prøv Ute Leehman: 
Inspireret af en anden tråd, starter jeg lige denne debat. Hvad mener du om at ride på hopper som er i fol? Jeg har en ide om at hoppen har rigtig godt af at blive redet på samme plan som inden den kom i fol. Jeg har en ide om at hopper som har formen i orden inden foling, får en lettere foling og kommer sig hurtigere efter den har folet. Hvad mener du? Hilsen Marianne
Min hoppe skal fole til MAj, og bliver stadig redet lystigt. Hun bliver dog kun brugt i skoven pt og meget lidt dressur...er nået til hun skal samles lidt mere, og det vil jeg ikke forlange af hende før hun har folet. Men galopere da i skoven. Tror som sagt af Jane at man skal lytte til hesten. HEnde her bestemmer "selv" hvilket tempo det skal gå i...og vil meget gerne fremaf. Kan man så mærke at nu bliver det for meget, jammen så stopper vi lidt igen. Vi har altid redet vores hopper indtil de skulle fole. Den sidste der fik føl blev skridtet i skoven 3 dagen inden...uden sadel dog.. Vi havde ingen gjord der kunne passe..hehe. Held og lykke Louise
Så det kræver selvfølgelig, at man er i god kondition og har nogen gode muskler  Jeg mener, at man skal sørge for hesten er i god kondition helt op til folingen, men den skal selvfølgelig heller ikke overbebyrdes, nogen heste har det ligesom os mennesker, de får en periode hvor de går ind i sig selv og det skal man respektere, ligeledes er nogen af dem besværet af deres størrelse. Giver Jane og Schone ret i, at man skal lytte til den enkelte hoppe.
Enig.. Hoppen skal rides så længe som muligt. Min hoppe skal fole om 3 måneder.. Hun har sagt nej tak til ridning nu.. Hun begyndte at blive tvær under ridning, og begyndte at bukke.. Så nu har hun fået barsel.. 
Hej hej I den stald hvor min hest står er der en pony (araberblanding), der konstant går med hovedet i vejret og det er så meget at den næsten knalder hovedet op i rytterens. Den har iøvrigt den vildeste underhals. Dem der har den købte den sådan og håbede de kunne få den til at komme ned og slappe af og bruge sig korrekt. De har prøvet med longering hvor den går fint og nogengange med rytter kommer den også lige kort ned og runder ryggen. Men så går den med hovedet deroppe igen. Vi har en formodning om, at den er blevet redet meget i biddet og med hård hånd, da den ikke virker begejstret for det. Jeg prøvede at ride den idag og selvom jeg red efter alle kunstens regler gjorde den ikke andet end at trippe runt og glo på stjerner. Kun omentvis var den nede og slappe af. Hvad kan man gøre for at få sådan en pony til at søge ned og frem og bruge sig selv korrekt? Den virker hverken øm i ryg eller andre steder og tænderne er tjekket.
Jeg købte september 06 en hoppe med underhals, som også var redet hårdt. Jeg var bange for, om hendes tendens til at løbe og koge op over biddet skyldtes smerter, så: Vi satte en kiropraktor på - bare for at få undersøgt om hoppen havde ondt. Kiropraktoren kunne efter undersøgelse fortælle, at hoppen havde gået så længe med det, at det havde sat sig ned i hoften (gik på 2 spor), samt at nogle hals/nakkehvirvler havde forskubbet sig, så hun formentlig havde lidt bevægelsesskoordinationssproblemer. Hun var godt på vej til at blive en problemhest, men det kunne reddes. 2 behandlinger og masser af rygtræning senere er underhalsen stort set væk. Rygtræningen er volter, skridt over bomme, elastik a la Templeton og gulerodsstrækøvelser. Sig til hvis du vil høre mere. -Nanna
Hvis hesten har været redet aggressivt og med hård hånd, er den måske forvirret omkring hvad signalerne betyder, og forvirrede heste bliver let bange, og huler overlinien. Se bare denne her fra en demonstration af adfærdsmodifikation:   Billedet viser et af hoppens BEDRE momenter. Meget af tiden gik den så langt ovenud at næseryggen var helt vandret. Sådan havde den gået altid. Den var 10 eller 11 år. Efter 25 minutters tid med genindlæring af de helt grundlæggende signaler og responser for stop og fremad, gik hoppen helt af sig selv sådan her:   Og efter knap en time, så det sådan ud:   På intet tidspunkt blev hesten "redet i holdning" med tøjlen. Biddet blev kun brugt til at dreje med og dirrigere hastigheden. Der blev ikke brugt hjælpetøjler eller martingal. Og når rytteren til sidst slap tøjlerne, blev hesten i sin runde form   90% af arbejdet foregik i skridt. Det var den flotteste og mest skånsomme demonstration af anti-stjernekiggeri, jeg nogensinde har set. Også selvom det hele ideelt skulle have fundet sted over nogle dage. Sådan er det jo tit med clinics. Folk vil benoves. Og det blev jeg i hvert tilfælde  Mvh Julie
Hvis den stadig er følsom og påvirkelig, ville jeg ride den blidt og roligt, være meget tålmodig, og bare blive ved og ved med at ride med halve parader og eftergivenhed, volter osv. Og være meget opmærksom på ikke at tvinge hesten, da sådan en hest sandsynligvis har oplevet rigeligt med modstand. På denne måde har jeg ihvertfald selv kureret en temmelig nervøs stjernekigger engang. Hvis hesten omvendt er blevet så hærdet at den føles hård som en sten både i munden og er stiv og uimodtagelig for hjælperne i resten af kroppen, så skal der nok lidt hårdere midler til kunne jeg forestille mig, måske en form for hjælpetøljer, men det er som sagt kun hvis hesten er så stiv at man ikke kan trænge ind til den. Udfra beskrivelsen af hesten lyder det dog ikke som om den er stiv, men mere som om den er nervøs. Martingal er ikke så godt når den går deroppe konstant, for så vil den konstant gå og hive i remmene og opbygge endnu mere underhals. Martingal er god til heste der pludselig kan finde på at slå op med hovedet, ikke til heste der går deroppe konstant.
Hej Jeg står og skal have flyttet mit 6 måneder gammelt føl indenfor nærmeste fremtid (evt. allerede i weekenden). Han har aldrig været i en trailer, kun gået forbi en mange gange. Hvordan træner jeg ham, så han får en god oplevelse med traileren?
Hvordan ser det ud med dens mor? Kan hun gp i trailer og stå stille?
Har han sin mor med? Mvh Julie
Føl der ikke har nogen dårlig oplevelse og som man kan trække/stoppe plejer at være nemme at læsse første gang. De gange jeg har læsset har jeg haft godbidder inden for rækkevidde samt en hjælper til at skubbe stille og roligt bagpå. Dyret er faktisk gået lige op og har så fået ros og gulerødder... Værre er det så når det ved hvad man kan bruge en trailer til 
Hej Tak for jeres svar. Hans mor er rimelig nem at læsse, men hun skal ikke med. Hun blev solgt i november og bor nu i nordjylland. Så han skal alene afsted, men han kender en af hopperne der, hvor han skal hen. Håber læsningen og turen går godt.
gør sig til talsmand for, kan klart anbefales - den virker. Synes også billederne taler for sig selv. Jeg har for nylig prøvet det på en hest, der havde lidt samme problem; dog spændte den ikke helt op og kiggede stjerner, men spændte, gik imod biddet og ville løbe. Selv om jeg ikke er hverken berider eller noget lignende, gik den faktisk ret pænt efter bare en halv times tid, men ikke helt så fint som på Julies billede 3 
brug lidt ekstra penge og send hesten til en berider hvor han/hun og du rider den hver dag. min er hos berider nu, fordi den slog så voldsomt med hovedet og ikke var 100% styrbar (den har været sådan hele livet) når første hesten har fået lov er det svært at pille det ud af den igen. så berider er mit forslag. de forstår hesten signaler godt. det tog min pony 2 dage at få hovedet ned, og nu går den der bare...   (den har været der i snap to uger og berideren har kun redet hende 3 gange og så undervisning af mig for resten... vi bliver der dog til 1 april... kan varmt anbefales til alle ryttere 
hej alle Tak for de mange rigtig gode svar og gode råd. Jeg vil foreslå ejeren at prøve nogen af dem. Grunden til jeg skrev var, at jeg prøvede ponyen i forgårs og selvom jeg prøvede at slappe helt af, kun skridte, lave masser af halve parader og kun have en ganske let kontakt med biddet, så spændte hun sig helt op som en fjeder og trippede afsted. Hun var umulig at komme igennem til. Men hvis jeg kommer til at ride hende igen vil jeg tænke på hvad i har skrevet  Julie Jensen: Nej, ponyen hedder ikke Gina 
Det er Andrew McLeans søn, Warwick   På billedet er han nys hjemvendt fra et tremåneders træningsophold hos Kyra Kyrklund. Jeg ville til enhver tid overlade min problem/unghest til ham, men han bor jo desværre i Australien, så det er lidt svært  Mvh Julie
Man kan forresten se flere billeder fra demonstrationen  . Ved samme lejlighed kurerede rytteren en araber, som ingen kunne komme på nakken af og en gammel dressurhingst, der aldrig i sit liv havde kunne stå stille, når der var andre heste tilstede. Mvh Julie
Hvordan udføres øvelse 12 og 13 ½volter i middelskridt.
Hej. øvelse 12 - den afkortede skridt mellem de to bagpartsvendinger. Det er en karakter, som dommeren giver dig når du har lavet dem. Så en ekstra karakter - ikke en øvelse.. 13: tegn bogstaverne ind på en bane - så giver det sig selv. en halv volte dér - ja det er jo en halv 20 m volte. Håber det kan bruges.
Først en halvvolte AX og så en halvvolte XC, det må da bare være en slangegang på to buer eller op ad midten.
Når der står du skal lave en ½-volte A-X og X-C, så er det som en slangegang 2 buer!! Først ½ 20 m. volte fra A-X og derefter ½ 20 m. volte fra X-C! VH May-Britt
Hej Julie! Måske du kan få et par ideer i den her tråd  , der handler om de samme (hvis du altså mener, at den slår med hovedet...) Hilsen, Lene
det næste laaange stykke tid, pga at jeg er blevet sygemeldt  må dog godt arbejde med hende fra jorden. Longsere og går ture med hende. men det bliver lidt kedeligt i længden. Er der nogle af jer der har nogle sjove, nyttige, anderledes ting men kan arbejde med fra jorden. Det skal lige siges at jeg heldigvis har en super god og stabil halvpart som kommer og rider 2-3 gange om turen. mest lange ture i tærenget.  Det drejer sig om en fjordhoppe på 9 år
flere der har nogle gode og alternative ider man kan lave med sin hest når man nu ikke må ride 
jeg må ikke ride min hest før til forår, og har ikke kunne ride hende siden oktober måned. Hun har seneskede betændelse.. Jeg laver klikke træning med hende.. Det er rigtig sjovt og lærigt, og hun elsker det. du kan få klikkere gratis hos dyrenesbeskyttelse, de kan bestilles på deres hjemmeside.
Det kan jo godt være at alle os der måske har et bud går på arbejde og derfor ikke lige kan sidde på spring hele dagen... Det er jo ikke sikkert at det er 50 forskellige mennesker der har kigget på dit indlæg. hver gang du selv klikker ind tæller den jo også. og hvis nogen har samme problem som dig og klikker ind da de ser dit eget svar så giver det jo også ekstra. HN er altså bare mest aktivk om aftenen, når børnene er puttet og man har lidt tid til sig selv. De fleste er jo nødt til at tjene penge til nogle af alle de heste vi har. til dit problem, så kan vi jo ikke svare på spørgsmålet. vi aner ikke hvordan du rider og ej heller hvordan din hest er. har du kun startet det ene stævne hvor du har video fra eller har du startet mange og står den altid stille i den første klasse for at glo? kunne det så ikke hjælpe at blive bedre til at udnytte de 45 sekunder man har før start til at ride mere rundt mellem springene og lade den kigge af. hvis man traver rundt kan man snildt nå forbi både forsiden og bagsiden af alle spring på sådan en bane. Hvis ikke du stoler på din undervisers vurdering, så synes ejg du skal overveje at finde en anden underviser. din underviser er den der kender dig bedst og ved hvad du kan klare mentalt og hvad hesten kan trække dig rundt i. Om det er lige svært hver gang man melder en ny klasse, så er det jo meget individuelt. jeg har ikke svært ved at melde en klasse højere. Hvis min træner mener jeg er klar, så er jeg klar. omvendt melder jeg ikke noget som helst uden at have spurgt ham først.
Hej Din pony springer,da fint på videoen. Det går måske lige lidt stærk.Men øvelse gør mester. Du skal passe på, at du ikke selv bliver for nervøs, det vidre føre du direkte til din pony. Held og Lykke
andersen : min hest er 170 i stg  jeg har startet til 3 stævner i alt, og 2 trænings aftener... Til mit første stævne, i min egen klub, der blev jeg 1 uplaceret et par gange.. hun rendte ikke uden om. men pillede en enkelt bom (det var kun debutant) til mit andet stævne, i aalestrp (første gang hun sprang i hal) (det er der det er optaget), der fik jeg en 3 plads i LD.. og 2 clear round i debutant og i mit 3 stævne var det jeg blev disket i deb og fik en 1 plads i LD (der var dog kun 4 starter hvoraf 2 blev disket, så meget ko nkurence var der ikke ) grunden til at jeg er så nervøs, er nok fordi jeg tvivler på min egen ridning... tvivler ikke et sekund på min hest. og det gør min underviser heller ikke... men jeg har hele mit liv været skov rytter.. så det med stævner er jeg først begyndt på august sidste år... vil rigtig gerne starte den LC... men er samtidig nervøs... men når jeg til andre stævner har sprunget en bane på 90, så er jeg bare KLAR... men er bare bange for alt for snævre vendinger og den kombination jeg kan blive udsat for, for det er hun ikke ret meget trænet i
For det første vil jeg starte med at rose din hest.. den er virkelig dejlig og utroligt ærlig. dog synes jeg den mangler meget hjælp fra din side af.. smiler du mangler rutine og overblik. ved en del af springene ligner det mest du lukker øjnene og tænker hop lille hest hop. altså overlader det hele til hesten. indtil videre går det godt og hesten hopper meget ærligt og hjælper dig meget. problemet er bare at når du kommer op i højden, ja så bliver det altså svære for din hest at komme "uskadt" over springene. altså vil den rive flere bomme og derved slå benene unødvendigt. hold dig til de lavere klasser indtil du har fået mere rutine. et godt råd vil være at du træner i at finde dit grundtempo. det tempo du rider i nu, er alt for stærkt. sæt dig bedre tilbage på hesten. prøv at snak med din træner om jeres grundtempo. hvis i først får styr på det er det pludselig også nemmere at få manøvret din hest rundt og få tilpasset afstanden. igen husk det er ikke højden det kommer an på, men om du kan ride afstanden mellem og hen til springet. for kan du det er det ligegyldigt om du skal springe 40 cm eller 120.. så mit råd til dig er.. vent... håber du kan bruge mit svar til noget og vil tage det med posetive tanker.. mvh jeanett
hej jeanett tak for et meget rart og velformuleret svar.  mig og min underviser træner skam meget grund tempo... og videoen får det til at se værre ud end det egentlig er... min underviser synes at jeg skal prøve med den LC... men jeg har skam heller ikke besluttet mig endnu
--- kan jeg kun anbefale, at du ringer til Mikkels Hestetransport  . De har 2 gange transporteret for os, og er både søde og kompetente - og så får du da flyttet din hest, og kan forhåbentlig gå igang med at træne læsning i ro og mag  Vi har selv en pony, som bare ikke gad ind i den trailer!!! Han bakkede når det passede ham, stejlede, løb væk etc. - var en real pain!!! Vi var så på kursus hos Ute Lehmann, hvor han lærte at gå frem, bakke og stå stille på kommando, og ved at bruge de "tricks", går han nu direkte op, og laver ikke ballade mere. Men det tog noget tid og træning, så hvis du skal have hesten flyttet lige om lidt, er det måske nemmere med en stor hestetransport/lastbil. Pøj-pøj med det 
Hej Tenna Jeg har også en frederiksborghest, som havde det samme problem, som du beskriver. Jeg har brugt mange timer med læsning og nu lykkes det. Han kan godt finde på at bakke, uden han får lov, men så går vi bare ind igen. Jeg er nemlig lige så stædig, som han er... Vh Mk
hej mette du skriver til en anden at du kan anbefale torben til at træne trailer og man kan gå ind og søge på hans navn og se de tilfredse kunder men hvordan gør man det ??? hilsen karina
oppe over dit aller første indlæg er der en lille linie hvor der står søg... tryk på den og en side kommer frem, der skriver du Torben Andersen også søg igen... det er meget ligetil. Du kan også lidt længere nede på siden finde noget, for nogle dage siden var der nemlig også en der havde trailerproblemer. Hilsen Jeanne
problemer med læsningen, fordi de først prøver at læsse hesten den dag, de skal et eller andet sted hen, f.eks. stævner. Der er lidt stævnenerver på, og man har en tidsfrist, for man skulle jo ikke gerne komme for sent. Det kan hesten mærke. Og så bliver den præsenteret for denne hersens mærkelige kasse på hjul, som er plantet i gårdspladsen...hjælp! Lær hesten at blive læsset en dag, hvor man har rigtig god tid. Bak evt. hen et sted, hvor hesten ikke kan komme til at springe til siden, måske porten ind til stalden, som den er vant til at gå ud af. Husk at rose hesten for hvert skridt den tager, men vær konsekvent med et "fy" hvis den bakker. Lad være med at hidse dig op. Det hjælper sjældent. Tålmodighed hjælper derimod. Jeg lærte mine heste, at der altid var mad, når de kom helt ind i traileren. Så forbandt den traileren med noget lækkert i stedet for en skræmmende lukket kasse, hvor man risikerer tæsk, hvis man ikke går ind. I dag trasker de lystigt ind i den, også selvom der ikke længere er foder derinde, og jeg har aldrig problemer.
Hej alle!  Jeg så og læste for nyligt indlægget om Andrew Mcleans bog (træning af heste - på hestens præmisser)og besluttede mig for at købe den selv for at se hvad det var for noget. Samtidig er jeg begyndt på level 1 i Parelli Natural Horsemanship, da min hest begyndte at opføre sig meget respektløst - og dette er med kæmpe succes! Jeg faldt så over hvor godt Parelli-systemet hænger sammen med og tager hensyn til hestens måde at lære på (videnskabeligt bevist) samt dens adfærd. Det er højst sandsynligt derfor Parelli har så stor succes og samtidig derfor mange traditionelle ryttere har så store problemer! Mange tror jo fejlagtigt at hesten har en evne til at gætte eller udtænke løsninger. Mange bruger også udtrykket: frækhed! Men dette er så fejlagtigt som det kan blive og det er måske årsag til mange uheld og dårlig træning. Dog er jeg ikke 100% enig i Andrew's træningspincipper, da jeg mener de er lige lovlig overfladiske, men jeg forstår og accepterer hesten som et dyr og ikke som et "menneske". Jeg opfordrer ALLE til at købe bogen og læse den, for der står mange rigtig gode ting, som kan være guld værd for alle ryttere. Mvh Anne
betyder det ikke - aldrig prøvet før? Det er i mine øjne et engangsforehavende, har man først debuteret i spring til stævne, er man jo ikke debutant mere - derved har du efter min mening udklasset dig selv - også ved at vinde en LD, uanset hvor mange, der var med i klassen. Om du så skal nøjes med en klasse, eller prøve kræfter med en LC, skal du gøre op med din egen evne til at få dig selv og hesten pænt igennem banen, altså din tillid til at du selv kan klare det, for hesten studser nok ikke synderligt over de ekstra 10 cm. Nu er det jo heller ikke fordi en LC er enormt meget teknisk sværere end LD'en - måske de bare bytter lidt om på et par spring, så det er jo ikke værre, end hvis du skulle ride en hævet omspring til LD, bare i pænere tempo og med et par ekstra spring. mvh Maria
millemus jaaah i ordets betydning af debutant, har du jo egentlig ret   men ikke ifølge reglerne i DRF... så så længe jg ikke er udklasset, starter jeg debutant  jeg er ved at ombestemme mig om at tage til det stævne... vil måske hellere vente til næste stævne, hvor der er de klasser jeg plejer at starte.. og så vente med LC, til udendørs sæsson er startet.. for på en ude bane er der lidt mere plads til at jeg kan dreje hende rundt 
[Daim] ja hun har haft en hov byld, og har stået stille i en lille måned... men har snakket med min underviser, smed og dyrlæge.. og de siger alle at hun på den korte tid ikke har tabt hverken kondi, eller muskler... så hvis jeg lige rider 80 procent af hvad jeg plejer den første uge.. så er hun klar til fuld udblæsning igen 
Hej Anne! Jeg har kun et overfladisk kendskab til Parelli, men kan 100% give dig ret i at McLeans bog burde læses af alle, der har med heste at gøre - den ville hjælpe så mange forvirrede heste og deres ryttere. :) Lene
I Parelli systemet benytter man sig i vid grad af negativ forstærkning og man arbejder ud fra et bestemt sæt af øvelser, der danner grundlaget for videre arbejde. McLean arbejder på samme måde, dog med et lidt andet sæt at basisøvelser. Negativ forstærkning virker fint, men i begge tilfælde synes jeg, at man mangler at tage hensyn til, at verdens bedste og mest perfekte træning ikke kan kompensere for, at hesten måske i det daglige har et møgliv, og at træning aldrig vil kunne lykkes til fulde, hvis man ikke også samtidig sørger for, at hesten har det godt i alle de timer, hvor man ikke træner den.
: jeg er fuldstændig enig! Hvis en hest ikke passes ordentligt fysisk kan man heller ikke forvente at den fungerer psykisk. Jeg kan også nu forstå hvorfor man næsten udelukkende bruger negativ forstærkning i træning af heste. Det er jo den træningsform de forstår bedst. Hestene bruger jo også negativ forstærkning i naturen (og på folden), og som man har i Parelli og som Andrew Mclean også bruger, så findes der forskellige faser af negativ forstærkning... netop dette bruger hestene jo også... Hvis man betragter hestene på folden, hvor én vil flytte en anden, så starter den med at kigge "ondt" - derefter lægger ørerne svagt ned og tage hovedet fremad - så går den hen imod den anden - og til sidst får den et bid eller et spark. Om faserne forløber hurtigt eller langsomt er forskelligt fra hest til hest, men de er altid de samme. DErfor lærer hestene jo også at hvis de ikke flytter sig for det "onde" blik, så ender de med et spark, eller i hvert fald kommer der noget kraftigere bagefter. alt hænger jo pludseligt logisk samen.
Jeg har aldrig læst McLeans bog men jeg træner Parelli i kombination med mange andre øvelses former ... Der er mange andre måder at gøre tingene på end lige Parelli i mine øjne. Det er svært for mig at acceptere, men jeg bruger uanset hvad så hårfine signaler som muligt for at få hesten til at forstå, hvad jeg gerne vil have den til at gøre. Jeg har aldrig arbejdet med McLean men jeg har set Kelly Marks træningsmåder - undtaget JoinUp - og sættet af basis øvelser minder ekstremt meget om Parellis, hesten skal stortset lære de samme ting bare på en anden måde. Det synes jeg er lidt sjovt. Dog arbejder jeg også lidt me TTEAM øvelser. Bare de lette. Det har jeg haft stor succes med.
Det er ikke så mærkeligt, at metoderne på mange områder ligner hinanden: 1) Negativ forstærkning egner sig bedst til dyr, hvor træneren er i kropskontakt med eller umiddelbar nærhed af dyret. Sådan et dyr er hesten i de fleste tilfælde, fordi vi rider på den, eller trækker med den i en snor. 2) Alle hestefolk har brug for at deres heste kan nogle basale ting, for at man skal kunne omgås dem nogenlunde sikkert. Hesten skal kunne blive trukket med, stå stille, lade sig berøre overalt, flytte sig sidelæns o.s.v. Vil man lære en hest disse basale øvelser ved hjælp af negativ forstærkning, kommer metoderne helt af sig selv til at minde om hinanden. Fordi lektionerne er de samme og læringsprincippet er det samme. McLeans styrke er efter min mening, at han ikke tillægger hestene en masse udokumenterede motiver såsom dominans, udspekulerethed eller dovenskab. I HMS får man tit en laaang historie om, hvorfor man skal gøre, som man gør, men historien stemmer sjældent overens med hestens egentlige adfærd i naturen eller de mentalevner, den viser tegn på at besidde. McLeans forklaring er dokumenteret og den er enkel. Men selvfølgelig er der stadig masser, vi mangler at finde ud af om heste   Heldigvis. McLean har desuden fjernet nogle af de skadelige elementer, man ser i traditionel HMS og ridning i det hele taget. Han jager for det første ikke med hesten eller bruger positiv straf (det er det, Parelli kalder "negativ forstærkning" i sin bog Natural Horse-man-ship). Han har også elimineret brugen af modstridende hjælpere i sit system - men jeg har set PNH-folk ride fremad og baglæns samtidig. Så helt ens er metoderne ikke. Selvom de selvfølgelig ligner hinanden en del. Den største forskel er vel grundfilosofien. McLean tillægger ikke hesten noget ansvar for samspillet i ekvipagen. Den skal ikke være en "partner" - den er hverken villig eller uvillig til at deltage. Den gør bare det, den er disponeret for at gøre, med mindre man træner den til at gøre noget andet. Det er en langt mere ærlig tilgang (efter min mening) end at forvente at hesten skal bidrage med engagement og ambitioner til rytterens Wendyfantasi. Det er ikke et "overfladisk" hestesyn, men derimod ét, der kræver en dybere kærlighed til hesten end mange er i stand til at føle. Man skal elske den, selvom den aldrig kan elske én igen. Det er krævende, og mange vælger at se den anden vej, fordi de ikke kan eller vil acceptere, at deres forestilling om hestens væsen var et luftkastel. Jeg vælger personligt at se mine heste som de zen-mestre, de er. De lever hele deres liv i den tilstand, jeg stræber efter, når jeg mediterer. De er 100% tilstede i deres egen krop, deres sanser er knivskarpe, de ser alt, husker alt, og de er fuldkommen blottet for smålighed, hævngerrighed eller had. De vil sig selv det bedste uden at ville andre noget ondt. De kender ikke til selvmedlidenhed, de lever i nuet og de bærer ikke nag. Det er nok til at jeg er fuld af beundring for og hengivenhed til dem. De behøver ikke at bidrage til mit ego med at "acceptere mig som deres leder". De har en udmærket boss ude på folden, som vejer 600 kg, elsker pebermyntebolsjer og slår nogle gevaldige prutter. Hende bilder jeg mig ikke ind, at jeg kan erstatte. Mvh Julie
   Du fik mig lige til at smile over dine sidste linier, og hvor har du ret. Livet bliver noget nemmere, når man bare acceptere hesten som en hest og indser at fejlene er ens egen - det er trods alt dem, der er nemmest at rette på.
      Rytterens Wendyfantasi        Den må jeg huske   
Jeg er også helt enig...igen...  alt for mange ryttere tillægger hestene følelser eller egenskaber som ingen dyr besidder (ondskab, kærlighed, udtænke, frækhed osv osvb..) Det jeg mener med at Andrew er lidt for objektiv er, at han ligesom får hesten til at se ud som et stykke papir man så kan klippe og klistre som man vil uden at den selv har en vilje... jeg mener at hesten også har følelser, bare nogle andre end dem vi har... puha det er svært at forklare!  Og ja, alle ryttere laver fejl uanset hvilke principper de følger...
Jeg mener ikke at heste er ude af stand til at føle kærlighed, had eller bære nag. Det er muligt at McLean ville vælge at kalde det noget andet. Men en hest der viser glæde over at se et menneske eller en artsfælle må nødvendigvis have nogle følelser forbundet med dette individ. Kald det kærlighed eller noget andet, men følelserne er der. En hest der viser aggression overfor et bestemt individ, men ikke overfor andre individer må nødvendigvis have nogle negative følelser forbundet med dette individ - og vi så er nået niveauet "had" er jo en definitionssag. Men følelserne, de må nødvendigvis være der. At en hest ikke kan bære nag tror jeg heller ikke på. En hest der ved enhver afsluttende kontakt med et bestemt individ (som har "sat den pågældende hest "på plads"), vælger at lange et bagben ud, for derefter stille og roligt at forlade arenaen, har et handlingsmønster, der absolut tangerer hen imod at bære nag. Alle 3 mønstre har jeg observeret inden for de sidste 6 måneder. Derfor tror jeg ikke på at heste er "følelsesløse". De er sikkert ikke bevidste om deres følelser, men det betyder ikke nødvendigvis at følelserne ikke er tilstede. At McLean ikke tillægger hestene følelser (og der er vældig forskel på følelser og motiver) er jo ikke så mærkeligt. Han er videnskabsmand og tror ikke på noget, der ikke kan måles og vejes. Men betyder det så at vi skal ignorere, at hestene evt. har følelser, blot fordi vi ikke selv har et system til at dokumentere dem? BeritH
Godt sagt! Alt for mange blander menneskelige følelser og dyrefølelser sammen og kan ikke skelne. Især videnskabsfolk har ofte dette problem. Jeg tillægger ikke mine dyr menneskelige følelser, men jeg forholder mig til den realitet, at dyr har dyrefølelser, og jeg handler med dem ud fra denne realitet. Som i øvrigt også har en vis videnskabelig dokumentation, idet man har kunnet konstatere, at (visse) dyr har de samme kemiske forbindelser i hjernen, som man ser hos mennesker, og som netop har med følelser at gøre hos mennesker. Det er efterhånden mange år siden, jeg hørte om denne forskning første gang. I øvrigt har jeg fra pålidelig kilde, at McLean er helt anderledes åben overfor andre træningsformer og overfor dyrs evne til at interagere med mennesker, end (nogle af) hans danske tilhængere giver udtryk for, og end han skriver i sin bog. Det glæder mig og har givet mig lyst til at se ham "live" for selv at kunne bedømme hans arbejde. Det er min holdning, at man kan lære af alle. I nogle tilfælde lærer man, hvordan man ikke skal gøre, men det er da også en slags lektion.  At lukke helt af og se verden i sort/hvid er noget, de fleste af os heldigvis vokser fra med årene.   Som jeg har forstået det, er McLean god at hente inspiration fra til basisarbejdet. Principperne herfra skulle nok kunne kombineres med andre træningsformer, og for nu at vende tilbage til trådens oprindelige emne har jeg faktisk fra begyndelsen tænkt, at der er utroligt meget i det, jeg har hørt og set om McLean, der minder mig om Parelli, så netop de to må da kunne kombineres.
Selvfølgelig har heste følelser - men skal man tro McLean (og Temple Grandin, som kender lidt til ikke at forstå følelser og begreber baseret i sprog), har de ikke indsigt i de følelser, og de kan heller ikke have modstridende følelser som f.eks. had/kærlighed. Hvad er had? Hvad er nag? Er det virkelig en følelse, eller er had/nag en tilstand, som opstår, når man igen og igen tager en gammel rædsel, skuffelse eller et bedrag frem af skuffen og tygger drøv på den? Heste vælter sig ikke rundt i deres egne følelser som vi gør. Det kan de så vidt vi ved ikke. >>>>Men en hest der viser glæde over at se et menneske eller en artsfælle må nødvendigvis have nogle følelser forbundet med dette individ. Kald det kærlighed eller noget andet, men følelserne er der.<<<< Jeg bliver glad for at se Hjem-Is-bilen, men jeg elsker den ikke. >>>>>En hest der viser aggression overfor et bestemt individ, men ikke overfor andre individer må nødvendigvis have nogle negative følelser forbundet med dette individ - og vi så er nået niveauet "had" er jo en definitionssag. Men følelserne, de må nødvendigvis være der.>>> Nu mener McLean jo, at al aggression mod mennesker bunder i forkert eller mangelfuld træning. Hesten ved ikke, hvad den skal gøre, og opstår der konflikt i dens sind, risikerer man, at den bliver voldsom. Forstærker man den så i et angreb, er man på vej til at skabe en vane. Heste kan sagtens have for vane at opføre sig anderledes over for nogle mennesker end overfor andre. Had er ikke nogen forudsætning for at en hest kan lære sig at angribe et bestemt menneske. Det er en grel overfortolkning af hestens adfærd at tro det, for eksemplet kan sagtens forklares enklere end at hesten "hader" mennesket. >>> At McLean ikke tillægger hestene følelser (og der er vældig forskel på følelser og motiver) er jo ikke så mærkeligt. Han er videnskabsmand og tror ikke på noget, der ikke kan måles og vejes. Men betyder det så at vi skal ignorere, at hestene evt. har følelser, blot fordi vi ikke selv har et system til at dokumentere dem? <<<< Igen må jeg påpege, at McLean ikke har påstået, at heste ikke har følelser. Kun at de sandsynligvis ikke føler som os, og at de ikke kan planlægge, pønse eller smede snedige rænker. Han beskæftiger sig i virkeligheden meget lidt med følelser. Som Berit siger fordi de er svære at måle. Det er alle hestedamerne ude i rytterstuerne, der får kaffen galt i halsen, når de hører, at det er deres eget ansvar, hvordan deres heste opfører sig. Og så drager de straks vilde konklusioner om, at nu skal det hedde sig, at hesten er en død ting og en følelsesløs robot o.s.v. Jeg tror, at hesten ER et papir, man kan klippe og klistre i det omfang at man selv bestemmer, hvordan den skal OPFØRE sig. Dens eventuelle indre liv kan vi ikke manipulere med, men vi kan altså lære den alt hvad den har brug for at lære for at kunne fungere upåklageligt iblandt os. Mine heste har hver deres personlighed, og de skal trænes meget forskelligt. Sådan er det nok alle steder, men det ændrer altså ikke på, at alt hvad vi nogensinde beder dem om, er ADFÆRD, og adfærd trænes gennem operant betingning. Sidder man og tænker "ikke min hest", er det nok fordi man bruger den forkerte træningsmetode   Og det kan i sig selv være en kamel at sluge. Alternativt har man fået for meget hest, og er ikke fysisk eller intellektuelt i stand til at effektuere et passende træningsprogram. Igen er det nemmere at skyde budbringeren. Mvh Julie
Nu er det ikke sådan at jeg mener man kan fralægge sig et ansvar for dårlig opdragelse, fordi man anerkender at heste har følelser. Men hvis man anerkender den teori, så er man nødvendigvis også nødsaget til at tage hensyn til disse følelser. Og det gør i sagens natur træningen mere kompliceret. Jeg siger ikke at McLean ikke dur - udover at jeg ikke bryder mig om hans eskalering af signalet, men i lighed med Tina MJ i en anden tråd, så er jeg af den holdning at McLeans opfattelse af hesten som helhed er stærkt begrænset. Men selvfølgelig er hans system let at forstå og gå til, ligesom Parellis. Jeg tror bare at det er en meget begrænset del af sandheden omkring hesteadfærd. Jeg er heller ikke enig med ham i at al aggression mod mennesker bunder i mangelfuld træning. Det kommer helt an på hvad målet med træningen er. Derudover må du meget gerne forklare den ovenfor beskrevne handling ud fra McLeans principper. BeritH
Jamen BeritH, hverken du eller jeg kender McLeans personlige holdning til hestens evne til at føle. Den mening holder han vel for sig selv, fordi det netop er en  . Meninger kan vi ikke bruge til så meget, når vi skal afgøre, hvad det er rimeligt at forvente af hesten. For vi kan kun forvente det, hesten beviseligt kan præstere. Derfor kan vi ikke forvente, at den elsker os eller "vil arbejde", for vi kan ikke vide med sikkerhed, at det passer. Det stopper os ikke i at drømme, teorisere og spekulere, men konkrete træningsmetoder bør efter min mening bygge på fordringer, som hesten med størst mulig sikkerhed kan leve op til. Både fysisk og psykisk. Ifølge McLean/McGreevy bliver heste aggressive, bøvlede, hypersensitive o.s.v. fordi de oplever konflikt i forbindelse med deres træning. Konflikten kan manifestere sig både i håndteringssituationer eller når hesten f.eks. står i boksen eller på marken. Men fælles for problemerne er, at de forsvinder, når hestens basale responser på hjælperne geninstalleres korrekt. Selv en hingst, som har fået for vane at jokke på folk, løbe ind i dem, bide, sparke, bukke og stejle for at slå ud med forbenene kan bringes under kontrol gennem simpel genindlæring af de basale kommandoer. Aggressionen er en forsvarsmekanisme, som tages i brug fordi hesten helst vil være et andet sted. Løsningen består i at gøre hesten rolig, så den ikke har lyst til at flygte. Man gør hesten rolig ved at bringe den under stimuluskontrol. Jeg ved ikke, hvad du mener med den ovenfor beskrevne handling, men jeg gætter på at det er hesten, der sparker, og går sin vej. Forklaringen er så indlysende, at jeg må gætte på at du ikke har læst McLean, hvis du er nødt til at bede om min tolkning. Hvis hesten associerer et ubehag med én person, vil den forsøge at undgå den person. Enten ved selv at flygte eller ved at forsvare sig - det afhænger af hestens temperament og historie. I dit eksempel vil jeg gætte på, at hesten har været utilpas ved at have den ubehagelige person i sin umiddelbare nærhed, har forsvaret sig, og derefter fjernet sig fra stedet. "Had" eller "nag" er overdramatiske konklusioner efter min mening. Jeg har en hoppe, som sparkede efter smeden. Når man forsøgte at løfte dens bagben, kom der et kospark. Den lagde ikke ørerne ned eller forsøgte at gå. Den havde bare tydeligvis lært sig, at et kospark fritog den fra at få filet negle. Jeg fik selv ret hurtigt lov at løfte ben på hoppen, men i starten var smeden nødt til at lade mig samle hoven op, og så overtage. Hoppen var tryg ved mig ved sit bagben, men endnu ikke ved smeden. Det skyldtes, at den havde erfaring for at jeg kvitterede med en gulerod, hvorimod den ingen erfaring (eller måske snarere negativ erfaring) havde med smede. Efterhånden som smedens bagbensløft også resulterede i gulerødder, blev hoppen mere ok med at han selv gik til den. Kan man sige, at hoppen "hadede" smeden eller "bar nag" til ham? Eller benyttede den sig bare af en forsvarsmekanisme til at holde ham på afstand, fordi den kunne? Da behovet for at holde smeden på afstand fortog sig, kom der heller ikke flere "hadefulde" kospark. Det er måske provokerende, at det skulle være så enkelt, men ikke desto mindre er det en fejl at brygge lange historier som forklaring på så enkelt et fænomen. Du siger, at man skal tage hensyn til hestens følelser i træningen. Men du foretrækker sådan en som Nevzorov fremfor McLean. Det kan jeg jo slet ikke forstå, for når jeg ser en hest, McLean har trænet med, eller som er trænet efter læringsteoretiske principper, er den altid blød i øjnene og rund i overlinien. Den slapper af, er lydig, og fungerer. Nevzorovs heste har hårde øjne, lægger ørerne tilbage, gør udfald, spænder i kroppen, går bag lod og udviser flugtadfærd, når de er i "fri dressur". For mig at se, sidder Nevzorov hestens entydige udtryk for følelser af stress og konflikt overhørig. Han ævler løs i svulstig prosa om tillid og venskab, mens hans heste råber, at de har det skidt. McLeans retorik er nede på jorden, og flatterer ikke vores inderste drømme om, at hesten har lige så meget brug for os, som vi har brug for den. Til gengæld taler resultaterne deres eget, tydelige sprog. Hestene slapper af. Og det er da det, det hele handler om. Mvh Julie
Nu er McLean jo langt fra den eneste, der gør opmærksom på, at negativ adfærd overfor mennesker skyldes dårlig/mangelfuld træning. Det er faktisk helt almindelig viden, også ude i rytterstuerne, i hvert fald blandt dem, der beskæftiger sig seriøst med træning af heste, uanset træningsform. Skal man sammenligne træningsformer, skal man jo tage udgangspunkt i disse, ikke i hvad de ryttere, der ikke tager træning alvorligt, gør, siger og tænker. At sige, at man bruger den forkerte træningsmetode eller har fået for meget hest, fordi man ikke kan erklære sig enig med enten dig eller McLean omkring følelser og dyr, er lidt vel arrogant. Jeg kunne sige det samme - hvis en person ikke anerkender, at mennesker indtager en plads i hestens bevidsthed som en del af det sociale liv, vi ved, heste har, så benytter de en forkert træningsmetode eller går med skyklapper. Men jeg vil nøjes med at sige, at de går med skyklapper, for træningsmetoden skal ikke tage skylden for nogle menneskers begrænsede livssyn. Måske skyldes denne manglende erkendelse af forholdet mellem mennesker og heste, at det kræver meget, meget mere af os som trænere/ejere/ryttere, når vi skal til at inddrage andet end nogle helt basale principper, man kan læse sig til i bøgerne. Hold da op - nu skal jeg til at lytte til min hest og reagere på de signaler, den kommer med, ikke bare omvendt. Uha. Men det er først her, det begynder at blive rigtigt sjovt og spændende at have med heste at gøre. Det er her, man begynder at udvikle sig selv som menneske i omgangen med hestene. For heste har så meget at give os, hvis vi tør lukke øjnene op og se dem for det, de er. De reagerer nemlig fuldstændigt ærligt overfor os og vores måde at være på, og det kan være meget hårdt for nogle at erkende. Og man kan ikke snyde en hest, uanset hvor meget man selv synes, man er neutral - hver måned er der en eller to dage, hvor min hest lægger ører af mig og går, hvis han kan komme afsted med det. Jeg synes ikke selv, jeg kan mærke nogen forskel, men han har luret mig - PMS-monsteret er landet, lad mig komme væk.. Ti hi.. Selvfølgelig er heste ikke bevidste om deres følelser, ligesom mennesker er det. Men det er jo hele pointen med at se heste som heste og mennesker som mennesker. Som Maj-Britt Carter skriver på sin hjemmeside: Heste er ikke dumme mennesker, og mennesker er ikke dumme heste, vi er bare forskellige. McLean har ikke opfundet noget som helst, når han siger sådan. Han gentager blot, hvad hestefolk har sagt i årtier før ham - måske århundreder? Men det er da godt, hvis han kan gøre, at flere forstår dette. Det er forskelligt, hvad der skal til, for at vi kan forstå den slags, og for nogle er det åbenbart en "videnskabelig" indpakning, der skal til. Fair nok.
Der kom lige et indlæg til fra dig, mens jeg skrev. Jeg skal ikke blande mig i debatten omkring Nevzorov. Men jeg er ked af at høre, at du - og måske også McLean? - ikke mener, heste har et ønske om at lære og at gøre, hvad vi beder dem om? Men det er selvfølgelig forklaringen på, at man føler sig nødsaget til at eksalere sine signaler. Når hesten ikke gør, hvad man beder den om, er det ni ud af ti gange, fordi man har bedt den om for meget for tidligt - i forbindelse med læsning i trailer vil jeg mene, at nødvendigheden af en frygtstimulus som en pisk og eskalerende signaler er et tegn på, at man ikke tager sig den fornødne tid til at lade hesten slappe af med tanken om at gå ind i traileren. Går man frem stille og roligt i hestens tempo, vil den gå ind uden brug af tvang, frygt osv. Hver gang, men ikke nødvendigvis på første træningsdag. Gør det så meget, at man skal give hesten mere tid til at vænne sig til tanken? I mine øjne er hestetræning ikke et spørgsmål om at nå mest muligt på kortest mulig tid, men om at træne hesten på en måde, så den kan følge med og accepterer det, den lærer. At det så ofte går hurtigere på den måde, er en bonus. Frygt eller ej i forbindelse med pisken - når man lærer hesten, at man eksalerer signalerne, hvis den ikke gør, hvad man beder den om, jamen, så er der frygt forbundet med træningen. Den gør det med det samme for at undgå konsekvenserne. Og nej, min hest hader mig ikke en gang om måneden. Den gider bare ikke beskæftige sig med mig. Had/kærlighed er ikke en følelse, heste kan nære. Men de kan elske mennesker og hinanden, ingen tvivl om det, bare ikke på menneskelig facon. De elsker som heste, og de nærer negative følelser som heste. Hvis man skal forstå det, må man sætte sig ud over tendensen til at forstå hestes følelser ud fra sine egne. Det kræver en hel del indsigt og observation, og det er ikke noget, man lærer i en bog, men det er spændende.
>>>I dit eksempel vil jeg gætte på, at hesten har været utilpas ved at have den ubehagelige person i sin umiddelbare nærhed, har forsvaret sig, og derefter fjernet sig fra stedet<<< Se her tager du nemlig fejl (altså ikke i at hesten er utilpas ved den pågældende person, men at den forsvarer sig). Hesten følger fint med, gør ingen indvendinger. Ikke før vedkommende har taget snoren af den og sluppet den. SÅ er det, den vender sig om, langer et bagben ud meget kontrolleret og forlader så personen i ganske adstadigt tempo. Der er ingen flugt over situationen. Hvis man så et menneske udføre noget lignende, ville man kalde det ren afstraffelse. Jeg er ikke i tvivl om at den pågældende hest kan trænes til at lade være, det er heller ikke det, der er interessant. Det der er interessant for mig er, hvad er hestens motivation for at gøre det. Den opnår ikke umiddelbart noget ved det, og da heste jo íkke tillægges et abstrakt tankemønster, hvad er det så, der fremprovokerer handlingen. Omkring McLean og Nevzorov så vil jeg slet ikke gå ind på at sammenligne deres metoder. Du finder behag i McLean, jeg finder behag i Nevzorov, så enkelt er det. Jeg bruger den metode, der har virket bedst for mig, ligesom du sikkert gør ligeså. BeritH
hej alle sammen jeg har halvpart på en frisk islænder på 7 år.. han er god nok, men han kan godt finde på at bide eller sparke ud efter mig.. er der nogen der har nogle gode råd? ... hesten blev kun lige tilredet og så blev han ellers ikke redet på, det er derfor jeg fik halvpart på ham så jeg kunne få opdraget lidtpå ham.. da han var lille syntes ejern bare det var sødt at den nappene lidt.. men ejeren var så dum ikke at tænke på konsikvensen så nu har han en rigtig lille bølle..
... jeg må sige, at bider og sparker min hest mig så får den tilbage af samme behandling. Sparker en hest efter en anden hest sparker den det går ud over jo også tilbage og også når de bider.
Flugt i etologisk forstand er så vidt jeg husker defineret som en hvilken som helst handling, der øger afstanden mellem dyret og "det farlige". Man kan altså godt flygte i skridt. Når det er sagt, skrev jeg jo ikke, at hesten flygtede, men at den fjernede sig. Når jeg kommer med ormekuren, flygter mine heste heller ikke i galop, men hopperne går da deres vej, hvis de kan komme til det. Jeg havde ikke forstået at din hest var blevet sluppet. Så er det da endnu mindre mærkeligt, at den har sparket. Masser af heste bukker eller sparker ud, når de bliver sluppet. At sige, at "det ikke er bevist" at hesten tænker abstrakt er en underdrivelse. Mange har forsøgt at bevise det, men ingen har kunne. Desuden er der ikke noget evolutionært grundlag for et behov - hvad skulle hesten med en fantasi? Og endelig er der hjernens anatomi, der ikke tyder på højere mentalevner. Mvh Julie
>>>Masser af heste bukker eller sparker ud, når de bliver sluppet.<<< Ja men denne her gør det faktisk ikke og har aldrig gjort det. Hastigheden hvormed den fjerner sig er heller ikke anderledes end hastigheden, hvormed den ellers fjerner sig fra en hvilken som helst anden, der har trukket den på fold. Igen - den opnår intet direkte ved den handling. BeritH
Heste kan få meget ud af deres adfærd, som vi ikke kan gennemskue. Ingen af mine heste sparker ud eller bukker til hverdag, når jeg slipper dem. Men en gang imellem kan det ske, at hesten eksploderer i rodeoshow, så snart jeg tager tovet af den. Hvem ved, hvad det skyldes? AnneMette: Jeg kan selvsagt ikke tale for McLean, men eskalering af signalerne betyder, at indvirkningen altid har en hurtig effekt. Ikke for menneskets skyld, men for hestens, så dens verden ikke forplumres af at signalerne nogle gange betyder noget og andre gange ikke betyder noget. Og nej, jeg tror ikke, min hest står på marken og drømmer om at komme ind i ridehallen og lave changementer. Tror du helt ærligt selv på det? Mine heste kommer hen til mig, de er kælne og kontaktsøgende. Men det er da ikke fordi de tørster efter at få noget at tage sig til. Det er fordi de forbinder mig med ro, kærtegn og godbidder og ikke med noget væmmeligt. Nej, negativ forstærkning er ikke nødvendigvis forbundet med frygt. Heller ikke selvom man indvirker med en pisk.   NF kan udmærket basere sig på en aversion mod et moderat ubehag. Ellers ville Duallygrimen jo udgøre dyremishandling   NF *kan* basere sig på smerte og/eller angst. F.eks. lærer heste i Join-Up, at de skal opsøge træneren i midten, hvis de vil undgå at skulle løbe for livet. Monty Roberts eskalerer også sine signaler. Når han f.eks. forsøger at få en hest til at løbe væk fra sig, og den ikke med det samme tager flugten, gør han sig større, stritter mere med det hele, og hvis det ikke virker, kaster han longen efter hesten. Inden længe lærer hesten, at når MR stritter lidt med fingrene og stirrer på den, skal den løbe sin vej. Ellers får den en longe smidt efter sig. Han installerer altså et klassisk betinget signal (fingerstritten og stirren), som han kobler på en primær, negativt forstærket indvirkning (longen kastes), og får hesten til at flygte. Det kalder han så for "rovdyrsprog", og det må enhver naturligvis selv bestemme om de vil tro på. Men sjovt nok virker "rovdyrsproget" ikke altid uden at hesten også får en longe smidt efter sig...   Personligt anser jeg det for ganske grinagtigt, at antage, at hvis mennesker stritter med fingrene, tror heste, de er løver. Min kat har rigtige kløer, som den af og til viser mine heste, men de løber godt nok ikke skrigende væk   Hvis katten derimod havde en longe, den kunne kyle efter dem, skulle de nok få lært signalet på ingen tid. MR bruger også eskalerende signaler, når han arbejder med heste i Duallygrimen, hvilket jeg forøvrigt anser for hans virkelige kunststykke. Men hvor McLean (og almindelige dressurryttere) bruger en let version af det stærke pres som "advarsel", bruger MR sin krop. F.eks. stopper han, og hvis hesten ikke også stopper ved hans skulder, rykker han i grimen til den gør. MRs eget stop er altså den fine hjælp, og rykket i tovet er den eskalerede, stærke hjælp, som kun finder sted, hvis hesten ikke reagerer på det indledende signal. På det punkt ligner McLeans, Parellis og MRs systemer hinanden mest, og det er netop årsagen til at de virker. Mvh Julie
AnneMette, du skriver, at heste " Hvad så med de heste, der gør det modsatte af, hvad vi (tror vi) beder dem om? Mener du, at de IKKE har et ønske om at lære, og hvad skyldes den uvilje i så fald? Du har selv omtalt din egen hest som en "bisse" eller noget i den dur, fordi den nogle gange kan være tung at danse med eller svær at håndtere. Det lyder for mig som om du tror, der er noget i din hest, der får den til at ignorere dine signaler fra tid til anden. Er det rigtigt forstået? Og i så fald, hvordan hænger det sammen med din påstand om at alle seriøse hestefolk erkender, at adfærdsproblemer altid skyldes forkert træning. Min "arrogante" pointe var egentlig, at man bør tvivle på sin træningsmetode, før man tvivler på sin hest  Mvh Julie PS: Hverken McLean eller nogle af hans læsere påstår, at han har opfundet noget nyt. Men han har dokumenteret nogle mekanismer i hestens læringsproces, som gør det muligt at træne mere præcist, og undgå de skadelige elementer i de traditionelle metoder.
Har jeg sagt, at hesten står på marken og drømmer om at lave changementer? Næh, vel?  Hvis du lukker så meget af overfor den tanke, at hesten kunne ønske at gøre, hvad du beder den om, bare fordi du beder om det, er der jo intet, jeg kan sige, der kan overbevise dig om det. Det er utroligt synd, når man som menneske undlader at inddrage den enorme motivation, der for hesten ligger i at ønske at samarbejde. Mange heste har dog et grundlæggende behov for at lave noget andet end bare at stå på en fold. Ikke alle heste, men mange. Det er ikke deres natur at se på det samme dag ud og dag ind, og de er skabt til hele tiden at lære nyt - hvis en hest i naturen ikke hele tiden lærer, bliver den hurtigt ædt. Den står ikke på folden og længes efter at lave changementer, men det betyder ikke, at den ikke kan nyde at lære det, når man har den på ridebanen. Heste kan jo netop ikke stå på folden og planlægge resten af dagen. De lever i nuet. Giver du dem noget spændende at lave lige nu, vil det glæde dem, men de står ikke klar med kalenderen bagefter for at booke den næste tid. Naturligvis eskalerer MR også sine signaler, men det er jo netop ikke signaler, der giver smerte. En pisk giver smerte, og lur mig, om ikke vores heste udmærket kender den side af pisken, selvom vi bilder os selv ind, at den er helt neutral for dem. Det gode ved longen er netop, at den ikke gør ondt på hesten, når man smider den efter hesten. Bruger man signalerne (fx kløerne) rigtigt, er det forbløffende, hvor præcist hestene reagerer på dem, så uanset om man godtager MR's forklaring eller ej, har han fat i noget grundlæggende, som heste forstår umiddelbart, uden først at skulle lære det. Og nej, hesten skal ikke først have smidt longen efter sig for at forstå kløerne. Udover at en kat er ret lille, så har hesten også lært, at den ikke skal reagere på de signaler, din kat giver. Ligesom heste verden over har lært at ignorere de signaler, de får fra mennesker hele tiden, når vi går omkring dem uden at tænke over vores kropssprog. Skal man lære at bruge de mere avancerede former for træning, må man have viljen og ydmygheden til at forstå, observere og lytte. Har man ikke den, er der sådan set ingen grund til at spilde sin tid med det. Derfor er det fint, at McLean giver nogle basismetoder, der kan fungere for alle, uden at de behøver at inddrage sig selv i træningen. Hvis man kun benytter dem, kan man lære hesten nogle ting. Man går glip af en masse, der kunne gøre træningen meget lettere og mere fornøjelig for både hest og menneske, men man er i det mindste til et minimum af besvær for sin hest, når den skal lære. Det er da altid et godt sted at begynde.
AnneMette, mener du at det er bedre at skræmme hesten end at påføre den et kortvarigt ubehag, der tangerer smerte? Jeg synes jo, det er synd for hesten, at den skal være bange som et led i træningen. Og jeg er enig med etologerne i at det er uheldigt at lære hesten at associere mennesker med flugtreaktioner, når nu det kan undgås. MR bruger jo OGSÅ smerte, når han anvender bukkestrop eller sparkeringe. Men McLean har påvist en stærk sammenhæng mellem fejlindlærte basisresponser og problemadfærd såsom boks-uro og bukspring. Hvorfor er det i orden at bruge smertefuld straf til at vænne hesten af med adfærd, som sandsynligvis skyldes forvirring? Hvorfor står der ikke noget på MRs hjemmeside eller i hans bøger om at uro i traileren kan skyldes manglende ligeudretning under læsningen? Hvorfor anbefaler han, at man læsser en panisk hest løs i en kvægtrailer med andre løse heste, og kører med den, til "den lærer at stå stille"? Kan det blive mere usagligt? De gamle trænere har meget at bidrage med, men de har også ofte en masse kedelige og skadelige metoder, som trænger til at blive afskaffet. Det er kedeligt, når de trænere vælger at ignorere de opdagelser, som gør deres metoder overflødige eller uetiske. Jeg er enig med dig i at heste kan lære at føle velbehag ved træningen. Men det er ikke det samme som at de "vil samarbejde". Det betyder bare, at de som vanedyr trives med at udføre vaner. Jeg har en hest, der forlader flokken, og kommer ned til leddet, når jeg kommer forbi. Den vil gerne ud og trænes, for så får den en masse gulerødder, og måske føler den glæde ved at gentage de gode vaner, den har lært. At den associerer min person med det velbehag kan måske udlægges som en form for venskab. Vores menneskevenner vælger vi jo også fordi der er noget ved dem, der gør, at vi kan lide at være sammen med dem  Mvh Julie
Jeg bliver simpelthen nødt til at komme med en mindre rettelse: Jeg tror at Andrew Mclean har helt ret i "måden heste lærer på". Jeg tror også at mennesker desværre tit gør hesten til meget mere end den er. Jeg tror absolut ikke at hesten har forventninger til træningen eller ønsker at lære noget, men nogen heste er glade for at blive udfordret.
Jeg vil ikke igen indlade mig på en tilbagevisning af dine fejlopfattelser af, hvad MR i virkeligheden laver. Det fører ingen steder hen, og det er ikke det, vi taler om i tråden her. Fantasien fejler vist ikke noget, når du skal bedømme og omtale hans arbejde.  Først vil jeg sige, at alle, der kender mig, ved, at jeg påtager mig det fulde ansvar for, at min hest opfører sig, som han nogle gange gør. Ikke for at han er begyndt på det (jeg har kun kendt ham i tre år), men for at jeg endnu ikke har fundet en måde at få ham til at ophøre med at føle behov for at gøre det. Jeg kan sagtens få ham til at holde op - jeg tager bare en pisk i hånden, så gør han uden tøven alt, hvad jeg beder om, også uden at jeg behøver at bruge pisken på ham. Men det er den lette løsning, hvor man udnytter hans frygt for smerte, og jeg ønsker at finde en anden vej. Det lykkes nogle gange, og hver gang lærer jeg mere, og vores forhold styrkes. For det andet er brugen af pisk jo netop en måde at skræmme hesten på - den er bange for den smerte, den ved, den kan risikere, hvis den ikke gør, hvad man siger. Man   den ikke om at gøre det, man   - or else.. (og det er ikke vigtigt, om man selv kan se dette "or else", det er vigtigt, om hesten opfatter det sådan, fordi den kender pisken og ved, at den kan gøre ondt.) Jeg har endnu ikke set en hest være skræmt, når man har udført Join-Up. Oppe på dupperne, jo da, men ikke skræmt. Mange misforstår fuldstændigt MR's forklaringer om oprindelsen for de signaler, han bruger. Hesten ved da udmærket godt, at han ikke er et kattedyr, når han bruger kløerne. Men den forstår signalet. Nogle gange ville jeg ønske, at han havde udeladt forklaringen på signalernes oprindelse, for de forvirrer mere, end de gavner. Især dem, der gerne vil forvirres.  Det drejer sig om at prøve at forstå, hvad folk siger til en, i stedet for at prøve at finde ting, man kan fange dem i. Før man når ud over den sidstnævnte tendens, kan man ikke forstå, hvad andre mener med det, de siger, og hvad de indeholder. Det hænger nøje sammen med den træningsmetode, man vælger. For det kræver som sagt meget af en som person, hvis man skal nå ud over basis - fx i form af McLean - og begynde at forholde sig til hesten som individ.
Hvad er det nu, min fantasi har opfundet? Jeg refererer kun til metoder, Monty Roberts har anbefalet på skrift. På sin hjemmeside anbefaler han, at man "kurerer" en hest, der går i panik i traileren, ved at læsse den løst sammen med andre heste i en åben kvægtrailer uden skillerum, så de andre heste kan "træne" den til at holde op med at flippe ud. Som "sikkerhedsforanstaltning" indskærper han, at man helst skal læsse hestene tæt, så de ikke kan komme til at sparke hinanden  Det er præcis den slags farlige og usaglige metoder, folk som McLean arbejder på at afskaffe. Sammen med flooding, sparkeringe, bukkestropper og resten af det middelalderlige arsenal af tvangsmetoder, mennesker gennem tiderne har brugt til at afrette heste. Når det er sagt, er det ganske rigtigt ikke Monty Roberts, denne tråd handler om. "At forholde sig til hesten som individ" er da kun værdifuldt, hvis man kan undlade at skyde hesten karaktertræk i skoene, som den efter al sandsynlighed ikke er i stand til at besidde. AnneMette, hvis du efter tre år stadig ikke har fundet ind til din hest, kunne det være, du skulle prøve med en enklere metode  Mvh Julie
at sige, at jeg kun læste halvvejs, så hvis jeg skriver noget som er skrevet, undskylder jeg på forhånd. Jeg har fulgt McLean debatterne her på hn igennem længere tid, og har fået bogen her til jul. Denne er læst igennem og faktisk testet på en bumlegøj af en krikke. Ca 65% af de teknikker der kom i bogen virkede mirakuløst. Jeg er sikker på, med en reel træning og ikke mig med en bog i den ene hånd, siddende midt i en skov, kunne give mere. Så jeg er overbevist om, at der er noget om det. -Og det må der forhåbentlig også være, når manden ligefrem har videnskabeligt studeret det og kan fremlægge undersøgelser. Mht at heste kan genkende mennesker eller ting på det gode eller onde, det er Mclean jo også inde på. Ved gentagelser, så husker de. Ellers vil de jo ikke kunne huske hvordan man laver et galopanspring fx. Jeg mener det er Cavallo eller Reiter Revue (tyskland) der i denne måned har en artikel, hvor det semividenskabeligt bliver bevist, at heste genkender deres ejere kun "med maven". De ved at det er nu der kommer godbidder, eller at de bliver lukket ud. Denne artikel mente, at heste tænker kun i mad og frihedsretninger, og det er derfor, at hestene nogle gange er SÅ vilde med os, fordi vi fordre disse ting. Jeg formulere mig desværre ikke ligesågodt som julie, men har var ihvertfald mit indspark.
Det er din   og dine   af det, han skriver, der er fri fantasi halvdelen af tiden. Hvis man piller nogle enkelte ting ud, der passer i ens kram, men glemmer at se helheden og forstå baggrunden, kan man få hvad som helst - også McLean - til at lyde forfærdeligt. Tjah, Julie, hvad så med din hest, der pludselig stejlede op ad dig, så du måtte flygte ind i folden? Vi har nok alle vores små problemer i hverdagen, uden at man kan sige, at man af den grund skal finde enklere metoder. Uanset hvor stor respekt man kan have for bestemte trænere, skal vi jo lige lære det først. Jeg er sikker på, at McLean ikke ville have det problem med din hest, ligesom Monty ikke ville have mine problemer med min. Men selvfølgelig vil det tage længere tid, hvis man først vil forstå hestens udgangspunkt, end hvis man bare vil lære den en anden adfærd - som sagt har jeg ingen problemer med det overhovedet, der er øjeblikkelig gevinst, når man henter pisken. Er pisken i øvrigt ikke et middelalderligt tvangsmiddel? Hvis jeg nu prøvede at træne min hund eller mine børn med sådan en, hvordan ville jeg så blive opfattet? Og jo, jeg bruger en dressurpisk til at guide min hest i dressuren, men det er kun, indtil jeg selv har fået så meget styr på det, at jeg har overskud til at finde på noget andet. Min pointe er igen og igen, at man skal se hesten som en hest, ikke et firbenet menneske. Men jeg ved også, at der er mange, der har problemer med at skelne. Jeg giver ikke min hest karaktertræk, den ikke har. Jeg ser den som en hest og forsøger at forstå dens bevæggrunde ud fra den synsvinkel. Igen - det kræver en del af en, især viljen til at observere og sætte sig selv til side, så man virkelig kan se, hvad man står overfor, uden at farve det med, hvad man ønsker at se.
>>Det er din   og dine   af det, han skriver, der er fri fantasi halvdelen af tiden.<< Talrige gange har jeg anmodet dig om konkrete eksempler på denne anklage, og jeg venter stadig  Et glimrende eksempel fra den virkelige verden. Min hoppes problem var, at jeg gennem klodset håndtering havde forplumret dens responser på mine basissignaler. Det gjorde den forvirret, og forårsagede konflikt. Ganske efter McLean-bogen. Nu har jeg geninstalleret stop og fremad, og hesten er holdt op med at stejle ved leddet   Det tog ikke i nærheden af tre år, og hvis det kan interessere, var pisk ikke nødvendig. Det er det smukke ved røvsyge "basismetoder". De virker også for dem, der ikke har opfundet dem   Selv en meget sensibel hest (som faktisk ER for meget hest til mig) kan få øjeblikkelig hjælp af sin egen ejer. Mvh Julie PS: En pisk er kun middelalderlig, hvis man bruger den til straf, hvad jeg aldrig kunne finde på. Bukstrop og sparkeringe virker KUN gennem positiv straf, og som sådan hører de ikke hjemme i en metode, der beskriver sig som mild.
De fleste hjælpemidler kan jo både bruges som straf og som forstærkning. Generelt bevæger man sig på en akse mellem hhv negativ forstærkning og positiv straf eller mellem positiv forstærkning og negativ straf. Det der afgør om det er straf eller forstærkning er, om man (læs: mennesket) ønsker at bremse en adfærd eller om man ønsker at fremme en adfærd. Og i sagens natur gør man jo faktisk begge dele. Ønsker man at bremse stejleri vil man i sagens natur ønske at fremme "4 ben på jorden". Ergo kan det være særdeles vanskeligt at sondre mellem straf og forstærkning. Definitionerne er jo lavet ud fra   hensigt med handlingen, og dermed bliver den ikke nødvendigvis lettere forståelig for hesten. Mon ikke, hvis alle var ligeså konsekvente som McLean og eskalerede ligeså voldsomt, de fleste heste ville makke ret. For det er jo i virkeligheden det det handler om - lidt pænere indpakket. Handling = konsekvens. Og man behøver faktisk ikke være videnskabsmand for at konstatere at det virker. Det er sund fornuft, intet andet, men nu med smartere ord   . BeritH
Hvornår bider/sparker den? I hvilke situationer? Mvh Julie
Plethesten har ret - jeg ville også give igen af samme skuffe. Ihvertfald i første omgang, hvis min hest bevidst bed eller sparkede mig ville jeg i ren refleks knalde den en så det sang !!! det er meget muligt at det ikke er   men heste er så store og stærke dyr at det er meget farligt hvis de opføre sig så slemt. Det lyder som en unghest totalt uden respekt, den er du nødt til at få oprettet sammen med din part - få hjælp af nogle med mere erfaring evt. hvor i har den stående og hurtigt... Det er svært at rådgive over nettet når man ikke ser hvordan hesten reagere på omgangen med den om det virkelig er dårlige manere eller om der er andet der kan få den til at reagere som den gør. Jeg har en gang stårt med en pony som to piger bøvlede med i en longe, jeg ville gå ind og hjælpe dem - men idet jeg er to meter væk vender ponyen sig og sparker - jeg når lige at træde tilbage så hovene kun "snitter" min jakke på brystet - havde jeg været et barn - havde sparket været i hovede højde !!! Få hjælp af en der kan komme ud til dig.
(pånær Julie) denne 13 årige pige, der har halvpart på en hest til at slå og sparke hesten. I spørger ikke på nogen måde ind til i hvilke situationer denne hest bider og sparker. Jeg undres...
 det er der faktisk to af os der gør   Spørg nr. 2 svar - og jeg selv siger at hun skal få en ud personligt til at se hvornår den reagere som den gør, for at se om det er manglende manere eller om der er anden grund til at den reagere som den gør. - så læs først - det er jo lidt svært at gå videre i det når tråd opretteren ikke skriver igen.
Så kan jeg lige lære at læse hele indlægget, inden jeg brokker mig  Og ja det er rigtigt, at det er svært, at rådgive videre, når indlæggets forfatter ikke melder sig på banen igen, men nu må vi se, om hun ikke kommer tilbage...
At slå igen... eller sparke eller bide igen... er en farlig strategi og en meget svær teknik at få til at virke. Jeg ville ikke anbefale den til en 13-årig pige. Og da slet ikke, når jeg ikke vidste, hvornår og hvorfor, hendes hest udviste den pågældende adfærd. Hvis f.eks. hesten bider p.g.a. nervøsitet, hjælper det næppe at stikke den én på kassen, for det bliver den jo bare mere nervøs af. I stedet kunne man undersøge, hvad der gør hesten nervøs, og så afhjælpe den tilstand. Hvis hesten sparker, kan det være et led i en flugtrelateret afærd, og hvis man så sparker igen, bekræfter man bare hesten i at der er behov for at flygte. Uanset om hesten reagerer af smerte, angst eller mangel på opdragelse, er der ikke nogen grund til at straffe den. Det er langt sikrere og nemmere at lære den at gøre noget andet i stedet for. F.eks. stå stille. Ingen hest er født med nogen indsigt i, hvad menneskene vil have den til. Hvis den bider eller sparker, er det således altid 100% menneskets ansvar, for så der det fordi der ikke er nogen, der har lært den, hvordan den skal opføre sig. At sige, det er "mangel på respekt" er at påstå, at hesten godt ved, hvad der forventes af den, men vælger bevidst at gøre det modsatte. Hvordan i alverden skulle den kunne vide det? Den er en hest. Mvh Julie
Halløj... Jeg har en travhoppe som sparkede, ligeså snart jeg ville løfte ben på hende, hvis jeg prøvede at rykke hende til siden osv... Jeg prøvede at sige nej i starten, men fandt ud af at det altså kun hjalp når jeg sparkede igen... Så mit råd er, hvis det ikke er fordi den har ondt eller lign. hvis den bare er uopdragen, så spark igen... Det med at bide igen,kan være lidt farligt, især i øret, hvis hesten hiver hovedet i vejret så slår man sig altså hvis man står der med et øre i munden, så jeg ville give den et rap over mulen, med flad hånd, bagsiden evt, da man ikke kan slå ligeså hårdt som indvendigt, da det jo ikke drejer sig om at slå vores heste hårdest muligt, men at få dem til at respektere os...
Jeg er som i så mange andre debatter, foravet over, hvor mange der slår og sparker deres heste! Når i gør det, bygger hestens forhold til en KUN på frygt, og vil derfor afprøve sin ejer ofte, for at se, om den person nu stadig er den "stærkeste".  Hvis du skal have en ordenligt forhold til din hest, skal det bygges på tillid og ikke på frygt. Hesten skal vide, at du er dens bedste ven, og aldrig vil gøre den fortræd. På den måde, vil hesten betro sit liv til dig. Selvfølgelig skal du vise du bestemmer, men på en ordenlig måde, sådan så du viser hesten du kun bestemmer fordi det er bedst for jer begge to. At hesten sparker og bider, viser bare hvor lidt respekt heste har for en, og det skal man opbygge stille og roligt, men IKKE ved selv at sparke igen! det er dybt dumt!
Min hest napper ofte efter mig når jeg står og strigler ham. Det begyndte han på imens han var hingst. Jeg prøvede alt lige fra dask til at irettesætte ham verbalt og jeg blev bare ked af at jeg handlede så primitivt som f.eks. at slå. Min hest er ligesom jeg imod at slå heste så det fik jeg kke noget ud af...han nappede bare mere og kunne også godt finde på decideret at bide. Han er en meget dominernde hest og tog sandsynligvis mit modangreb op som en udfordring! Det der er den bedste løsning for os er at jeg ignorerer napperiet så aftager det efter at han har prøvet et par gange. Nogle gange kan han også finde på at løfte bagbenet og true med spark (kospark) men der har jeg også erfaret at jeg skal bruge MIN styrke -   - så enten ignorerer jeg det og hvis han ikke stopper så giver jeg ham "tilfældigt" et puf/skub på bagparten, så han bliver nødt til at sætte benet i jorden... Så gider han som regel ikke det mere. Han er som regel mest strid med disse ting når der er kommet en ny hest på folden som han har skulle manifestere sin dominans overfor... Som menneske er det dumt at "udfordre" en hest på styrke...mennesket har en mere nuanceret intelligens end hesten og det er her vi skal finde vores fordel... Mvh Kamilla
Præsis!
hej alle sammen jeg har halvpart på en frisk islænder på 7 år.. han er god nok, men han kan godt finde på at bide eller sparke ud efter mig.. er der nogen der har nogle gode råd? ... hesten blev kun lige tilredet og så blev han ellers ikke redet på, det er derfor jeg fik halvpart på ham så jeg kunne få opdraget lidtpå ham.. da han var lille syntes ejern bare det var sødt at den nappene lidt.. men ejeren var så dum ikke at tænke på konsikvensen så nu har han en rigtig lille bølle..
Jeg er også en 13- årig pige med en hest som gør det samme ude på staldgangen hvis folk løfter og går under de snore som hestene er bundet fast i. Jeg har fået at vide at jeg skal sige NEJ! bestemt men ikke råbe og så give ham et dask på halsen ikke slå men lige markere at det er én selv der bestemmer.. Nu har jeg kun prøvet det 1 gang og det virker allerede.. Men hvis det er rigtigt slemt så har jeg iogså fået det råd at man kan sætte et træktov i hesten og hver gang den bider eller sparker hiver man så ned i træktorvet.. Det er bare et eksembel på hvad man kan gøre.. 
nykker, Freja, er lige kommet til os  Vi har aldrig redet hoppe før andet end Annuschka, men hun er jo så lille, så vi blev faktisk lidt utrygge, da hun pludselig satte bagbenet så eftertrykkeligt i boksvæggen ude på staldgangen  Grandi var absolut ikke sådan, han har   nogensinde sparket efter os  Nå, men det gjorde Freja altså   Hun kan ikke lide at få sadel på, og så truede og sparkede hun ud. Bagbenene sad meget løst. Så i stedet for at ride undervisning i dag, bad vi vores dygtige underviser om lidt staldgangstræning - vejret var ligesom også mere velegnet til det  OG det må jeg sige! Det var nærmest mirakuløst   Hesten blev meget tydeligt fortalt, hvad der var acceptabel adfærd og hvad der ikke var - lidt sådan her: Det var sjovt at se på. Freja så helt overrasket ud, men det tog ikke lang tid, før hun så ud til at tænke: 'nå - ok da, hvis du synes...'  Hun har nok haft en lille tendens til 'uvornhed' i sit tidligere liv, og så er hun kommet til os og blevet temmelig stresset over at være flyttet til 'Den nye Verden' helt alene  Hun har også været   bange for plastikken over tørvepallerne bag hendes boks, så der har vi også trænet desensibilisering med plastik og gulerod (men først fra i forgårs, da vi opdagede det), så nu lyder plastikken heldigvis mere af gulerod end af smådjævle  Det ene med det andet har så forstærket nogle tendenser. Vi anede det ikke, og blev naturligvis forskrækkede, da hun begyndte på at sparke - hvilket desværre så yderligere har forstærket denne tendens  Nå, men nu lader det heldigvis til, at vi vil være i stand til at svække hendes uvorne sider igen  Det er sjovt det der med, at man godt kan sætte hopper lidt mere kontant på plads, uden at de går i spåner af det. Ja, det gør vi jo også lidt med følpigerne, men de er jo også haflingere og har kendt os altid  Tidlgere har jeg altid redet hingste eller vallakker, og det gør man på en anden måde - eller jeg har i hvert fald gjort det anderledes, og med god effekt  , altså ikke straffet - hun fik bare 'de store overskrifter' og blev   bogstavelig talt  Hvis hun gik frem, var det: tilbage igen, og hvis hun stod og kiggede sig om efter Tina, var det: vend hovedet ligeud.  Det bliver spændende i morgen, om vi selv kan være så beslutsomme i vores håndtering af hende - men det går nok   Nu har vi jo set, hvordan man kan få det til at lykkes 
tak alle sammen nu vil jeg læse det hele igennem en gang til og så vil jeg prøvelidt forskelligt og se hvad der virker bedst.. TAK (:  
Hjælp.. Jeg har overtaget en svensk traver som var opstaldet hos mig  Jeg har kendt ham og ejeren i flere år men da hun mistede interessen for ham og ikk passede ham mer, gav jeg hende et ultimatum at hun skulle flytte ham eller sælge ham.. Da jeg har stået med dem i noen år og han og min hoppe er meget afhængige af hinanden tænkte jeg at vi ku overtage ham for han var jo en go og dejlig hest der bare trængte til lidt opmærksomhed og blive rørt.. Så det prøvede jeg  Alt i alt gik alt fra jorden rigtig fint i starten men da jeg sq op på ham skridtede vi et par runder og så gik han ellers bare sin egen vej og når jeg så rettede ham ind begyndte han at bakke og stoppede ikk ved hegnet (strømmen var slukket)men han fandt ud at jeg blev nervøs og hoppede af.. ved godt det er det værste man kan gøre og prøvede selvfølgelig igen og igen med samme resultat.. har en fornemmelse af at han vil køre den langt ud med mig desværre.. Jeg er i bund og grund blevet så angst for at han smider mig af eller løber med mig.. Den anden hest jeg har er så dejlig og rolig og ku aldrig drømme om at prøve mig  Men kommer ind fra stalden af nu her og tænker at den hest gider mig bare ikke.. når jeg er i boksen hos ham og strigler og nusser ham kan han finde på pludselig at dreje rundt med hurtig virkning og når jeg prøver at få lidt kontakt omkring hans hoved flytter han det med det samme væk fra mig  Jeg føler jo klart at det eneste tidspunkt han gider mig er når han skal lukkes ind og ud og ha mad.. mit spørgsmål er så : kan heste godt ha det såen at de ikk bryder sig om visse mennesker ?? venter spændt på jeres svar og tak på forhånd
...det kan de godt, men oftest er det opdelt i kvinder eller mænd som de ikke kan lide...jeg havde en araberhoppe som var meget bange for mænd... Men jeg tror at det mest er kropssproget som de misforstår...eller at man måske ikke har det samme kropssprog som tidligere ejer...nogle heste er mere følsomme end andre...måske er dén traver vant til at blive redet på en helt anden måde...måske mere hårdt og kontant...måske blødere...prøv dig frem...
har du ret.. men hende som havde ham før red western på ham og gik meget langtsomt frem og han var alligevel som smør i hendes hænder når det passede ham.. men vil påstå at hun købte ham med godbidder og har det lidt såen at det kan da ikk være rigtig at jeg skal fodre ham med godbidder vel ?? jeg tror han opfatter mit kropssprog fra jorden at det er mig der bestemmer og det er ikk lige såen han helst vil ha det.. og på ryggen der har han jo overvundet mig.. han er fører hest på folden og er meget dominerende men aldrig på en farlig måde..hende der havde ham før havde ham i roundpen hvor hun prøvede med hendes ridelærers hjælp at udføre øvelsen fra montys principper men ikk med meget held da de endte med at måtte opgive det.. er fuldstændig lost med ham 
... og du rider "engelsk" - så kan jeg da godt forstå at han ikke reagerer som du forventer. Du agerer måske totalt uforståeligt for ham, har du tænkt på det? Jeg har kun prøvet at ride på en westernhest et par gange - men jeg har allerede opdaget, at der er temmelig stor forskel på tingene. Hilsen Sif
Måske han går og døjer med et eller andet fysisk??? - Mange heste bliver uarbejdsvillige og "sære" når de har ondt et eller andet sted. Prøv evt at få ham gået grundigt igennem. Ellers kan det være at han har været meget knyttet til tidligere ejer og faktisk bare har set dig som et "serviceorgan" og nu vil du pludselig have medindflydelse... det kræver måske bare lidt tid i hans verden før du bliver accepteret.
vil da selvfølgelíg få ham undersøgt.. havde dyrlægetjek på ham da jeg overtog ham og han var sund og rask.. Men alt ændrer sig jo smil.. tak for dit svar svensen..
Jeg har vovet mig ud i at starte LA2 i weekenden. Også selvom jeg skal lære ham alle galopøvelserne nu først(Vi er lige startet med at galoppere) men hvis det ikke går, melder vi bare fra  Problemet er, at jeg ikke forstår pkt 15 og pkt 18. Er det meningen at man skal skråt igennem efter 10meter volten og så lave en 10 meter volte igen i hjørnet i kontragalop og så ride tilbage til B og E igen? HJælp mig, jeg forstår det bare ikke 
synes jeg LA2 er for stort et krav at stille til en hest, der først lige er begyndt at galopere... Du bør efter min mening vælge en lavere klasse, der svarer til hestens uddannelsesniveau, så den har en fair chance for at gennemføre opgaven med overskud og succes. Blot min mening...
Tal for svaret. Så man skal altså ride kontra i volten tilbage efter 10 meter volten? Jeg starter kun hvis han er klar, ellers melder jeg fra... Om hvorvidt jeg starter er min sag   Jeg forlanger ikke mere af ha end han kan klare, så laver vi bare større volter hvis det er det han behøver 
Så tror da pokker jeg ikke kan finde ud af det  Tak for hjælpen Anna... Nu vil jeg øve med bogstaverne RIGTIG placeret 
Hvordan er det nu med ridning og vaccination? Jeg synes, jeg har læst noget om, at man ikke må ride, efter hesten er blevet vaccineret pga. at den sveder, men hvordan med ridning umiddelbart før, dyrlægen kommer? Og hvor længe skal der gå bagefter, før man kan ride igen? Alexia skal nemlig vaccineres i morgen tidlig, og jeg vil gerne nå at ride hende også. Skal jeg ride hende før, efter eller helt lade være? Mvh. Julie
Okay, det lyder godt. Jeg kan nemlig sagtens nå at ride inden, og når først jeg har redet tirsdag, skal jeg jo ikke ride igen før onsdag aften. Tak for svaret 
Jeg er enig med Malle3400.. Rid den før dyrlægen kommer, og giv hende så pause til dagen efter. (hvis man kan kalde det det) Det har jeg ihvertfald gjort alle de år som jeg har haft hest...  
Hejsa, jeg ville give den en fridag, eller skridte en tur på den. Min hest er lige blevet vaccineret og dyrlægen sagde den skulle have forholdsvis ro, hvertfald vigtigt at den ikke sveder. Min hest sveder altid når jeg træner så ro fik han hvertfald! der er mange meninger om det, så jeg ville da spørge dyrlægen! ;o) Vh Anne
Fridag fik hun nu ikke, men jeg red hende i morges ved 8-tiden, og dyrlægen kom først ved halv 12 tiden for at vaccinere. Nu har hun så fri resten af dagen og skal ikke rides igen før i morgen aften ved 18-tiden, så det kommer til passe meget godt med en 24-timers pause. Mange tak for jeres svar 
Det er vel ikke det at negativ forstærkning virker, der er nyt, men tværtimod hvor skadeligt det er for hesten, når man bruger NF forkert. Hvis man f.eks. ikke kan styre sig, og den negative forstærkning bliver til positiv straf. Men også hvis man ikke er villig til at bruge det pres, der skal til, for at ens signaler får en betydning i stedet for bare at blive til baggrundsstøj med forvirring og konflikt til følge. Det er nu ikke helt rigtigt, at det kun er menneskets hensigt med indvirkningen, der afgør om det er straf eller forstærkning. Det er faktisk hestens respons, der fortæller os, hvad der er tale om. Bliver handlingen mindre sandsynlig, er hesten blevet straffet. Bliver den mere sandsynlig, er hesten blevet forstærket. Uanset menneskets hensigt. Forstærkning fortæller hesten, hvad den skal gøre. Straf fortæller den, hvad den ikke skal gøre. Jeg har forøvrigt ikke decideret trænet min hoppe til "fire ben på jorden". Det var slet ikke nødvendigt, for hendes trang til at stejle fortog sig, da jeg fik indøvet et godt stop og start inde i stalden. Det er hele humlen. Jeg har bare trukket frem og bakket ét ben ad gangen, og også øvet disse ting på vej til folden og ved leddet. Jeg har desuden brugt en del positiv forstærkning, og indøvet et klikkerord. Det handler om at få vanen til at sidde så godt fast, at det ligger lige for for hesten at forsøge sig med det rigtige svar - også i en stress-situation. Man eskalerer jo ikke til et kæmpe pres hver eneste gang man skal have hesten forbi en traktor. Det handler NETOP om at have kontrol uden at skulle bruge kræfter. Mvh Julie
En negativ straf er når man fjerner noget, der giver hesten behag. Hvis man f.eks. klør hesten på halsen, og den begynder at bide i éns tøj, og man så holder op med at klø den, er det en negativ straf. Der er ikke noget negativt ved den, men man kalder den negativ, fordi den involverer, at man *fjerner* noget. Ligesom i negativ forstærkning, hvor man fjerner et pres. Positiv straf er f.eks. når hesten rører ved et el-hegn, og får et rap over mulen. Man siger "positiv" fordi denne form for straf *tilføjer* noget (nemlig et elektrisk stød) - ikke fordi det er specielt positivt for hesten at få stød  Mvh Julie
Mit første eksempel forudsætter, at hesten KAN LIDE at blive kløet på halsen. Hvis den ikke kan lide det, er det en negativ forstærkning af bideriet, når man stopper. Faktisk et glimrende billede på at det er effekten af betingningen og ikke hensigten, der afgør, om der er tale om straf eller forstærkning  Mvh Julie
Måske er det fordi det ER noget fis   Bare en tanke. Jeg har også selv troet på det engang, og det ER en nærliggende forklaring, men ved nærmere eftersyn holder den ikke i sømmene. De hollandske heste følger de andre, fordi heste er programmeret til at følge efter andre heste - især i stress-situationer, og man må nok formode at hestene var bange og forkomne. Hvis man kigger på videoen, kan man se, at der også var nogen, der "skubbede bagpå". Man kan altså godt have en personlighed, selvom man lærer gennem operant betingning. Det gør mennesker jo også. F.eks. går vi på arbejde fordi vi får penge for det. Holder pengene op med at gå ind på kontoen, vil de fleste holde op med at arbejde. Bliver der lovet en bonus eller truet med en fyringsrunde, vil de fleste arbejde hårdere. Det er operant betingning. Børn der tigger om slik i supermarkedet, holder op med det på et tidspunkt, hvis de aldrig får noget. Folk, der vinder i Lotto, siger deres job op, fordi penge ikke længere er motiverende for dem o.s.v. Langt de fleste ting, mennesker gør, kan forklares gennem operant betingning. Ikke alt... men det meste. Alligevel er vi meget forskellige, for vi er født med forskellige forudsætninger, og vi oplever forskellige ting, som former os på forskellige måder. Desuden ER vi nok bare mere komplekse end heste, fordi vores overlevelse kræver, at vi kan gennemskue komplekse problemer. Men det er ikke vores avancerede hjerne, der gør os unikke. Det er vores medfødte temperament og de erfaringer, vi gør os i livet. Ligesom hestene  At vi kan "forme hesten" skyldes, at vi styrer dens verden mere eller mindre fuldstændigt. Ikke at den er en eller anden robot. I øvrigt er det ikke alle heste, der er lige nemme at forme, skulle jeg hilse at sige    Mvh Julie
Når jeg siger, at jeg stadig har nogle problemer efter tre år, siger jeg jo ikke, at alle småting tager tre år eller mere at fjerne. Min hest har været direkte livsfarlig tidligere i sit liv. Hans tidligere ejer fik langt de fleste af problemerne fjernet, men der er stadig en snert af det ind i mellem. Vi er kommet meget langt, og i dag er han ikke farlig, men det kan stadig være ubehageligt, når han ryger tilbage i sin gamle adfærd. Jeg kan lære ham ikke at gøre det på meget kort tid, men jeg vil gerne finde frem til, hvordan jeg kan hjælpe ham til ikke at have behovet for den adfærd, da han åbenbart stadig har det behov ind i mellem. Det betyder ikke, at jeg lader kræet skeje ud og bare sætter mig ned og kigger. Men jeg prøver hele tiden at finde bedre måder at tackle det på og udvikle vores forhold, så han får en større tryghed. Aggressivitet er nemlig i min erfaring stort set altid et udtryk for utryghed.
Altså jeg er lidt uenig med dig Anne Mette H. Jeg forstår godt når du siger du ikke bruger pisken til at påføre smerte, men jeg er 100% sikker på at den er blevet brugt i den forbindelse af en anden, ellers ville hesten ikke reagere som den gør (altså gøre alting fint så snart du tager pisken i hånden). Hesten tænker dog ikke at nu skal den gøre det rigtige, for ellers... derimod associationerer hesten pisken med noget. Jeg kan ikke forstå hvorfor så mange har så meget imod at bruge pisken som negativ forstærkning, for det er netop den slags "træning" hestene bruger på hinanden. hvis én hest vil flytte på en anden bruger den negativ forstærkning ved at pålægge tryg (eller bid) indtil den anden flytter sig og når den gør bliver den ladet i fred. Det samme gælder så når man som menneske vil flytte på en hest. Man starter med ganske lidt og går derefter op i faserne indtil man "bider" (eller slår) med pisken indtil hesten flytter sig. Det kan godt være at man i starten lærer hesten at den skal reagere, for ellers...!, men efter kort tid gør hesten det pr. respons og ikke fordi den ved at den bliver straffet hvis den ikke gør det. Når man træner Parelli er målet jo at tegnene skal være så diskrete som muligt, men til gengæld kan det være nødvendigt at bruge kraft, men det er KUN hvis man har spurgt pænt først en masse gange og bliver ignoreret.
Det er faktisk netop min pointe, at pisken i langt de fleste tilfælde har været brugt til at påføre smerte - hvis ikke af en selv, så af en anden i hestens liv. Det er derfor, pisken har så stor en virkning på mange heste, ellers kunne trænere bare benytte andre hjælpemidler til at give signaler med, men det er de færreste, der gør det. Jeg forstår dog ikke, at man skal nå helt op til at "bide" eller "sparke" hesten. Hvis den ikke gør, som man beder om, har den sandsynligvis ikke forstået, hvad man ønsker, eller man har ikke sørget for, at det virker gavnligt for den at gøre det. En hest vil altid gøre det, der virker mest gavnligt for den. Det er altså op til os at få den til at foretrække det valg, vi ønsker, den skal træffe. Der er visse gloser i hestesproget, jeg ikke ønsker, min hest skal benytte overfor mig. Det er fx bid og spark. Hvis jeg gerne vil have, at hesten "taler" pænt til mig, er det nok en god ide at gå foran med et godt eksempel og "tale" pænt til den. 
Flinkhedsfaser? Pisk? "Mindre faser på et følsomt sted kan også gøre det"? Ja, det er da ikke så mærkeligt, hvis   bliver bange for pisken i hvert fald.
Forstærkning og straf er jo noget mennesket har fundet på, hesten er nok ligeglad. Alt hvad den registrerer er smerte, når pisken bruges til andet end at skubbe med. Jeg er ret sikker på at hesten er bedøvende ligeglad med hvad vi kalder det og hvad hensigten er. Igen en masse smarte ord, men det der i virkeligheden sker er handling = smerte -> handling ophører. Og trygheden som Julie beskrive ovenfor kommer igen af konsekvensen. Hesten ved, hvordan den kan undgå smerte. Men havde man ikke benyttet smerte i træningen, så havde hesten ikke behøvet den viden. BeritH
Anne Mette, du får det til at lyde som om vi slår/afstraffer vores heste hver eneste gang vi træner dem. Vi gør det   hvis vi har spurgt pænt en masse gange først men uden reaktion. Til gengæld ignorerer vi hvis vi får den forkerte reaktion - så længe vi får én er det fint - og vi holder op (retreat) eller gnubber (friendly game) så snart reaktionen kommer. Dog vil man kræve den rigtige reaktion hver gang, så snart hesten ved hvad øvelsen går ud på, MEN vi ignorerer stadig de forkerte. Man bliver nødt til at påvirke den for at få en reaktion frem. Den gør det jo kke af sig selv. Dermed ikke sagt at man skal bruge pisk, men det er ret logisk da pisken er ment som forlængelse af ens arm der hvor man ikke kan nå.
gik godt for os selv i dag - uden underviseren  Freja fik besked på at stå pænt, lige da jeg trak hende ud af boksen, blev skubbet på plads, når hun moslede, fik klap og 'mankeklø' når hun gjorde så stod pænt - og fik gulerod eller 'mulegnub' (som hun elsker), når hun var rigtig dygtig. Det gik så fint  Jeg rumsterede omkring hende med dækkenet, og min søster lagde sadlen op på hende og ned igen osv. Én gang forglemte hun lige et lidt løftet bagben, men så gik jeg frem imod hendes hoved, og så kom hun helt bestemt i tanker om, hvad det var hun lige havde lært  Og bagefter, da hun var kommet tilbage i boksen, stillede jeg mig hen til de farlige tørveballer og holdt på en balle, mens jeg 'mulede' hende - hun stod i begyndelsen med opspilede øjne, men det hjalp absolut efterhånden  Så, det var virkelig en god træning, vi der fik demonstreret i går   
godbidder kan være meget svære at håndtere - og nogle heste kan ikke klare at få godbider uden at de meget let (= ved kun ganske få fejl fra rytterens side   ) bliver for krævende 
Nu   en hest jo en hest og ikke et menneske. Jeg har aldrig forstået folk der blev harme over at en uartig hest fik et spark med en oversiden af støvle. Personligt ville jeg hellere have et menneske spark end et hestespark, da heste kan holde til lidt mere end os. Hvilket vi ser dagligt hvis man da tillader sin hest at have selskab af andre heste på folden. Så når jeg giver min uartige hest et spark, er det for at minde den om at det er mig der er flokkens leder. Det er for at "tale" til den på dens eget sprog, ikke for at mishandle det "stakkels dyr". Heste er store dyr, og det er farligt hvis flokkens heraki ikke er afklaret. Robur, når du i dit indlæg skriver at: Så tænker jeg;   han tog det som en udfordring. Han behandler dig som et flokmedlem, og afsøger dine grænser. Hvis du ignorere det, så signalere du i princippet til ham, at du er den underdanige og finder dig i at han gør det - altså at han bestemmer. Når napperiet aftager, er det sansynligvis fordi han ikke ser noget behov for yderligere magtkamp, når du har "givet op". Heste kuer jo heller ikke hele tiden hinanden på folden, kun ved eksempelvis vandtruget hvis en hest af lavere rang tror den skal til først. Christina A, du skriver at: JA hvis hesten sparker og bider uden grund, har den   respekt for dig - du er ikke dens leder. Sådan en hest er farlig for sine omgivelser. Hesteflokke er i naturen et heraki, og hvis du ikke er over din hest, er du under den. Har du nogensinde observeret en hesteflok på folden? Man skal selvfølgelig   straffe heste uden grund, men en uartig hest der er farlig for sine omgivelser, er det nødvendigt at sætte på plads. I mine øjne er det bedre at gøre dette på hesten egen måde, og ikke ved f.eks. at fortælle den, at den må gå i seng uden aftensmad.   forstår den i hvert fald ikke!  Mvh Lise
Ja, nu blev det slet ikke aktuelt med ridningen alligevel, da jeg var for doven både onsdag og torsdag. Og fredag havde hun fri, så det blev først i går, hun blev redet efter vaccinationen. Men så ved jeg det da til næste år, at jeg umiddelbart godt kan ride lige efter. Mange tak for jeres svar  Mvh. Julie
Jeg vil gerne høre, hvad I andre kigger på, når I vurderer, om en hest trænger til et klap i rumpetten eller et klap på halsen og "nårh, lille musse, skal vi prøve forfra"  Grunden er selvfølgelig, at når der er et "hjælp, min hest stejler, bider, løber, er umulig"- indlæg herinde, så kommer der typisk to typer svar, nemlig: 1. Den er fræk / dominerende / tager røven på dig og i øvrigt opdrager heste også hinanden på folden, så bid eller spark igen 2. Den har ikke lært, hvad den skal, klap den (på den søde måde) og start forfra med at lære den det. Selvfølgelig til samme indlæg! Og det synes jeg er interessant, for hvad bygger man egentlig disse to temmelig modsatrettede konklusioner på? Jeg synes egentlig, at jeg godt kan kende forskel på, om hesten trænger til det ene eller det andet. Og jeg synes, at jeg har mødt nummer to meget oftere end nummer et. Men det irriterer mig lidt, at det nærmest bare er en fornemmelse, jeg har. mvh. tina
Ja hvordan definerer vi så konsekvens? Hvis hesten ikke flytter sig ved et blidt tryk (måske nærmere moser igen, eller bider/sparker), fordi det ikke er installeret i hesten, hvordan vil I så geninstallere det? klikker??? join up?? slag med pisk??? Er vi ikke ude en i ekstrem situation, der skal løses bedst muligt og hurtigts muligt af hensyn til vores og andres sikkerhed? Og er vores valg af metode ikke meget afhængig af temperament og baggrund? Jeg synes det er da rarest hvis man skal bruge lette hjælpere/ hviske og det kan jeg da også gøre med mine heste, der er født hos mig ( de kan håndteres af mine børn, 7 og 9 år), men det er da kun fordi de har fået en god føl opdragelse (ikke fejlinstallationer og de er trænet mens de endnu var små og håndterbare) og lever det liv de gør med masser af udeliv og grovfoder. Det sidste er MEGET vigtigt. For mine englebasser ville blive uhyrer, hvis jeg satte dem på et ridecenter med lidt eller ingen foldtid, eller hvis de kom ud til en der var usikker, bange og ikke konsekvent med ros og ris. Men jeg tror et rap på det rette sted efterfulgt af masser af ros for den rigtige adfærd, er bedre for hesten end årevis af slåskampe og frustrationer. Hold nu op X, stå så stille, hiver i tøjlen, i grimen osv. Men kan helt undgå rappet, så er det da bedst. Man må også finde den hest, som passer bedst til ens temperament og evner. MVH Christina
Jeg mener ikke, at et "hurtigt rap" nogensinde er svaret. Så dér er jeg uenig med Christina, men jeg kan til gengæld mærke tydeligt forskel på den plag, jeg selv har avlet og opdraget fra lille og den anden, som jeg har købt som næsten uhåndteret, da den var 10 måneder. AnneMette: Det er rigtigt, at man kan tage enkelte sætninger ud af en sammenhæng, og få dem til at lyde som dyremishandling. Men det gør jeg jo ikke. Jeg peger på konkrete eksempler, hvor MR vælger eller anbefaler løsninger, som jeg mener er direkte barbariske. Bukstroppen og sparkeringene er én ting - men løsningen på trailerproblemet, praksis med at lade en hest løbe forvildet rundt med en dukke på ryggen og/eller plastik flagrende omkring sig, hele JU-showet, som ikke har nogen dokumenteret, positiv effekt, men tvært imod kan være skadelig, hvis man skal tro forskningen på området (her taler jeg om LeDoux)... den antropomorfistiske forestilling om at heste kan lave aftaler eller "forhandle kontrakter" om lederskab med mennesker, med andre ord love, at de vil føje træneren fremover. Det er altså ikke enkelte ord og sætninger taget ud af en sammenhæng. Det er valide årsager til at MRs system ikke kan betegnes som blidt eller specielt nyskabende. Jeg er da glad for at du ikke anser stejlen som et problem, men det var jo dig selv, der bragte eksemplet på banen  M.h.t. "brug af pisk/carrot stick", så ved hesten ganske rigtigt ikke, om der er tale om straf eller forstærkning. Men den føler virkningen af træningen, og hvis der er tale om at hesten bliver mere angst og mere forvirret, er pisken brugt forkert. Hvis hesten derimod bliver mere afklaret og mere rolig, er pisken brugt rigtigt. Jeg har lært min ridehest at træde tilbage a'la McLean ved først at signalere med et let træk bagud i tøjlen, og så eskalere til en (ligeledes let) vibration af biddet i kombination med tap med pisken foran på forbenene. Så snart hesten træder tilbage, ophører al indvirkning i sagens natur... og hvis hesten træder tilbage med det samme for den helt lette tøjlehjælp, udebliver vibrationen og pisketappene. Jeg har IKKE slået min hest - jeg ville til enhver tid lægge knæ til pisketap af den styrke, jeg brugte. Men hesten vil alligevel gerne undgå dem, for de må formodes at være ret irriterende. Inden for 5 til 10 forsøg, var hverken pisken eller vibrationen nødvendig, og jeg kunne nøjes med den helt lette tøjlehjælp. Lettere end hvis jeg f.eks. var startet med tøjlen, og bare havde ventet på en reaktion uden at eskalere. Det havde let resulteret i at hesten havde vænnet sig til presset, så der skulle mere pres til for at få en reaktion. Resultatet er, at min hests nervebane for "stop/baglæns" er særdeles velkonsolideret, for vi har øvet stop/bak rigtigt mange gange for den fine hjælp. Så da der i går var to tømrere fra Rold, der slog lejr ved min fold med en kæmpe kompressor og en meget højlydt sømpistol, var jeg ikke nødt til at bede dem om at stoppe, da jeg skulle have heste ind. For (de fleste af) mine heste *forstår* stop på et meget, meget dybt niveau, hvor reaktionen nærmest er blevet en refleks. Ikke fordi de er bange for at blive tæsket på forbenene med en pisk eller flået i munden. Jeg har ikke pisk med, og de har ikke trense på. Men fordi de har fået   at stoppe, så snart de føler et lille træk i grimen. Det er da til at forstå   Man kunne så sige, at det er bedre, hvis hesten forbliver rolig, fordi den "stoler" på mig. Men her er det sjove: Når min ene hest en sjælden gang flipper ud over at blive efterladt på folden, og den ræser rundt og bukker og grynter, OPSØGER den mig ligefrem, og så snart jeg har klipset tovet på den, slapper den af. Den har lært at associere det at gå i snor med at være rolig, så når den er bange, kan den finde på at lede efter "hende med snoren", fordi hun kan noget, der gør den tryg og rolig. Sejt! Mvh Julie
>>>Den har lært at associere det at gå i snor med at være rolig, så når den er bange, kan den finde på at lede efter "hende med snoren", fordi hun kan noget, der gør den tryg og rolig. Sejt!<<< Eller også ved den, at når du kommer med snoren, så kommer den ind til de andre, istedet for at skulle rende rundt alene på folden. BeritH
Ja, det er en mulighed, men så skulle man tro, at hesten ville trippe ind mod stalden, ikke? Hvis den har så travlt med at komme ind, at den løber rundt som en idiot, er det da påfaldende, at den kan slappe af, selvom de andre stadig er ude af syne. I øvrigt virker den pågældende hests stop også i andre stress-situationer. I morges stod den bomstille ved siden af sømpistolen fra Rold og gnaskede gulerødder. Selvom de andre heste løb rundt i den anden ende af folden og prustede og lavede badutspring   Den forbliver også under kontrol, hvis jeg f.eks. er på vej ud med den, og de andre bliver bange for noget, og begynder at løbe rundt. Det er i det hele taget en meget pålidelig hest nu, og det var det altså ikke, dengang jeg købte den   Så hurra for systematisk anvendelse af læringsteori herfra  Mvh Julie
Som sagt mener jeg, det er spild af tid at fortsætte den diskussion om MR og hans hestevenlige/uvenlige metoder, hver gang vi taler hestetræning. Vi er vist nået frem til, at vi er uenige. Jeg mindes, at der var et McLean trailerkursus, der gik helt galt - det illustrerede vist meget godt min pointe med, at man skal udføre øvelserne rigtigt, hvis træningsformen skal kunne bedømmes rigtigt. Din opfattelse af, hvad MR gør i Join-Up, har ikke noget at gøre med, hvad han rent faktisk gør. Lige så lidt som jeg vil afvise, at McLeans metoder virker til trailerlæsning, fordi det ikke gik så fantastisk godt på det kursus. Mht. stejlen, var det dig selv, der mente, det var et problem i den anden tråd, derfor nævnte jeg det, ikke fordi jeg selv mener, den slags er et problem. Og nej, jeg mener ikke, at I slår jeres heste, hver gang I træner, men jeg kan da se på reaktionen, at jeg har ramt et ømt punkt her. Jeg siger blot, at jeg personligt gerne vil finde en anden vej end den, der går via smerte. Jeg er stadig ved at lære, og derfor kan jeg ikke bare gøre det så hurtigt, som jeg vil kunne, når jeg har lært mere. Det betyder ikke, at træningsformen ikke virker, blot at jeg ikke har lært den ordentligt endnu. Igen handler det ikke om, at den er specielt indviklet, men måske lige så meget om, at jeg ikke har hesten hjemme og har andre ting, jeg også skal i mit liv, så jeg ikke kan bruge så meget tid til det, som jeg gerne vil, og ikke kan træne, når det passer mig bedst, men skal gøre det, når jeg er på stedet. Det gør så igen, at man er i et miljø med andre, og man er nødt til at tilpasse sig. Der er meget, der er lettere, hvis man har sin hest hjemme og har mulighed for at træne med den, når man er mest oplagt. Jeg indrømmer gerne, at jeg laver fejl med min hest, når jeg er stresset, træt, der er problemer på opstaldningsstedet osv. Det arbejder jeg med, men det ville ikke være anderledes, hvis jeg trænede efter McLean eller Parelli. Selvfølgelig ville jeg have færre problemer med min hest, hvis jeg havde fuldt styr på alting og masser af tid til rådighed. Det har jeg så ikke, og vi har det faktisk rigtigt fint begge to trods alt.  Naturligvis vil din hest søge til dig, Julie, når den går alene på folden. Det er der da intet mærkeligt i. Den ville søge til mig, hvis jeg gik derud, selvom den aldrig har set mig før. Det er præcist den slags, jeg mener, når jeg siger, at man skal se hestes følelser for det, de er, og ikke lægge for meget i det.
Nej, det bliver altid en kedelig diskussion, det har du ret i   Mest fordi du aldrig svarer på mine spørgsmål. Er det bedre at skræmme en hest end at forårsage den et moderat, fysisk ubehag? Hvornår er det acceptabelt at bruge en smertefuld straf til at kurere en adfærd, der beviseligt er baseret på konflikt? Findes der heste, der "ikke vil samarbejde"? I så fald, hvordan får man dem til at ville det? M.h.t. trailerkurset var det ganske rigtigt ikke den bedste opvisning i brug af læringsteori, jeg har bevidnet. Men som du siger, skal principperne bruges efter bogen, for at man kan vurdere dem, og derfor udtaler jeg mig også kun om, hvad MR selv kan finde på, og hvad han anbefaler i sine bøger og på sin hjemmeside. Min "fortolkning" er såmænd slet ikke min egen, men derimod en redegørelse for, hvilke mekanismer, der   får metoderne til at virke ifølge de etologer, der beskæftiger sig med heste. Jeg er sikker på, at det ikke er meget værre at bruge JU end at gøre så mange andre unødvendige ting, som måske eller måske ikke kan forårsage varig skade. Så derfor har jeg heller ikke noget imod at folk bruger metoden. Jeg stejler til gengæld over at den bliver betegnet som mild eller baseret på hestens naturlige kommunikation og behov. Det er der intet belæg for at sige. Og nej, det er ingen selvfølgelighed at min hest opsøger mig på folden, når den er alene, for den ved jo godt, at jeg ikke er en hest eller en del af dens flok   Den opsøger mig, når der er noget, den kan opnå ved det, og det er der ikke altid, bare fordi den er alene. 99 ud af 100 gange er den ligeglad med at de andre går ind. Og så kommer den ikke ræsende imod mig, men derimod gående i et adstadigt tempo. Hvis den altså ikke bare bliver stående i det fjerneste hjørne, så jeg må hente den. Men det var nu ikke for at illustrere mit fantastiske Wendy-bånd til min hest at jeg fortalte historien   Det var for at illustrere, at en simpel, operant betinget adfærd til forveksling kan ligne "respekt" eller "tillid". Min hest får en belønning (ro), når den kommer hen til mig. Derfor kommer den. Ikke fordi jeg er dens leder eller taler "the silent language of equus"      Mvh Julie
Jeg er enig med dig julie. Du beskriver præcis det jeg tænker, bare bedre end mig   . Jeg tror helt sikkert at du har fat i noget meget vigtigt, for hestene kan ikke 100% anse mennesker som deres leder, da vi jo ikke er heste, men hvis de har en fordel i at være sammen med os er det klart de vælger vores selskab. og igen er den metode vi begge bruger mest i overensstemmelse med hestens naturlige måde at lære tingene på. Anne Mette: jeg forsår dig ikke længere. synes du bliver ved med at modsige dig selv hver gang du skriver noget nyt...? 
Som sagt har jeg svaret på dine spørgsmål igen og igen og igen, men du bliver jo ved med - som også her - at komme med udsagn, der ganske enkelt ikke er belæg for. Havde du haft et ægte ønske om at få svar på dine spørgsmål, skulle du da have sagt ja til tilbudet fra MR selv om at svare på dine indvendinger. Jeg kan give dig mine tanker, men han kan som den eneste i verden give dig hans personlige grunde til at skrive, sige og gøre, som han gør. Jeg bruger hans træningsmetoder i et vist omfang, men jeg kan da ikke tale mere for ham, end du kan tale for McLean. Hvorfor vil du have svar fra mig, hvis du ikke vil have svar fra manden selv? Mit gæt er, at du slet ikke vil have svar. "Jeg har en god teori, lad være med at forvirre mig med kendsgerninger.." Jeg har personligt ikke meget til overs for Parelli-metoden, men hvis PP indbød mig til en demo og en snak, ville jeg da tage imod. Jeg er nemlig ikke bange for at få mine fordomme udfordret og lære nyt. Det er i øvrigt en videnskabelig indstilling, at man aldrig drager konklusioner på for lille et grundlag. Hvorfor tror du, det varer så mange år, før et nyt lægemiddel kommer på markedet, selvom det er "videnskabelige bevist", at det virker? Det skyldes, at intet er bevist, før det er efterprøvet igen og igen og igen af mange forskellige forskergrupper under mange forskellige forhold. Det er den videnskabelige arbejdsmetode. Når man betragter forskningen ægte videnskabeligt, er der faktisk ikke ret meget, der virkelig er "videnskabeligt bevist". Og da slet ikke "Sandheden om heste", som McLean kalder sin bog på engelsk. Alene titlen er direkte uvidenskabelig, men også her er jeg da parat til at lade tvivlen komme manden til gode og se og høre, hvad han selv har at sige. Okay, så din hest kommer nogle gange hen til dig, nogle gange ikke. Fint nok. Hvad det beviser, ved jeg faktisk ikke, men det må jo betyde noget for dig, siden du nævner det. Men okay, lad mig så endnu engang svare på dine spørgsmål: >>Er det bedre at skræmme en hest end at forårsage den et moderat, fysisk ubehag?<< Jeg taler om smerte, ikke moderat, fysisk ubehag. Moderat, fysisk ubehag giver Dually-grimen, når den øver pres mod hestens næseryg. Jeg går ud fra, du igen henviser til din fejlfortolkning af det, der foregår i Join-Up, når du taler om at skræmme hesten. Hvis du havde taget imod MR's invitation, havde du haft lejlighed til med egne øjne at se, at hestene ikke er skræmte, og det er da heller ikke formålet med øvelsen.  >>Hvornår er det acceptabelt at bruge en smertefuld straf til at kurere en adfærd, der beviseligt er baseret på konflikt?<< Straf - aldrig. Konsekvens af handling - har du elhegn på din fold? Hvorfor er sparkeringene og bukkestopperen værre end et elhegn? Jeg er ikke pjattet med de to anordninger, som du udmærket ved, men de bliver da også først brugt, når alt andet har slået fejl. Du får det til at lyde, som om det er det første, man kaster sig over, når man møder en hest, der tjatter lidt til boksvæggen eller bukker lidt i glæde. >>Findes der heste, der "ikke vil samarbejde"?<< Nej.  >>I så fald, hvordan får man dem til at ville det?<< Hvis man har en hest, der ikke vil samarbejde, må man se på, hvad man gør forkert, for det er aldrig hesten, der fejler.
>>Jeg tror helt sikkert at du har fat i noget meget vigtigt, for hestene kan ikke 100% anse mennesker som deres leder, da vi jo ikke er heste, men hvis de har en fordel i at være sammen med os er det klart de vælger vores selskab.<< Helt enig. Jeg har intet ønske om at være min hests leder. Så skulle jeg også være på folden og i stalden 24 timer i døgnet, ellers skulle min stakkels hest jo være uden leder, mens jeg ikke var der. Næh, den ser mig ikke som sin leder. Jeg har bare vetoret, når vi skal træffe beslutninger om fx, hvornår vi skal krydse vejen.  Det er svært for mig at vide, hvad du mener, jeg modsiger, men jeg mener ikke selv, der er nogen modsigelse i det, jeg siger.   Kom med eksempler, så skal jeg prøve at forklare. 
Jeg kan næsten ikke forestille mig noget værre end en audiens med Monty Roberts   Jeg ville også have takket nej til L. Ron Hubbard og Saddam Hussein. For det første har jeg ikke opfundet behaviourismen, og som sådan ville det være i lånte fjer, jeg argumenterede dens validitet i et sådant forum. For det andet argumenterer MR (i sine bøger, på sin hjemmeside og på de videoer, jeg har set) på baggrund af sin egen version af adfærdslæren, som ingen seriøse etologer i verden deler. Ergo er det endog MEGET svært at komme i tanke om nogen fornuftig konklusion, der skulle være mulig i kraft af min accept af MRs nådige indbydelse   Desuden var det i Aarhus. Jeg sendte invitationen videre til flere af DKs mest velansete hesteadfærdsforskere, men ingen af dem så muligheden som tilpas seriøs til at de gad deltage. Tænk engang   Heldigvis kan vi se MR skræmme livet af islænderen Laki lige her på HN under WebTV. "Oppe på dupperne" vil jeg betegne som en underdrivelse. Og læg lige mærke til, at hesten faktisk frivilligt følger efter MR FØR han udfører JU. Nå - jeg må minde mig selv om at denne tråd handler om Parelli og McLean. Selv har jeg haft lidt svært ved at acceptere idéen om det eskalerende pres. Men vi bruger det jo alle, når vi kigger vores adfærd efter i kanterne. Jeg slår ikke mine heste... jeg tror ikke på brugen af positiv straf eller flooding. Jeg tror på negativ forstærkning og positiv forstærkning, habituering og ombetingning. PNH inkorporerer de fleste af disse kvaliteter. Det som mangler (synes jeg) er en ægte, videnskabelig fundering. Højre og venstre hjernehalvdel er noget vrøvl... også som metafor. Lederskabet kunne tones ned, og lekturen kunne få styr på de korrekte definitioner på læringsteoretiske begreber. Der kunne indskærpes mere tydeligt (som Monty Roberts i øvrigt gør det) at det ikke er smart med modstridende hjælpere. Og begrebet "disrespectful" kunne afskaffes helt. Ellers er jeg faktisk gået hen og blevet en fan, og jeg ville 3000 gange hellere overlade min hest til 99E end til en Montynød. Pyha... det var en smøre. Jeg har tilbragt ALT for meget tid på Hn de sidste 4 døgn, fordi jeg har passet mit syge barn, som sover det meste af tiden   Glimrende undskyldning. Mvh Julie
Jeg tror du misforstod rappet... Det er i den situation hvor hesten sparker ud, den rammer "elhegnet"! Ikke to minutter efter sparket, nu skal jeg lære dig dumme krikke... Kun i ekstreme situationer for at undgå en fare og som forstærkning af en hjælp hvor de lette hjælpere ikke er gået igennem. Afpas forsvaret efter angrebets farlighed hedder en fortolkning af straffeloven. En anden ting jeg synes ikke om brugen af bid i en træningssituation fra jorden f.eks ved trailerlæsning. Hvis hesten springer til siden så er risikoen for stor for ødelagt mund, eller hvis den løber væk og træder i tøjlen. Kan denne diskussion ikke foregå uden at blive personlige, ord som Montynød f.eks??? MVH
Tjah, hvad kan jeg sige efter så fordomsfuld en svada. Manden var faktisk indstillet på at tale fornuftigt med dig og svare dig på dine spørgsmål - som du jo siger, du gerne vil have svar på, og stiller så mange gange og så ofte her på HN, at man næsten skulle tro, det var rigtigt. Når du bruger så meget tid og så mange kræfter på en mand, skulle man ikke tro, det var så stor en overvindelse at tage til Århus for at høre hans forklaring på de skrækkelige ting, du mener, han gør. Og jeg tror såmænd gerne, han havde taget en samtale på telefonen, hvis det var så vanskeligt for dig at overkomme. Men du ville have fået svar på dine spørgsmål, og som sagt tror jeg faktisk ikke, du ønsker det. Heldigvis er McLean ikke så fordomsfuld, og han og MR har da haft samtaler og set hinandens træningsformer. Jeg forstår sandelig godt, hvis diverse danske adfærdsforskere ikke har lyst til at deltage i dit useriøse korstog mod MR ved at overtage din plads til MR's demo. Hvad angår Laki, så er det godt gået, at du kan se, at hesten er skræmt, ud fra et lille web-klip, mens alle de erfarne hestefolk, jeg har talt med, som rent faktisk var til stede på Vilhelmsborg, så noget helt andet. Ja, Christina, jeg ville også ønske, at man kunne føre en fornuftig og voksen samtale om emnet hestetræning, og tråden her begyndte da også godt. Men når man føler så stærkt for et emne, som Julie føler mod MR, er det nok svært at bevare det kølige overblik. MR er som McLean og Parelli en mand, der har gjort sig en masse tanker og fået en masse erfaring med hestetræning. Uanset at jeg er enig med MR i det meste, kunne det aldrig falde mig ind at overdrage min dømmekraft til en anden person. Vi må hver især finde ud af, hvad vi ønsker med vores træning, og med hvilke måder vi bedst kan nå disse mål. Al denne skyttegravskrig mellem diverse træningsretninger gør i hvert fald intet for at gavne hestene. I stedet burde vi lære af hinanden og forsøge at finde ud af, om der er noget, de andre har opdaget, som vi kan bruge, selvom vi måske er grundlæggende uenige med dem i mange ting. Og med en omskrivning af et gammel romersk citat: Forøvrigt mener jeg stadig, at heste har hestefølelser. 
Montynød er da et ret mildt udtryk. Helt ærligt... det var i hvert tilfælde ikke ondt ment   Jeg giver hermed tilladelse til at man kalder mig en ES-nød, hvis det skulle blive aktuelt. Og jeg undskylder, hvis jeg har stødt nogen ved at bruge udtrykket "nød". Christina, jeg forstod godt, hvad du mente med dit rap   Jeg bestræber mig dog selv på ikke at "rappe". Jeg tror på at det er bedre at fjerne årsagen til den uheldige adfærd end at forsøge at få hesten til at forbinde den med noget ubehageligt. Jeg mener, at der er for stor risiko for, at hesten associerer straffen med noget andet end tilsigtet. "Elhegnet" har jo netop ingen anden funktion end at holde hesten på afstand. Så her er positiv straf ret velegnet. Men forestil jer, at I havde et træhegn uden el-tråd, og I gik rundt med hesten i snor, og vappede den én over mulen med en pisk, hver gang den forsøgte at tygge i brædderne. Brug af bid ved trailerlæsning... jeg er delvist enig. Selv bruger jeg en rebgrime  AnneMette - der er ikke noget korstog. Du opfatter det bare sådan, fordi du selv er Montybetaget. Jeg kan heller ikke lide rollkur, barring, indspændingstøjler og en masse andre ting, som jeg lystigt argumenter imod på HN ved at liste mine grunde til at være imod. Det er også metoder, som nogle folk mener, er super velegnede til træning af heste. Dem er jeg så uenige med... det må man vist godt i et debatforum   Du må også mene, at McLean har trukket sin PhD i en tyggegummiautomat. Det er et frit land. Du synes, det er synd for hesten at træne den med eskalerende signaler (især når man bruger pisk). Jeg synes, det er mere synd for hesten at jage den rundt i en rotunde til ingen verdens nytte. Jeg ved ikke, hvilke "erfarne hestefolk", du har talt med, men når en hest løber rundt og rundt i højt tempo med næsen i sky, forjagede bevægelser, kroppen orienteret ud og væk og øjnene kørende i hovedet... så er det generelt vedtaget, at den er stresset og utilpas. Jeg mener under ingen omstændigheder, det er rimeligt at kaste en longe efter sådan en hest. Især ikke, når den allerede følger frivilligt efter træneren. Forøvrigt har McLean udtalt sig imod Join-Up siden MRs demonstration i Holland   Så ikke noget nyt dér. Jeg forstår ikke, hvorfor man absolut skal bevidne metoden live for at kunne vurdere den. Mvh Julie
Montybetaget. Tjah. Hvad skal man næsten sige til dine Wendy-udtryk, som om vi var små piger, der havde plakater af vores yndlingsstjerner på væggen? Måske er det din indstilling til hestetræning, der afspejles her? Hvem ved, men det er i hvert fald ikke min. Jeg er ikke det fjerneste Montybetaget. Jeg har blot undersøgt markedet for træningsmetoder og fundet en, jeg føler mig godt tilpas med og på bølgelængde med. En træningsmetode, vel at mærke, ikke en træner. Monty er en mand som alle andre, med gode og dårlige sider. Jeg har mødt ham, talt med ham og føler ingen fanbetagelse, blot den sædvanlige respekt, jeg også ville møde McLean med. Det irriterer mig blot, når jeg ser fejlagtige fortolkninger blive lagt til grund for fordømmelse af en træningsmetode, når jeg ved, at det ikke forholder sig sådan, som du siger. Og jo, man bør nok se det live for at kunne vurdere det, men det er nok ikke så sjovt, da man så har sværere ved at fastholde sine fordomme. Formålet med Join-Up er hverken at jage hesten rundt eller at få den til at følge efter træneren. Allerede der er to meget grundlæggende misforståelser. Formålet er at åbne en kommunikation mellem de to. Det sker rent faktisk, hvilket jeg kan bevidne ud fra personlige erfaringer. Og det skete også med Laki. Hvad du mener at have hørt McLean sige efter Holland, skal jeg ikke gøre mig klog på. Jeg venter på at høre det fra anden og mindre fordomsfuld side. Det står ham frit for ikke at være enig med MR, men jeg vil stadig til enhver tid komplimentere ham for, at han rent faktisk tog sig tid til selv at se, hvad det gik ud på. Det er sådan, voksne mennesker opfører sig.
Tjaa..jeg syntes til tider det er svært at vurdere om han er en bølle eller er bange. Du har ret i det er en fornemmelse, blandet med tidligere erfaringer. Nogle gange er det meget tydeligt, men nogle gange er jeg også i tvivl. Tror de forskellige svar herinde mere viser de forskellige personer vi er, end om det er en bange/bølle situation.
har brug for en situation for at sige hvad jeg ville gøre. MEN! min mening er i fht mig selv! At - hvis den hest jeg rider gør noget jeg føler er en unode, så er jeg "opdraget" med at det er rytteren der har fejlen, og ikke hesten! Da jeg allerførst begyndte at ride min hest havde han en tendens til gerne at ville løbe fra det hele, enten hurtigere tempo eller løb ud igennem skuldrene. > Jeg begyndte at stoppe ham HELT hvergang han spændte om eller løb "fra" mig. og få både ro på ham og mig selv. Det virkede for os! En anden ting jeg har lært - af en rytter fra den spanske rideskole - er at det er en rigtig god ide at longere hesten ca 10-15 minutter inden man rider. longen gennem bidringen og enten fast i gjorden eller foran på sadlen. Det gør jeg hver dag jeg rider, og det har givet det lille ekstra!
Og min daglige omgang med de Smukke. Dullen er ikke bange for noget. Smukke Ganger er nem, han spænder i halmusklen og jeg kan se det på hans øjene.
... når det drejer sig om mine egne heste, men når det gælder andres heste, er det straks vanskeligere. Jeg er opdraget med, at man lige kigger indad, inden man "svinger labben" - og er man stadig i tvivl, så ignorerer man i første omgang den uønskede adfærd og fortsætter mere eller mindre, som om intet er hændt. Så skal man nok opdage om det skyldes det ene eller det andet  Når folk herinde giver så forskellige råd, så tror jeg simpelthen at det afspejler at vi har vidt forskellig tilgang til dyrene - og vidt forskellige oplevelser med dem. Hvis intet andet er nævnt, går jeg som regel ud fra, at det drejer sig om ganske almindelige fornuftige dyr, fordi det er MIN virkelighed - men jeg kan da snildt komme i tanker om et par stykker, der automatisk går ud fra, at det drejer sig om problematiske heste med ubehandlede traumer i bagagen, sikkert fordi det er DERES virkelighed. Der er vel ikke én vinkel der er mere "rigtig" end en anden - man skal bare huske at tænke sig lidt om før man svarer (eller spørger, for den sags skyld). Hilsen Sif
der ikke råder folk til at klappe til deres heste, når de oplever problemer, men i bund og grund, er det nok fordi, at jeg har fundet ud af, at der findes nemmere veje, end at kæmpe med kræet. Jeg tror ikke på, at der findes dominante, frække heste, der ønsker at tage røven på deres ejere. Men der findes utrolig mange heste, der er opdraget til, at lave ballade. Jeg har endda selv fået opdraget Sedoj til at være en hest, der stopper og kigger på alt, netop fordi jeg lod ham stoppe, klappede ham, og fortalte ham, at det var synd for ham, og så fik han en pause. Det lærte han hurtigt... Det er lidt sværere at afinstallere dette igen, men vi er da på vej. Jeg er nok et sted imellem disse to kategorier. For som sagt mener jeg ikke, at det hjælper noget at slå eller sparke til hesten. Men jeg mener heller ikke (længere), at man skal klappe den sødt og nusse den, når den ikke gør noget som vi øønsker. Jeg mener i bund og grund, at det hele bunder i fejl i opdragelsen eller ridningen, og derfor rytteren/ejeren/træneren, der skal lave noget om...
awina: Jeg tror, du har ret i, at måden vi reagerer på, siger meget om, hvem vi er. Spørgsmålet er, om vi i virkeligheden falder for en bestemt type hest? Måske er det derfor, at nogen ikke kan forestille sig, at det skulle være nødvendigt med en hurtig i måsen - de har aldrig haft sådan en hest, for de falder ikke for det. Mens andre bare ikke er til nervøse hysteriske typer, der skal have tingene ind med skeer en gang til? Anne D: Vi er enige om, at det altid er rytterens fejl. Men for at rette på fejlen, er det da vigtigt at vide, om hesten er bange eller ej  Illum: Hvordan kan du se det på hans øjne? Min nye viser det hvide i øjnene, når hun er utryg, så hun er også nem. Sif: God opdragelse der  Eva: Gud ja, endnu en kategori og hvilken beskrivelse af den   Nysgerrig tændt ville jeg helt klart have kategoriseret som bangebuks - men den kan vel også hurtigt vende og blive til en bangebuks? - altså hvis der pludselig sker noget med det, den er tændt på... Kan man lave en bangebuks om til en nysgerrig tændt ved træning? Hvordan ser du på øjnene af din, om han er bange? Susanne: Jeg ville heller ikke klappe/nusse en hest, der gør det forkerte, uanset om den er bange eller en bølle. Men der ER forskel, synes jeg. Min nye hypper bed efter mig, da jeg havde haft den et par dage. Så vidste jeg, at jeg var gået for hurtigt frem, for hun er bestemt ikke nogen bølle  I øvrigt har jeg tænkt lidt mere over, hvad jeg kigger efter. Øjnene helt klart, om de er store, om musklerne er spændte, specielt i hovedet. Og så kigger jeg efter, om hesten bevæger sig i ryk eller om den bevæger sig flydende. Og det er altså lige fra hvordan den vipper med ørerne til hvordan den traver  Men jeg synes godt, at heste kan "snyde". Når min gamle lånehest var ude på ballade, var han også spændt og bevægede sig i ryk. Ikke fordi han var bekymret, men fordi han gloede efter damer og andet sjov i gaden   Hvilket får mig til at tænke på, om man kan se forskel på muskelspændinger ved ballade og ved nervøsitet? Min gamle hoppe lavede modsatte nummer. Hun kunne stå helt statue-stille og se ubekymret ud på rampen til traileren og ligne en, hvor det ragede hende en høstblomst. Men det flydende grønne stads, der kom ud i den anden ende, sladrede om, hvordan hun virkelig havde det. Så min fornemmelse består også af en vis dosis baggrundsviden, for eksempel det, at jeg ved, at det ikke er naturligt for heste at gå i trailer, og hvis der er noget nyt i det, vi skal, trækker det også klart mod "nervøs". mvh. tina
 ofte i den type indlæg, er den skråsikkerhed, mange svarer med - baseret på en kortfattet, subjektiv beskrivelse. Uden hverken at kende hest eller rytter, rådgiver man rask væk om diverse mere eller mindre alvorlige adfærdsproblemer; hvordan hulen bliver man   kompetent, at man ud fra nogle få stikord, føler sig i stand til at anvise, hvordan livsfarlig - eller close to - adfærd lige kringles...?  Dorte
Susanne: Jeg ville heller ikke klappe/nusse en hest, der gør det forkerte, uanset om den er bange eller en bølle. Men der ER forskel, synes jeg. Min nye hypper bed efter mig, da jeg havde haft den et par dage. Så vidste jeg, at jeg var gået for hurtigt frem, for hun er bestemt ikke nogen bølle  ---...--- Og så er vi igen ovre i, at det rytteren/ejeren/trænerens fejl. Du var gået for hurtigt frem, og hun fortæller dig det. Nu bruger jeg lige dig som eksempel, da du selv tog det frem. Men du går jo ikke hen og nusser om hende, lige da hn havde bidt dig. Du trækker bare den daglige træning tre skridt baglæns, og fortsætter derfra. Jeg tror vitterlig ikke på, at hesten bider, napper, sparker, løber, stejler eller bukker helt uden grund. Men det kan dermed godt være, at den bare synes det er "sjovt" eller den opnår noget ved det. Puha jeg er ved at vende tråden lidt kan jeg se, men jeg skal nok komme tilbage til emnet det lover jeg... Jeg har oplevet heste, der har gjort det til en leg, det der med at bide. Det gælder om at bide og komme væk, inden den får klappet. Sedoj ynder f.eks også lige at løfte bagdelen nogle gange, når han får lov til at sætte afsted over stubmarkerne. Og det gamle kendte eksempel med hesten, der stejler. Hesten spænder op, rytteren spænder op og holder ved med både ben og bliver krampagtig i hænderne. Hesten rejser sig, rytteren slipper taget i tøjlerne, og hesten går fremad, for nu får den kun et signal, og bliver ikke redet både forlæns og baglæns på samme tid. Jeg har ikke mødt heste, der var ude på at tage røven på rytteren. Tjo ja, måske alligevel. Den første pony jeg nogensinde red på, var lidt af bavian. Han pustede sig op, når gjorden skulle spændes, og bedst som man travede derud af stoppede han op, og sænkede hovedet, så sadlen rutchede en tur. På den konto har jeg siddet på jorden mange gange. Men han fik sig jo en lille pause, og opnåede dermed noget. Men nu skal jeg nok komme tilbage til tråden. Typisk spotter jeg en bange hest på de store øjne, sitren i musklerne, jeg kan mærke hjertet banke helt igennem sadlen. Specielt den sidste med hjertebanken er typisk for f.eks Sedoj. Han kan godt lave de andre tegn, uden at være bange. Og som regel kommer der også klatter flere gange i træk. Sedoj har også sit tropetfnys, som han udstøder, når der f.eks er får eller køer i nærheden. Det samme fnys gør sig gældende når han har stormet rundt på folden og leget med de andre. Jeg kan ikke helt greje om han er rigtig bange for disse køer og får, eller om det bare er leg for ham. Han har haft success med at jage de stakkels dyr langt væk ind på marken med sit fnys, så nu gør han det hver gang...
Det der trompetfnys har jeg også lige oplevet med min lille ny. Hun gjorde det, da vi stod udenfor vandspiltovet (som vi skulle ind i). Hun havde hoved og hals fremme og undersøgte det. Så fnysede hun, rystede på hovedet, og så var hun klar til at gå ind. Jeg oplevede det som en måde at befri sig for spænding - en form for en dyb udånding? Faktisk tror jeg, at mange heste forsøger at "tage røven på rytteren", men jeg oplever det ikke som en del af en dårlig personlighed. Jeg tænker mere på det som at rytteren ikke formår at gøre det attraktivt nok for hesten at gøre det rigtige. Det er også det, der sker i dit stejle-eksempel... Jeg synes, det er vildt, at du kan mærke hjertebanken. Jeg har oplevet det, men så har der godt nok været tale om en hest, som er helt "væk" for mig. mvh. tina
Og han er som sådan ikke væk fra mig, og jeg har stadig kontrollen - føler jeg ihvertfald selv men nu presser jeg ham ikke yderligere, når først jeg kan mærke hjerte banke i ham. Når vi når dertil, så skal han bare have fred og ro til at se tingene an, og når jeg så ikke kan mærke hjertet længere, så kan vi gå fremad igen. Jeg har prøvet det få gange med ham, hvor han virkelig er bange, og jeg kan mærke hjertet. Den ene gang var det nogle rådyr på en skråning der gik og puslede. Stiv som en stenstøtte blev han, og så kunne jeg bare mærke det der duk duk duk duk. Vi stod og kiggede på rådyr i en halv time, før end vi kom videre, men så var han også helt nede på jorden igen. Jeg prøvede ind i mellem i denne halve time at se om der var nogen reaktion fra ham, og han kunne fint tænke både forlæns og baglæns og stop for hjælperne, men han slappede ikke af. og derfor fik han lov til at blive stående. Ja trompetfnyset tror jeg også lidt er sådan noget stress, der kommer ud. Og så er der jo også den faktor, at han flere gange har oplevet, at dyrene løber væk fra ham når han siger denne lyd. Men det er jo ikke noget nyt, at vi er enige Taina - og det med at tage røven på, er et spørgsmål om måden at skrive på. Det er nemlig igen som du også skriver, at rytteren ikke gør det atraktivt, og det er så her at jeg mener, at det jo ikke bliver mere attraktivt for hesten at gøre disse ting hvis den bliver slået, sparket eller hevet i.
... på, at heste har så megen intelligens at de ligefrem kan regne ud, hvordan de snyder rytteren - men her i huset bruger vi skam også udtrykket "den tager røven på mig"  I min egen lille verden med vore heste handler det såmænd bare om, at hestene ikke gør sig umage, hvis VI ikke gør os umage. Selvom vi stiller krav til hestene, så kan de lynhurtigt mærke det, hvis vi ikke stiller krav til OS SELV på samme niveau, og så får vi det som vi fortjener det - og det kan vi vel dårligt bebrejde hestene  Hilsen Sif
Som kun har svaret på hvordan VORES heste ser ud når de er bange, bekymret eller bare nysgerrige og det kan da ikke kaldes som et godt råd.
Først og fremmest så er det vigtigt at se efter tegn på angst. Et sikkert, men ikke særligt opsigtsvækkende tegn er øjnene. En hest der er bange/stresset spærrer øjnene op, det giver rynker over øjnene og trekantede øjne. En sådan hest er helt sikkert bange eller stresset, og skal behandles derefter. En hest der er på vagt løfter hovedet for at kunne orientere sig, det er derfor den har sådan en lang hals... jo højere hovedet er, jo mere spændt hest, en helt afspændt hest vil gå med hovedet nede i jorden og græsse. Det virker forresten beroligende på hesten at lære den at sænke hovedet på kommando. At klemme hale eller trække hele bagparten ind under sig er tegn på, at hesten føler sig presset eller ubehageligt til mode og er klar til flugt. Ud over kropsposituren er der også forskellige ændringer i adfærden, der kan give signaler om, hvad der er sagen. På engelsk de 4 f'er: Flight, fight, fiddle about og freeze. En hest der udsættes for stress vil først og fremmest udvikle en "kæmp eller flygt" adfærd. Flugten er et naturligt valg for hesten, men den kan vælge at kæmpe hvis den aktuelt ikke kan flygte eller har erfaring for, at flugt ikke hjælper den ud af situationen. Hjælper kamp eller flugt ikke har den andre muligheder: Uro der viser sig enten som overspringshandlinger - normal adfærd udført på et unormalt tidspunkt eller i en unormal mængde, fx. hesten der giver sig til at drikke og drikke når man vil gå ind i dens boks, selvom den ikke er tørstig, skraben og lignende. Uro kan også være i form af den hest, der bare ikke kan stå stille, men hele tiden går rundt - den er fuld af energi i dens ben fordi den vil flygte men er forhindret og har den også erfaring for, at kamp ikke hjælper, så vil energien slippe ud som uro. Dæmpende signaler som at slikke sig om munden, tygge og sænke hovedet hører også til under uro-kategorien. Den 4. reaktion er freeze - den ses ofte lige inden hesten flygter - den står helt stille med løftet hoved og betragter noget i horisonten, og pludselig flygter den eller falder til ro igen. Hvis hesten udsættes for stadig stress vil den i en eller anden rækkefølge bruge de 4 reaktioner og hvis den erfarer, at ingen af reaktionerne hjælper den vil den komme i en tilstand af "tillært hjælpeløshed" - den giver op. Ingen reaktion hjælper den, så den giver op og finder sig i det, man byder den. En sådan hest er (desværre) nem at have med at gøre, den gør hvad vi siger og er tolerant overfor påvirkninger, men den er stresset og lider indvendig og tilstanden vil på længere sigt få konsekvenser for helbred, velfærd og adfærd hvis det er den måde, man træner på. Tilstanden kan spænde over rideskolehesten, der virker sløv og død for signaler og har svært ved at lære nyt til hesten der efter mange timers kamp lægger sig ned og bliver liggende i timer. Heldigvis er denne reaktion ret sjældent set, og gør hesten sådan, så skal man vide at man VIRKELIG er gået over stregen. Det er meget farligt for hesten at komme i denne tilstand og man vil ved en blodprøve kunne måle denne ekstreme stressreaktion i dagevis efter hændelsen. Desværre er det ikke helt usædvanligt under trailerlæsning at se reaktioner, der går i denne retning - hvor hesten gentagne gange lægger sig ned på knæene og virker til at være meget usikker på benene efter en længere kamp om at gå ind i traileren. Har man en pulsmåler er et sikkert tegn også at måle hestens puls i en given situation - hvis hesten virkelig har en lav puls og ingen ydre tegn på stress når man fx. beder den gå ind i traileren, først da kan man virkelig tillade sig at sige, at den ikke er bange. At lytte kan være en anden løsning - en hest der bliver nervøs kan have så voldsom hjertebanken, at man tydeligt hører hjertet banke som en bas og så ved man også, at hesten virkelig er bange og/eller stresset. Heste udvikler forskellige strategier der hjælper dem til at klare stressede situationer - fx. kan de lære sig, at hvis de flytter rundt på mennesker ved at være pågående, og "møve" så kan vi mennesker ikke få dem ind i en skræmmende situation. Vi har simpelt hen selv lært dem, at denne adfærd virker ved at bringe den i en situation, hvor den er bange og så har den lært hvordan den bliver fri for det, der skræmmer den. En hest, der har lært sig at trække rundt med eller flytte på mennesker er ikke nødvendigvis bange, når den gør det MEN man skal tænke på, at den gør det fordi den er bange for, at vi udsætter for noget, den frygter. Hvis den føler sig tryg nok, vil en sådan hest ikke mokke. Derfor er kuren mod en hest, der mokker at man lærer den at flytte sig for én på et sted hvor den er tryg. Derefter vænner man den GRADVIST til dét, den frygter og den vil ikke længere mokke. En mokkende hest gør det IKKE "bare for at bestemme" men for at blive fri for ubehag og vores opgave er at lære hesten, at det vi udsætter den for ikke er ubehageligt. Hvis man bare sætter hårdt imod hårdt og eksalerer sine signaler når hesten bliver bange for noget, så vinder man bare "konkurrencen" om hvilken stimulus, der er mest farlig - er det den hvide sten eller de sparkende schenkler. Finder den schenklerne mest ubehagelige vil den gå forbi stenen, finder den stenen mest farlig vil den flygte og ignorere schenklerne - så kalder vi den ulydig fordi den ignorerer schenklerne - men i virkeligheden vælger den bare at ignorere det mindste af onderne schenklerne. Her er opgaven så IKKE at sparke hårdt nok, det er at vænne hesten til stenen eller at afstresse den generelt, så den ikke behøver at være bange for en ufarlig, hvid sten - hvad der er det præcist rigtige at gøre er afhængigt af situationen, men at sparke hårdede er ALDRIG løsningen. Rytterens angst for hestens reaktion spiller naturligvis en stor rolle for hestens adfærd. Hvis en hest får en bange rytter på ryggen, så kan hesten mærke rytterens angst, heste er eksperter i at mærke andres anspændelse fordi det kan betyde rovdyr i farvandet og derfor vil hesten straks være på vagt fordi rytteren er bange og vil derfor overreagere på alting. Når så den rolige rytter sætter sig op, så mærker hesten ikke længere uroen, og slapper af. Dette handler IKKE om lederskab, for i begge tilfælde bestemmer rytterens angst hestens sindstilstand. Det handler om, at rytteren ikke skal sætte sig op på hesten eller på anden vis gøre noget med hesten som vedkommende selv er bange for. Rytteren må lave noget mindre farligt med hesten og det vil heller ikke her være kuren at sparke hårdere til hesten, for det vil ikke kurere rytterens angst. Tager vi igen den hvide sten så kan sådan en rytter, såfremt vedkommende føler sig tryg på jorden gå rundt omkring og forbi og ved siden af stenen og forvisse sig om, at hesten og hun selv faktisk ikke er bange for den, og SÅ kan hun sætte sig op og ride forbi stenen uden angst. Jeg har i det hele taget meget svært ved at finde en situation, hvor det er rimeligt bare at dømme hesten som værende ulydig og dermed retfærdiggøre at jeg straffer hesten. Ordentlig træning, et værdigt hesteliv, korrekt tilvænning og om nødvendig desensibilisering og at lære hesten at reagere godt på entydige signaler vil løse langt de fleste problemer UDEN at straffe. Jeg er enig i, at der findes nogle heste der kan være svære at læse, og de er rigtig farlige fordi de ikke advarer inden de gør et eller andet. Hvorfor enkelte heste bliver sådan er der flere årsager til. Der kan være fysiske årsager, hvor hesten reagerer på en pludselig smerte. Der kan også være tale om sygdomme i nervesystemet eller i hjernen, som kan være svære at diagnosticere. Jeg har svært ved at tro, at hovedparten af sådanne heste gør det ud fra beregning, men jeg har dog mødt en enkelt, der helt klart havde lært sig at benytte sig af overraskelsesmomentet. Man kunne ride ud på den, den kunne gå HELT ROLIGT for løse tøjler, og PLUDSELIG vendte den i et sæt 180 grader og løb hjem alt hvad remmer og tøj kunne holde. I det tilfælde er jeg ganske sikker på, at hesten IKKE var bange for at gå hjemmefra, men det var dog stadig flokkens tryghed der var årsagen til, at han løb hjem, og han havde ved operant indlæring (trial and error) lært sig, hvornår rytteren var så uopmærksom, at han kunne lave sit overraskelsesangreb. Da jeg kendte denne hest havde adskillige mennesker prøvet både fra jorden og fra ryggen at holde ham, hvilket aldrig lykkedes, men der er aldrig nogen, der har prøvet med positiv forstærkning at give ham en positiv grund til at gå hjemmefra, eller lade være med at stikke af når man trak ham, hvilket også var et af hans glansnumre. Denne hest er en af de få af sin art, jeg har mødt, og det var meget tydeligt i hans adfærd, at jo bedre og jo mere tillidsfuldt et forhold han havde til personen, der red ham, jo mindre gjorde han disse ting, så jeg tror stadig på, at han havde lært sig igennem årene, at han var meget stærkere end mennesker og at han derfor selv kunne bestemme, hvis der var konkurrerende stimuli (flokkens tryghed og ro kontra rytterens kommandoer) hvordan han selv kunne vælge den bedste løsning. Jeg vil dog STADIG ikke sige, at det med denne hest var rimeligt at give den tæsk eller andet voldsomt ubehag - dels virkede det absolut ikke, masser havde igennem dens liv prøvet det, og dels var det meget mere rimeligt overfor hesten at give den en mere positiv grund til at gøre, hvad mennesket ønskede, hvilket den jo også i meget højere grad gjorde, når den var sammen med et menneske den kunne lide og stolede på.
Hej alle sammen...håber i kan hjælpe mig Er i vildrede over hvilken sadel jeg skal have. Min hoppe på 3 år skal tilrides nu her, men har ingen sadel. Hun vokser stadig og bliver sikkert bredere. Hun er rimelig bred ved lansemærket. Hva vil i råde mig til??
Mit råd er at det kan jeg ikke sige noget om, men jeg kan fortælle dig, at det klogeste er at få en sadelmand ud og vuderer hvilken sadel som ligger bedst. Hilsen Marianne
Jeg har købt en Bates caprilli til min unghest. Det er de samme som laver wintec, Bates'en er bare i læder i stedet for stof. Fordelen er jo at kopfjernet kan skiftes og på den måde kan sadlen "vokse" med efterhånden som hesten sætter muskler og bliver bredere. Jeg mener også at der er andre mærker der har samme system, men dem kender jeg ikke så meget til... Men ligemeget hvad, så husk at få en sadelmager til at se sadlen efter.
hej. min araber hoppe vil ikke stå stille når jeg skal stramme gjorden men hopper rundt. har prøvet at gå rundt med hende men virker ikke rigtig. har i nogle gode råd hvordan man kan lære sin hest at stå stille når man stiger op? hilsen stella
Kunne den evt. have gjordkrampe?? Når din hest ikke står stille når du stiger op, kan du hver gang den går frem, bakke den tilbage hvor den stod da du skulle til at sidde op. Det kræver tålmodighed, men bliv ved til den står stille og så ros den... Man kan også stille den med front i et hjørne, da den derved ikke kan gå frem. Men prøv dig frem.
tAK for rådet:) vil jeg prøve
Hej Jeg er ved at stykke en opstaldningskontrakt sammen håbede at nogen af jer som har jeres heste opstaldet ude/hest i træning eller selv tager opstaldere ind , ville lade mig skele til denne for gode ideer også sådan at jeg ikke glemmer noget. På forhånd tak
.<<<<< Jamen for pokker. Det er muligt, at det er FORMÅLET. Så meget vidste jeg faktisk, eftersom jeg har læst både MRs selvbiografi (da den udkom) og Fra Mine Hænder (fornylig). Der er da ikke nogen med bare et modikum af kendskab til MRs metoder, der ikke ved, hvad FORMÅLET er. Men bare fordi det er formålet, er det ikke ensbetydende med, at det er det, der faktisk foregår. Især ikke, når den pågældende kommunikation kræver evner af hesten, som den med stor sandsynlighed er foruden. Hvad der foregår er, at hesten bliver udsat for noget ubehageligt (jagt/flugt), og når den viser den ønskede reaktion (opmærksomhed på træneren), ophører ubehaget. Det er ganske almindelig NF, for hulen  Det er da fint, at dine personlige erfaringer fortæller dig, at MRs metode virker, som han påstår. Men foretager du ikke også din vurdering ud fra et hestesyn, som du i vid udstrækning har fra MR, og som på flere måder trodser den gængse, videnskabelige opfattelse af hesten som art? -Ingen videnskabelig observation af heste har nogensinde støttet op om MRs påstand om, at dominante hopper opdrager unge plage ved at jage dem ud af flokken, og holde dem ude, til plagene viser tegn på underkastelse. -Ingen videnskabelig undersøgelse kan bekræfte, at det betyder "jeg er en græsæder, jeg er uskadelig", når hesten slikker sig om munden og tygger. -Ingen videnskabelig undersøgelse kan bekræfte (faktisk har et pilot study konkluderet det modsatte), at JU får hesten til at have mere lyst til at være i nærheden af træneren. -LeDoux har vist, at flugtreaktioner bliver siddende i nervesystemet resten af livet, og aldrig kan slettes helt af nok så megen rolig og kontrolleret omgang med hesten. Jeg ville jo mene, at man skulle være lidt betaget for at acceptere en træningsmetode, som overhovedet ikke kan underbygges med forskning, og som tværtimod lader til at være både uvirksom og potentielt skadelig. Men det er heller ikke noget i vejen med at være betaget. Selv er jeg voldsomt betaget af hele ES-bevægelsen. Jeg synes, det er ubetinget cool, at der er så mange universiteter i verden, hvor man nu forsker seriøst i, hvordan heste kan trænes med mindst mulig stress til følge. I Danmark personificeres bevægelsen i høj grad af McLean, siden hans artikelserie i Magasinet Hest og den danske oversættelse af hans bog. Men der er jo mange flere folk, der arbejder for at kortlægge hestens mentalprocesser, læringsevner og psykiske behov. Dem synes jeg da, man skal lytte til  Mvh Julie
>>Men foretager du ikke også din vurdering ud fra et hestesyn, som du i vid udstrækning har fra MR, og som på flere måder trodser den gængse, videnskabelige opfattelse af hesten som art?<< Nej, det er din udlægning. Jeg har mit syn på dyr, inkl. heste, ud fra min egen erfaring efter at have haft med dyr at gøre i væsentligt længere tid, end du har levet. At det på mange områder harmonerer med det syn, MR har, gør, at jeg har valgt at undersøge hans træningsmetoder nærmere. Du mener, at JU er blevet modbevist af videnskaben. Tjah, hvis nu føromtalte mislykkede trailerkursus havde været en del af en undersøgelse, havde den også vist, at McLeans metoder ikke fungerer på rigtige, levende heste - endda med en professor ved rattet. Skal man så konkludere, at det ikke virker, eller at det nogle gange er lettere at forstå noget i teorien end at udføre det i praksis? (Jeg skynder mig at tilføje, at jeg har stor respekt for professoren, og at jeg også selv kan en masse ting i teorien, som jeg ikke kan udføre i praksis). JU, som MR udfører det, er endnu ikke blevet afprøvet videnskabeligt. Så enkelt er det. Alle påstande om det modsatte bygger på ønsketænkning. Pilot study er ikke et bevis for noget som helst, det er bare en indledning til en ægte undersøgelse. For at noget skal være videnskabeligt bevist, skal der være flere ægte undersøgelser - ikke pilot studies - der viser det samme resultat, foretaget af forskellige forskere under forskellige forhold. Når du kan hoste op med den slags ægte dokumentation, kan vi tale om, at der er videnskabelige beviser for de påstande, du kommer med, men indtil da er intet "videnskabeligt bevist". Som sagt viser mine personlige erfaringer mig, at Join-Up har en helt grundlæggende og yderst positiv virkning på hestens indstilling til mennesket. Om MR har ret i alle detaljer i sin forklaring på årsagen til denne virkning, er ikke så vigtig. Jeg er ikke helt enig med ham i alle hans forklaringer, og jeg tror, man skal tage dem med det gran salt, at han forsøger at forklare det på en måde, så alle forstår det. Det er et valg, han har truffet, at han ønsker, at hans budskab skal nå ud til så mange som muligt. Han har en universitetsbaggrund og er fuldt ud i stand til at tale "science speak", hvis det var hans valg. Fint nok, at du er betaget af din træningsform. Jeg mener ikke, der er plads til betagelse, hvis man skal foretage en seriøs og kvalificeret bedømmelse af en træningsform til gavn for de heste, man har med at gøre. En god portion skepsis er nødvendig, hele vejen igennem. Skepsis er i øvrigt også en "videnskabelig" egenskab. Betagelse hører ikke hjemme i videnskab, udelukkende objektivitet.
Nu er det da dig, der hitter på, AnneMette. Jeg har ikke skrevet noget sted, at et pilot study er det samme som "videnskabeligt bevis"   Den må stå for egen regning. Jeg har blot nævnt, at studiet tydede på, at JU var en ineffektiv metode. Og selvom det ikke var MR selv, der udførte træningen, lykkedes det jo vedkommende at opnå de tegn på JU, som MR selv beskriver i sin vejledning i metoden. Med andre ord var der angiveligt både ørevrikken, slikken og tyggen, hovedsænkning og "follow up". Uden at det havde nogen effekt på hestens tilbøjelighed til at opsøge mennesker i et andet miljø. Nej, det mener jeg ikke. Men elementer af MRs metode (jagen med hesten, flooding, positiv straf) har dokumenterede, skadelige effekter, og som sådan mener jeg, man må afstå fra at benytte sådan en tilgang, når de samme resultater kan opnås ad mere sikre og veldokumenterede veje. Hvorfor spille hasrd med hestens velfærd, når det ikke er nødvendigt? Hvis min hest er halt eller har kolik, er det også min PLIGT at sørge for at den får en virksom og videnskabeligt afprøvet behandling. Nå... men det handlede jo om Parelli      Mvh Julie
Nu er der hverken flooding eller positiv straf i MR's træningsform, så det kan vi da hurtigt blive enige om. Jagen med heste er det, du kalder det. Jeg kalder det at sende hesten væk, da jeg ikke jager med den, men bare beder den om at gå væk fra mig og blive væk, til jeg inviterer den ind. Du mangler en meget vigtig ingrediens, når du beskriver JU. Det er det, der gør hele forskellen - jeg har selv manglet den og set, hvilken kæmpe forskel det gjorde for min egen hest, da jeg fik den med. Nemlig den øjeblikkelige reaktion på de signaler, hesten sender. Man kan sagtens køre en hest gennem hele JU-processen uden gode resultater, hvis man glemmer denne ret så vigtige del af processen. Den vil tygge og slikke, sænke hovedet, vende øret, komme ind og følge dig rundt. Men du vil ikke have opnået ægte Join-Up med den, for Join-Up handler om at oprette en tovejs kommunikation, og du har kun kommunikeret den ene vej - fortalt hesten, hvad du ønsker af den, men ikke reageret på de signaler, den har sendt dig. Først når man kommunikerer tovejs med hesten under JU-processen, er der tale om en "ægte" JU. Man har vist hesten, at man er klar til også at lytte til den, og det er det, der gør hele forskellen for hesten. Når jeg antager, at du betragter et pilot study som videnskabeligt bevis, er det, fordi du hele tiden påstår, at JU og MR's træningsmetoder som sådan er videnskabeligt modbevist, og fordi du nævner et pilot study som det eneste reelle bevis. Et pilot study er ikke noget rent videnskabeligt, det er ikke engang et reelt fingerpeg. Man laver et pilot study for at se, om der er basis for at udføre en undersøgelse, men resultatet af undersøgelsen kan snildt vise sig at være det modsatte af resultatet af pilotstudiet. Du har selv sagt ved flere lejligheder, at det kan være, videnskaben beviser noget andet om nogle år, når den er nået længere (ligesom det er skiftevis sundt og usundt at drikke kaffe..). Hvem er det så, der spiller hasard med hesten? Jeg bygger min træning på egne og erfarne hestefolks erfaringer sammenholdt med sund fornuft og en god portion skepsis samt nøje observation af, hvordan hesten reagerer på det, jeg gør. Også på videnskaben, men ikke udelukkende. Jeg har da intet imod at lytte til de videnskabsfolk, der er begyndt at afdække nogle af de reaktionsmønstre osv., man ser hos heste. Tværtimod er det spændende. Men jeg ved for meget om forskning og bedømmelse af forskning til at lade mig betage eller dupere, fordi folk har en fin titel eller kan sige ordene "videnskabeligt bevist".
Jeg syntes bare det var lidt tragikomisk i al vores snak om hvordan vi mener at man håndtere heste på den mest hestevenlige måde, at så kan diskussionen ikke foregå konstruktiv kritisk og assertivt i mellem os mennesker   . Jeg har ikke prøvet MR metoden, så jeg kan ikke udtale mig om den. Jeg har set noget lignende anvendt i Østbloms film om de vilde mustanger og det var ihvertfald en hurtig, nem og effektiv måde at domisticere hesten på. Jeg vil da godt se andre metoder til at angribe den situation med en frisk indfanget "vildhest"? Eller en ude på prærien? Har man en hest med grimen på, så er det jo ikke så svært at starte en egentlig træning a la Parelli, Mc Lean, klikker eller andet. Julie jeg er jo enig i dig i, at jeg til hver en tid hellere vil træne mig ud af den situation, og det er ikke noget problem med mine egne heste. Men jeg skal hver dag forholde mig til andres heste. Det er ikke alle der er glade for at få ordnet hove, nogen heste har haft dårlige oplevelser med andre smede, nogen heste har bare ikke lært det, og her har ejeren svært ved og mangler værktøjer til at håndtere dem, nogen heste har svært ved det af fysiske årsager osv osv. Jeg prøver til hver en tid at gøre det bedste jeg kan, med de svære heste. I nogen tilfælde kan min lille lomme HMS klare det, andre gange må jeg henvise videre, kun få gange har der været en beroligende sprøjte involveret og det kun de første par gange. Den dag hvor alle hestejere kan se betydningen af at deres hest kan stå for smed, enten ved selv at lægge træning i det, eller betaler sig fra det, så vil det være ulige lettere (jeg er sikker på at alle smede vil give mig ret her). Jeg er ikke så privilligeret at jeg bare kan benytte mig af min vægt og kræfter (for dem der ikke kender mig af statur, så er jeg en lille str 38!). Men jeg har da udfra diskussionen her, fået nogen ideer til hvad jeg skal ønske mig i fødselsdagsgave i næste uge  MVH Christina
AnneMette, MR bruger både flooding og positiv straf. Det er flooding når man spænder flagrende plastik eller en kunstig rytter fast på ryggen af hesten, og lader den løbe og bukke, til den opgiver at skille sig af med monstret. Jeg vil også mene, det er en form for flooding at læsse en hest, der er panisk angst for at køre i trailer, og så køre med den, til den står stille. Det er positiv straf at lægge et reb i munden på hesten, som påfører den smerte ved bukspring. Det er også positiv straf at give hesten jernringe om benene, som den slår sig på, når den sparker i væggen. Uanset hvor intuitivt genial en træner, MR i øvrigt måtte være, indeholder hans tilgang disse kedelige elementer. Det kan godt være, de kun kommer i brug, "når alt andet er prøvet", men siden hvornår er afmagt en god undskyldning for ublide træningsmetoder? McLean har påvist en sammenhæng mellem bukspring og manglende stimuluskontrol... det samme gælder "boksunoder" og fobier for f.eks. flyvende plastik. Hvorfor bruge flooding, når man kan træne sig ud af en fobi? Hvorfor bruge positiv straf, når man kan træne sig ud af en farlig vane? Christina, den amerikanske etolog, Temple Grandin, har lavet en liste over anbefalinger til de samlestationer, der tager ferale mustangs ind til bortadoption. Grandins system har reduceret antallet af ulykker drastisk, og det involverer bl.a., at en træner STÅR STILLE inde i en lille fold eller roundpen, og lader hestene komme hen til sig. Hun siger, at "det værste man kan gøre mod et dyr er at gøre det bange". Den holdning deler jeg. Og forøvrigt kan man godt bruge advance and retreat uden at man behøver at få hesten til at flygte. Det kan gøres i skridt. Jeg har selv lært mine plage at følge efter en presenning på denne måde på en fold på en halv tønde land  Mvh Julie
Forresten, Christina, jeg var indtil for nogle måneder siden på smedens sorte liste, fordi jeg havde flere heste, som jeg ikke havde formået at lære at stå ordentligt, siden jeg købte dem. Mit byggerod betød, at jeg kun havde en gammel, mørk og scary lade at stå i med smeden, og bla bla, dårlige undskyldninger. Heldigvis er jeg atter taget i nåde, for alle mine seks heste står som engle. Nu har jeg nemlig fået min nye stald, og et sted at træne med dem   Min ene følhoppe kom med en smedesparkevane, og her hjalp det altså på ingen måde, at smeden klaskede hende én, første gang han beskar hende, og hun kosparkede ham på låret. Heller ikke selvom han reagerede prompte. Til gengæld hjalp det i løbet af nul komma fem, at jeg gik i gang med et ombetingningsprogram. Hoppen blev McLeanificeret, og nu står den fint og tamt for smeden. Jeg er ikke modstander af straf udelukkende fordi "det er synd". Mere fordi jeg ikke tror, det er nogen effektiv måde at lære fra sig på. Mvh Julie
>>>>Jeg er træt af at alt skal dokumenteres videnskabligt, før man kan godtage noget. Det tænker jeg ikke på når jeg leger med min hest, der er det hans respons til mig og omvendt som betyder noget.  <<<< Alt skal heller ikke dokumenteres, før man kan bruge det   Men metoder, som involverer elementer, der almindeligvis regnes for skadelige, var det måske smart at undersøge nærmere. Inden man bruger dem... og i det mindste inden man udråber dem til "hestevenlige". Som sagt længere oppe ligger jeg ikke vågen om natten over at der er nogen, der bruger JU. Men jeg synes, det er useriøst at sige, at metoden er blid eller skånsom, når dens blide og skånsomme kvaliteter nu er så tvivlsomme som det er tilfældet. Habituering betyder "tilvænning" - hvis du spiller lyden fra en klippemaskine for din hest hver dag i 1/2 time, vænner den sig på et tidspunkt til den. Især hvis du starter med at spille den lavt, og langsomt øger lydstyrken efterhånden som hesten vænner sig til de forskellige niveauer. Ombetingning er f.eks. når man lærer hesten at forbinde noget "farligt" med noget rart, så det ikke længere er farligt. Hvis du spillede din klipperlyd samtidig med at din hest fik sit foder, ville habitueringen gå stærkere. Her er forøvrigt et link til noget, Temple Grandin har skrevet om håndtering af ferale mustangs:  Mvh Julie
Jamen, Julie, kan du ikke kende forskel på advance and retreat og flooding?? Du siger selv, at du benytter advance and retreat, men når MR bruger det, er det flooding. Du må bestemme dig. Dukken (plastik osv.) kommer jo langt fra op som det første, der sker. Først bliver der arbejdet en masse advance and retreat stille og roligt med hesten, så den ikke længere er bange for dukken. Flooding ville det være, hvis dukken kom op, mens hesten stadig var bange for den. Det gør den ikke. Når først dukken kommer op, handler det om, at hesten ikke skal modtage en belønning for at bukke - nemlig at rytteren ryger af. Udover risikoen for skader på rytteren, er det nemlig det værste, der kan ske, hvis først hesten har fået smag for at bukke. En af de metoder, man lærer rodeoheste at bukke på, er ved at lære dem, at de får rytteren af, når de bukker. Så synes de, det er vældigt, og de bliver glade for at bukke. Man kan sagtens komme til at "træne" sin egen hest til det samme, hvis man ryger af, når den bukker. Det er almindelig NF - bare utilsigtet.  Desuden skal hesten have lov til at afreagere - ligesom den får lov at løbe rundt og bukke med sadlen for ligesom at få det ud af systemet. Hvis man bare holder fast i den, lader man den ikke få lov at arbejde med det nye på sin egen måde - og hestens måde er ikke at stå stille og kigge, men at løbe rundt, bukke, prøve, hvordan det føles, når man bevæger sig osv. Vi må lade heste være heste og forholde sig til nye ting som heste. McLean kigger på en lille, begrænset del af samspillet mellem hest og menneske, og du forsøger at forklare alt ud fra denne lille del. Derfor kommer der så pudsige forklaringer fra dig på fx Berits eksempel med hesten, der sparker ud, når den bliver sluppet. Du vil ikke anerkende, at der findes andre reaktioner end dem, der står i bogen, og derfor skal alt forklares ud fra disse få, såkaldt "videnskabeligt beviste" reaktioner. Men sådan er heste ikke skruet sammen i den virkelige verden. Jeg forholder mig til virkelighedens heste og deres virkelige reaktioner. Positiv straf har du så ifølge din definition også i din omgang med heste, kan jeg forstå, for du har uden tvivl elhegn. Det har de fleste i DK i hvert fald. Når hesten rammer hegnet, får den stød. Den skal have stød mindst en gang for at vide, hvad der sker, så den kan respektere det fremover og blive inde. Det accepterer vi, fordi det er nødvendigt. Du tillægger hesten store evner, hvis du mener, at hesten ser stødet som en straf. Jeg tror bare, den opfatter det sådan, at det gør ondt, hvis man går ind i det der tynde noget. Så det undlader den (stort set). Det er handling -> konsekvens. Hesten er efter min mening slet ikke i stand til at forstå, at det er mennesker, der har sat hegnet op og sat strøm til. Jeg har efterhånden mange gange sagt, at jeg ikke er pjattet med de to anordninger, bukkestopper og sparkeringe. Det er noget, man kun skal benytte, hvis man er professionel, og man virkelig ved, hvad man har med at gøre. Det er blidere end så meget andet, og alternativet er i forbindelse med bukkestopperen en aflivning. Vi taler altså ikke om lille Lotte, der lige smider numsen i vejret et par gange. Vi taler om heste, der leger rodeo og ikke holder op ved professionel, kompetent træning med andre midler. Ja, man kan bestemt godt argumentere for aflivning, og jeg ville da overveje det nøje, men vi er altså derude. MR siger: Adrenalin op, indlæring ned, adrenalin ned, indlæring op. Det er hans måde at hjælpe os til at huske noget meget grundlæggende. Hvis hesten ikke er rolig, kan den ikke lære. Så vidt jeg ved, siger McLean noget meget tilsvarende, så helt uenige er de to herrer ikke.  Denne diskussion vender hele tiden tilbage til det samme - at du har din egen fortolkning af det, der foregår, når MR træner heste. Den holder ikke vand, når man rent faktisk ser ham arbejde, men det har du så heller ikke gjort. Mon ikke det først og fremmest er der, hunden ligger begravet?
Øh, nej. Udført korrekt giver MR netop   heste uden initiativ, tværtimod. Du skelner ikke mellem advance and retreat - altså langsom tilvænning til noget farligt - og flooding. Fair nok, men der er altså enorm forskel på de to ting efter min mening. MR lader netop hestene bevare deres initiativ, og derfor har de det stadig tilbage, når de bliver sluppet løs med sadlen/dukken osv., efter de er blevet vænnet til den i deres eget tempo, så de ikke længere er bange for den. Så skal den lige prøves igennem. Man kan sagtens træne hesten, så den mister dette initiativ, men det er så ikke det valg, jeg træffer i min træning. Jeg vil netop gerne have heste, der ikke er bange for at udtrykke sig og prøve nogle ting af. Flooding er at binde sadlen/dukken osv. fast uden tilvænning. Advance and retreat benyttes til at vænne hesten til, at det ikke er farligt,   man binder noget fast. Dermed er det ikke længere flooding, når man binder det fast. Hvis jeg smider sadlen på min hest og lader den løbe, er det da heller ikke flooding, selvom den smækker numsen i vejret. Den har gået med sadel i årevis og er plakatligeglad med den. Men den vil da stadig synes, det er sjovt at få lov at løbe lidt rundt og lege med den. Det får heste jo faktisk aldrig lov til - vi holder fast i dem, når de har sadlen på, så de ikke får mulighed for at bevæge sig frit med den.  Her adskiller MR sig ved at lade hestene få lov at prøve tingene af på deres egen måde uden menneskelig indblanding. Og det gør de så.
Okay, så prøver jeg lige igen: Flooding er, hvis man spænder sadlen fast på en hest, der er bange for den, og slipper hesten løs. Uden tilvænning af nogen art til sadlen. Advance and retreat er, når man lader hesten vænne sig gradvist til sadlen, før man overhovedet spænder den fast, og når man har spændt den fast, sikrer man sig, at hesten stadig ikke er bange, før man slipper den løs. Advance and retreat dækker desuden over, at man hele tiden flytter sadlen væk fra hesten, når den viser det mindste tegn på angst (helst før), så den langsomt lærer, at den ikke har noget at frygte fra sadlen. Er du sikker på, at vi er uenige om det? Jeg tror måske bare, at vi er uenige om, hvordan det foregår hos MR, men jeg kan så sige efter at have sat mig ind i træningsformen og set ham arbejde, at det foregår med advance and retreat, ikke flooding.
 Nu har jeg siddet og læst denne tråd godt igennem, da jeg finder den temmelg interessant, og så er det jeg gerne vil spørge dig: hvor er det lige du læser at der bliver givet råd om alvorlige adfærdsproblemer? Ja for jeg kan virkelig ikke finde det. Jeg kan derimod finde en masse indlæg der beskriver hvordan nogle hesteejere håndterer deres egne heste og hvordan de kan se på deres hest, at der er noget under opsejlning. Så jeg undrer mig bare over hvad   egentlig vil med dit indlæg... Hvis du af en eller anden grund har et horn i siden på en af de andre brugere herinde, som du har en trang til at visle ud mellem sidebenene med sådan et intetsigende indlæg, så tag dog konfrontationen direkte med personen selv over PB...
(ift TinaMj's indlæg) helt bestemt, men han stikker ikke af, når han er færdig med at fryse (freeze) Det tror jeg dog måske, at det kunne være en mulighed for ham, hvis han bliver presset med i de situationer, hvor han netop fryser til is. Han har faktisk aldrig lagt an til at bruge flugten som mulighed. Hvis vi f.eks møder et meget farligt stykke hestespisende plastik eller lignende på vores ture, så får han altid lov til at kigge, og så tager vi tingene derfra. For mig er det ikke vigtigt at få ham fobi i første omgang. Jeg bruger tiden på at få ham hen til den farlige ting, og hver gang ender det med, at han enten står og tramper på det, tygger i det farlige eller noget lignende. Når vi så skal forbi tingene, så er det også vigtigt for mig, at det foregår med ro. Så han skal gå forbi i rolig skridt for løse tøjler, og må ikke virker nervøs eller stresset. Det eneste sted, hvor jeg til stadighed træner dette er forbi køer, for de er altså enten hysteriske morsomme eller meget farlige. Der kan jeg ikke helt tyde Sedoj. Det foregår stadig med forhøjet puls, men også med højtløftet hale og passagelignende gang. Dog trækker han ikke eller forsøger at løbe. Men i det hele taget har vi redet mange gange forbi farlige skraldespande, postkasser, hække osv. for vi bliver ved med at ride frem og tilbage, indtil han kan gå forbi tingene i begge retninger uden problemer. Sedoj springer heller ikke til siden for ting. Nej hvis han bliver forskrækket, så springer han på 4 stive ben lige op i luften, og lander samme sted i igen, eller så tjekker vi lige bremserne. Det dog generer mig mest, men som jeg dog selv har lært ham, ved at gå hen til farlige ting, er at hvis han bliver forskrækket for noget bag ham, vender han rundt i et spring og konfronterer tingene. Det kan godt give nogle overraskelser, men jeg ved da, at han gør det. Vi har dog skræmt livet af par cykelryttere, når de kommer susende. I det hele taget har hesten, som tinaMJ også inde på en helt anden holdning, når den er bange. Og det der med at møve, har jeg ladet Sedoj gøre meget, for det var da meget sjovt, at han gemte sig bag mig, når han blev utryg ved noget. Den går dog ikke længere, så også når vi er ude at gå tur, foregår det ved at gå frem og tilbage forbi de farlige ting, indtil han slapper så meget af, at han kan gå ved siden af mig i afslappet tilstand, uden at gå over mod/i mig. Derudover ser jeg heller ikke nogle i denne tråd, der leger adfærdsterapeuter. Jeg gør det måske nok lidt i andre tråde, når jeg konstant holder på, at det ikke hjælper at klappe til hesten eller kæmpe med den. Men det er nu mest ud fra, at jeg igen går ud fra, at hesten ikke forsøger at tage røven på mennesker, og der altid er en årsag til, at handler som den gør. årsagen kan være svær at finde, men den er der et eller andet sted.
at jeg har udtrykt mig uklart: Jeg referede   til indlæg i denne tråd, men derimod til en lang række andre tråde. Mit indlæg gik på den situation, Taina beskriver i sit indlæg ovenfor:  Det jeg forsøgte at sige er netop, at ud fra en ofte overfladisk skriftlig beskrivelse, er det efter min mening   muligt at komme med et kvalificeret bud på hverken årsag eller håndtering - hvilket de modsat rettede svar bekræfter. Og når det drejer sig om potentielt farlige adfærds problemer, mener jeg dæleme man skal være forsigtig med at rådgive alt for skråsikkert, uden at have større indsigt i den reelle situation. Tina MJ's svar er - blandt mange andre i denne tråd, så jeg ikke kommer til at træde flere over tæerne   - til gengæld et eksempel på et konstruktivt værktøj, der kan hjælpe en potentiel spørger til at   en given situation, og forhåbentlig finde en løsning. Dorte PS. Egentlig er en reaktion som PernilleBlom's vel et rigtigt godt eksempel på,   svært det er at fortolke et skrevet indlæg - jeg var overbevist om, at det fremgik tydeligt, at jeg talte generelt, mens Pernille nærmest svarer, som om hun føler sig personligt forfulgt af mig...?
nej jeg føler mig absolut ikke forfulgt af dig... Intet kunne falde mig fjernere ind. Men jeg undrede mig over dit, i flg mig selv negative indlæg, og derfor stillede jeg spørgsmåltegn da jeg ikke så det som en generel udtalelse om ligende indlæg... Og så vidt jeg kan se i andre indlæg, er jeg ikke den eneste. Men lad det bare ligge... jeg gider bestemt ikke ha skudt i skoene at jeg føler mig forfulgt af en person jeg ikke kender og som absolut ikke kender mig...
Nåååh, så det var LØVER, der var inde vandspiltovet. Det har godt nok været nogle bitte-små nogen, for jeg kunne ikke se dem   Men hun fik da åbenbart skræmt dem væk, siden hun så gerne ville med ind. Med hensyn til bøller: Den der plag, som eva står med, og som hopper op på en anden, hvis nu eva siger NEJ og skubber, og den bliver hængende og bare svinger med hovedet en gang, så eva springer forskrækket tilbage (ikke fordi jeg tror ret meget på det scenarie, når det er eva, der har fat i snoren   ), og hvis det sker hver dag i forskellige situationer, så er man vel godt i gang med at oplære et sødt lille bøllefrø til at blive en voksen fuldfed bølle? Vil dette så være en hest, som agerer ud fra angst (som tina MJ skriver) - eller er det bare en (menneskeskabt) "ren" bølle? Tina MJ, dejligt med en gennemgang   Jeg tænker lidt på det med pulsen - sikkert fordi det er en af de ting, som jeg ikke selv har været opmærksom på, ligesom med åndedrættet (og de to ting vil vel typisk hænge sammen?). Men vil åndedræt og puls ikke være hurtigere, både ved angst og ved andre former for ophidselse? Jeg har for eksempel svært ved at forestille mig, at pulsen ikke stiger hos en hingstebasse, der har fået færten af dejlige damer - og det handler jo ikke ligefrem om angst? Du skriver også, at dæmpende signaler er uro-tegn. Så kommer jeg lidt i tvivl, for da min nye mule lige havde forstået, at træk i snoren betyder flyt bagud, da smaskede hun et par gange, sænkede hovedet og åndede ud. Det tog jeg faktisk som et godt tegn   Altså en form for "aha, nu har jeg forstået det, nu kan jeg slappe af". Tog jeg fejl, eller er det når hesten gentager de dæmpede signaler, at det er tegn på uro? Marianne66: Jeg mener faktisk godt, at man kan lære hesten ikke at blive bange for ting - lige som man kan lære den at blive bange. Min oplevelse med min musse er, at jo flere ting, hun har fået tid til at undersøge, jo mindre bange er hun blevet generelt set. Jeg kan ikke forklare hvorfor, men det er sådan, det virker for os - og vist også for susanne & sedoj? Dorte: Jeg forstod dig faktisk godt, og jeg har også gjort det selv   God pointe der  mvh. tina
Mit første indlæg gik primært på det oprindelige spørgsmål: Hvordan kan man se, om hesten er bange. Jeg synes først og fremmest det er en rigtig god ide at opdrage hesten - og hvis nu hesten bare synes, at folden er så tillokkende, at den ikke kan vente, og derfor mokker hele vejen derud, så er der selvfølgelig ikke tale om angst men iver. Dette eksempel glemte jeg at medtage i min gennemgang. Sådan en hest skal lydighedstrænes, men IKKE ved at man er voldsom ved den hver gang den skal lukkes ud, det gør man ved forinde at træne den på ridebanen og dernæst bruger det indlærte på vejen til folden. For det andet: Et dæmpende signal har til hensigt at dæmpe et andet dyrs aggression, så ingen kommer til skade. Derfor er et dæmpende signal som tyggen og smasken som reaktion på en kommando IKKE et udtryk for forståelse men et signal om at skrue lidt ned for signalerne, og at hesten har fredelige hensigter og ønsker at afbryde en konflikt. Beviset for, at hesten har forstået hvad du ønsker er, at den reagerer rigtigt.
Det har da godt nok udviklet sig til en spændende og interesant tråd det her. Når jeg rider ud ved jeg altid hvornår Amon er bange, da jeg med det samme kan mærke hans puls stiger. Amon er desværre begyndt at løbe fremad når han bliver forskrækket og efter en vis selverkendelse og indsigt, må jeg sige at det har jeg så fået ham trænet til  Når jeg går med amon og han bliver bange, begynder han at steppe, jeg holder tilbage og han eksploderer fremad, for at han ikke skal løbe fra mig og af frygt for ikke at kunne holde ham, drejer jeg ham en omgang rundt om mig til han er tilbage på siden igen. Jeg syntes jeg så havde kontrol. Men efter at det er gået ekstra galt og en omgang ikke mere er nok, måtte jeg jo tænke godt og grundigt hvordan det lige forgik set fra Amon. Så set fra ham, så går vi, han bliver bange og sætter tempoet op, trykket på ham øges, spriger han frem, så slippes trykket (belønning) og derfor må det rigtige jo være at løbe frem...   ...hvorfor har jeg dog ikke regnet den ud noget før...!! Så ja nu har jeg fattet det, bare ikke helt fundet løsningen. Jeg tror på at de "unoder" vores heste har, ja dem har de lært af et menneske. Ofte er det jo helt ubevidst og så må man sige at det er godt vi kan lære af vores fejl 
Tina MJ: I denne situation reagerede mulen korrekt, jeg slækkede på snoren, roste og så smaskede hun, sænkede halsen og åndede ud. I dag havde hun smed, og ved bagben ville hun ikke være med og gik. Jeg kunne ikke holde hende, smeden spurgte om han måtte få snoren, lagde hånden på hendes bagpart, hun gik, han holdt hende på en lille rundkreds (staldgangs-bredde) mens hans hånd blev på bagparten. Dette foregik stille og roligt i skridt og med sænket hals. Da hun stod stille, fjernede han hånden, og hun smaskede og sænkede hovedet, og så kunne han komme til at fortsætte. Altså i begge situationer viste hun de dæmpende signaler, efter at hjælpen var væk. Det kan godt være, at det er mig, der er lidt fatsvag (   ), men hvis signalerne var tegn på uro over, at jeg og smeden var for aggressive, burde de så ikke komme, mens vi giver hjælpen og ikke efter at hesten reagerer korrekt og bliver belønnet for det? I, der kan mærke puls og åndedræt, hvordan kan I mærke det? Jeg forsøgte at følge musses åndedræt i dag, men jeg skulle stå og kigge hende lige ind i næseborene for at kunne fange det - og så er det altså svært at ride samtidig  Forresten susanne, så reagerer min musse typisk ligesom sedoj. Hun tager, hvad der føles som 100 skridt uden at flytte sig af stedet, og bagefter går hun i flæsket på det farlige. En gang jagede vi fire fasaner op på den måde, en for en   Jeg er glad for, at jeg ikke er cykelrytter i nærheden af dig og sedoj  mvh. tina
Jeg ser ofte mine heste som smasker og slikker sig om munden efter jeg har masseret dem? Jeg masserere blidt og hesten nyder det, ser det ud til. Er det indre spænding, der kommer ud? Eller når jeg har haft løftet hoven og holdt den oppe for at beskære den. Jeg holder let på hoven mellem pege og tommelfinger, når jeg sætter hoven ned så smasker hesten, det har foregået stille og roligt uden modstand. Det er ved nogen heste og ikke hver gang. ?? Jeg kan mærke mine heste er anspændte på hjerte og vejrtræknings rytme og på anspændte muskler. Jeg tager en dyb udånding og hesten går videre efter få minutters stirren. Jeg behøver ikke at trykke eller rykke for at vi kommer videre, hesten viser selv mig når den er klar og tager selv initiativet til at gå. "G  er så godt installeret i hesten, så godt at små børn kan gå med dem hvor de vil. Noget der ligner stædighed, ser jeg kun foran en trailer, men det eneste afsløring på stress, er oftere pøller. Men jeg ved jeg bare skal insistere og vente til hesten er klar til at følge mig, mens jeg bevarer roen, så skal det nok lykkes. (Jeg kører meget sjældent i trailer med mine). Jeg er enig i at man skal træne!
Ja det er ikke altd nemt at være cyklist i nærheden af Sedoj, men nu er han efterhånden begyndt at vænne sig til dem, så det er kun de helt lydlyse, der giver mig en karusseltur. Men derudover er Sedoj meget konfrontabel, når det gælder "farlige ting". Jeg har fået ham til at være nysgerrig. Og det har han ikke altid været. I lang tid troede jeg faktisk, at han ikke var bange for noget som helst, men det viste sig bare, at han ikke tog stilling til tingene. Og den tendens har han stadig, når jeg går med ham. Han kunne/kan sagtens gå forbi noget, uden at reagere, men hvis jeg så beder ham om at kigge på tingene, så er de farlige. Vi har også et godt eksempel med traileren. Sedoj kan stå med begge forben på rampen, og nærmest se ud som om han sover. Hvis man så mærker pulsen, så er den meget hurtig. Men han viser ikke andre tegn på at være bange. Han vader ikke rundt er ikke urolig, eller hidser sig op på nogen synlig måde. Men bange er han alligevel. Han tager bare slet ikke stilling til traileren som sådan, og så er det nemmere at stå og kigge den anden vej eller nærmest sove. Så nu er jeg igang og har været det længe med tillært nysgerrighed, hvor jeg går ind og viser ham de forskellige ting og opmuntre ham til at undersøge tingene, som han før fandt farlige. Han får ikke pause som sådan - hvor han bare kan spise eller stå og kigge den anden vej, nej han skal aktivt undersøge tingene, og når det ikke længere har interesse, så går vi videre, men igen skal han kunne gå stille og roligt videre uden panik. Men er det egentlig en forkert måde at gribe tingene an ? altså at jeg forlanger af ham, at han skal undersøge tingene, og ikke bare kigge den anden vej, når noget er farligt. Og han kigger direkte den anden vej. Hvis der f.eks er stort stykke flagrende platik, der larmer i vinden, kan han sagtens gå forbi med hovedet vendt den anden vej, men drejer jeg ham rundt så han står og kigger på det, så er det farligt. Det er egentlig lidt sjovt at se og opleve, men jeg vil jo gerne have ham til at se og opfatte de farlige ting, så han oplever, at de ikke gør ham noget.
Hej - rigtig spændende tråd, og spændende indlæg, men jeg synes der mangler et aspekt - nemlig prøve-grænser-aspektet. Måske det eneste tidspunkt hvor heste faktisk KAN være 'frække'. Er helt enig i at der meget tit bliver stemplet 'den er bare fræk!' når hesten enten giver udtryk for usikkerhed, frygt eller at den slet og ret ikke forstår hvad man vil have den til: Vi ser det ofte på dressurbanerne, rytteren knalder krikken 6-7 gange i røven med dressurpisken for at få den til at bruge bagparten - for hun HAR jo givet den hjælpen til at bruge bagparten: rytmiske ryk i munden og sporer - så når hesten ikke træder røven ind under sig så er det fordi den er fræk. Den ved jo godt hvad hun mener... (eksemplet er ikke tænkt - jeg ser det hver eneste gang jeg rider i rideklub) Hyppigt men rædselsfuldt - det kan vi godt blive enige om. Ligesom de tilfælde hvor hesten er usikker og rytteren misforstår. MEN - der ER altså også tilfælde hvor hesten er fræk. Fræk er måske en upræcis betegnelse - men lad os så sige grænse-afprøvende. Vores 4-årige knapstrupper er en kæmpe teenager - han bøller på de voksne heste og han bøller også på os mennesker. På folden nyder han at kredse omkring den mest hidsige lille hoppe, det er helt tydeligt at hun er irriteret, hun har ørerne tilbage og hun slår efter ham - men han bliver lige akkurat så langt væk at hun IKKE kan ramme ham. Næsten hver dag skal han lige undersøge om man stadig ikke må tygge i mennesker. Jeg irettesætter ham med stemmen og nogle gange et vift med armen. Det virker, han sænker hovedet og smasker lidt - det er muligt det er et udtryk for uro, men jeg tror snarere det betyder 'ja okay, jeg har forstået det' - og straks stikker han mulen frem og vil nusse, og jeg nusser ham. Jeg går ret meget op i at han får den samme reaktion hver gang han fx napper. Han er ikke en bøvlehest eller en bangehest - han er tryg og harmonisk, super kontaktsøgende, han kan beroliges med stemmen, han vender sig mod sit menneske (det er mig og hans ejer) så snart der er 'fare på færde' - for lige at tjekke at vi altså er rolige, hvorefter han så også er det - han hidser sig ikke op og han kan rides i grime. Men alligevel er han altså det jeg vil kalde fræk - unghestefræk. Han provokerer indtil de andre heste - eller os mennesker - siger fra - han driller. Mit spørgsmål er nu, er I enige i at man kan kalde denne adfærd - som jeg ikke tror vores lassebasse er ene om - for frækhed? Findes der drille-pinde? Anissi
Anissi, når nu du spørger... Jeg er faktisk også i tvivl om det nogen gange er kådhed eller drillerier. Jeg tvivler ikke på mine egne, men derimod på rideskolens små musser. De kan have de sjoveste (u)vaner, ikke kun for at slippe for at lave noget, men for bare at få deres vilje. Det kan være at springe banen rundt, med en hylende rytter, fordi at Musse kun skulle springe de to første spring. Som sagt, er det jo netop i dette eksempel, ikke for at slippe for at lave noget, men netop for at gøre det Musse synes er aller sjovest. En yngre hest, ville jeg nok kategorisere som "naturlig fræk", men kan man ikke putte den 15-20 årige rideskolemusse i kassen drillepind?
Jeg ved godt, det ikke er god latin at mene, at heste og ponyer kan være udspekulerede. Men jeg synes nu jeg har mødt nogle ponyer, som har opført sig temmelig meget som om de kunne være det. Jeg husker for eksempel en lille meget selvbevidst Wales Mountain pony, der var meget velskolet, men var fuldstændig klar over, at de fleste ryttere, der ikke var for store til at ride den, ikke havde den nødvendige erfaring og styrke, viljestyrke til at ride den. Et af dens numre: nogle mindre børn sprang på den, over ganske lave spring. Så gad den ikke det mere, og næste gang sprang den over med forbenene, og så blev den stående. Ungerne halede, lokkede og forsøgte at drive den over springet, men den blev stående og lukkede øjnene og så ud som om den sov. Til sidst pillede ungerne springet ned under den, ponyen vågnede og lod sig roligt trække videre. Det var et af dens trick, at stille sig hen og se ud som om den sov, og først "vågne", når den ikke blev bedt om noget, den ikke gad. Måske havde den også opdaget, at voksne faldt for det trick og lo af den, og så fik de sin vilje. Den opførte sig som om det hang sådan sammen, det var en rigtig lille Tellwellpony, hvis der er nogen, der kan huske de tegneserier. BirteB
Men hun kommer hjem til os i weekenden og holder kursus. Så det er faktisk min skyld at hun kommer over til jer først. 
i morgen hos carina jubiii det bliver bare så godt jeg glæder mig så meget...
Red hos hende fredag aften. Var herligt. Dejligt at få lidt hjælp...og hun er jo helt fantstisk. Hvordan gik det med jer andre? Louise
Jeg vil også gerne høre nogle solstrålehistorier  Mvh Julie
susan er jo bare helt fantastisk det er mit 3 kursus og jeg lære bare så meget hver gang... denne gang har jeg redet min nye hest og det er bare gået så godt jeg er begyndt at få troen tilbage på det at springe jeg har holdt 3½ års pause og det kan godt mærkes, det fede ved susan er at hun altid er så rolig og hun forklarer sig gerne igen og igen og så også lige igen hvis man ikke helt har fanget den... så i dag har jeg fået sprunget nogle små spring og det var bare fedt smil.. så nu skal jeg har trænet nogle afstande dem mangler jeg stadigvæk meget, da det jo er længe siden men jeg fik faktisk nogle gode afstande i dag, det var også et pr upser men heldigvis er min nye stjerne så dygtig at han hjælper mig når det kniber... så jeg har igen lært rigtig meget og har meget med mig som vi skal arbejde vidre med til næste gang... så igen en super fed weekend med super dygtige susan tusind tak susan smil...
Jeg er også en af de glade kursister  Modsat mange af de andre var dette mit første møde med Susan, og jeg kan kun tilslutte mig flokken  En af de ting jeg håbede på at få ud af kurset var at få noget mere ro på hyppen, da hun ofte er ret tændt når vi springer, især når vi er "i byen" og selvfølgelig sker der ikke mirakler på to dage, men jeg har fået en masse jeg skal arbejde videre med det næste stykke tid, og det lykkedes da også i dag at springe op til flere sammenhængende spring uden at hun satte turbo på  Vi er helt tilbage til basics, hvor vi træner start-stop, og så skal det være så simpelt som overhovedet muligt, så hyppen ikke bliver forvirret, men hele tiden ved hvad hun skal. Jeg håber at jeg kan følge op på det jeg har lært selv, og så er jeg helt sikkert med når hun kommer igen! Mvh Alette
så en af dem, der fik lov til at se Alette træne  Det var godt nok flot, som hesten fik ro på og gik meget, meget afslappet og fint efterhånden! Det var meget overbevisende 
Hehe, var du der i dag? Det synes altså er lidt noget værre noget!!! Et er at du ser mig fumle rundt, det kan jeg leve med   , men at der er HN'ere tilstede uden at jeg ved hvem de er og kan få et ansigt bag navnet, det er for groft. Arme lille mig ser jo aldrig nogle "live" og når jeg så har mulighed for det, ved jeg det slet ikke...  Mvh Alette
MiniCB og nam, altså vidste hvem nam var. Men ingen af jer andre - det er altså for groft. Hvad tid red du Alette?
I køre så hurtigt.  Nu red jeg jo også, da det bliver holdt hjemme hos os. Det der er fedt ved Susan, det er at jeg kan spørge og spørge og spørge og stadig for jeg et svar som jeg kan bruge. Og så lære man nyt hver gang. Jeg mødte jo også Nina og det er sjovt at se andre HNér, se hvordan de ser ud rigtig.  Det var et fedt kursus, men det er det altid.  Solstrålehistorier: Min har alrid haft svært ved at lande i venstregalop og han taber næsten altid den venstre skulder. Men idag kom mit drejesignal endelig igennem, efter at Susan havde været oppe og sidde. Jeg kommer nemlig til at trykke med indvendige schenkel og lægge pres på med indvendige tøjle mens jeg også har fat i udvendige skylder. Men det betyder jo, at jeg har fat i bremse og speeder på samme tid og det har så sløvet mit bremsesignal han mog springet, hvor han har most i tøjlen både på vej hen til springet, men også når jeg ville korte tempoet ned. Alt det blev fikset idag og han gik bare så godt. Så hun har jeg den rigtige følelse af hvordan det skal være, så nu ved jeg hvordan han skal gå. 
Nej hvor er det bare dejligt, at der er så mange, der begynder at få glæde af læringsteorien       Det er søreme godt, vi har Susan... jeg kan næsten ikke vente til mit springdyr skal med på kursus... skal bare liiige have det ridehus færdigt, så vi kan komme igang med at træne. Julie
Igen har jeg lært en masse hos Susan,det er dejligt at hun kan forklare tingene så alle kan forstå det. Denne gang red jeg desværre ikke på min egen pony, men det gør jeg næste gang hun kommer. Glæder mig helt vildt..Tak til Susan
Jeg havde ridetid kl. 13.30, men i går var det lidt forsinket. I dag passede tiden  Mvh Alette
Mig og min søster var de to 'gamle' damer, der sad forrest, mens du red. Jeg sad en del af tiden og snakkede med Carina, som fortalte om sine eksamensproblemer  Ja, der kan man se, som man bliver optrædende i et show   Du red nu fint, så du har ikke noget at skamme dig over - tvært i mod!
Hej alle Er der en der har et telefon nummer/mail adr. til Sidsel, skriv gerne på besked center. Jeg kunne godt tænke mig at sende min hest i ridning hos hende, men aner ikke om hun tager heste i ridning. mvh. Mette
jeg fandt selv nummeret, og har talt med hende. desværre har hun ikke tid til at tage heste i ridning. øv, hendes talent kunne jeg nu godt have brugt. hvem pokker skal man så vælge...
Jeg har selv lige haft min datters pony i ridning hos Dennis og Kia holst Barinton jeg er fuldt ud tilfreds Kamilla
Jo, det kan jeg godt   For selvom MR evt. bruger den tid, det tager, at lære hesten at lade dukken komme tæt nok på, viser hesten os jo ubetinget, at den IKKE har lært at have "rytter" på endnu, for så ville den jo undlade at ræse rundt i panik/flugt. Når jeg gennem advance and retreat har lært min hest at tillade en presenning i sin nærhed, kan jeg lægge bæstet på hestens ryg, UDEN at hesten vender sig, og blæser afsted, mens den febrilsk forsøger at befri sig. Det er vel forskellen. Det er en udokumenteret påstand. Hvis man kan tilvænne hesten det farlige så langsomt og/eller dygtigt, at den aldrig føler et behov for at "forholde sig" til det gennem vilde bukspring, vil jeg mene, det er at foretrække. Du skriver, at alternativet til bukstroppen er aflivning. Men det er jo ikke sandt. McLean har dokumenteret, at man kan eliminere hestens motivation for at bukke ved at bringe dens adfærd under stimuluskontrol gennem forstærkning. Du kalder mig fordomsfuld, og beskylder mig for at "lukke af" overfor MRs system. Men jeg har skam selv været montybetaget for år tilbage. Så det er af alt andet end fordomsfuldhed, jeg er uenig med dig. Det er lodret misinformation. Hvis hesten forsøger gennem flugt at befri sig for en stimulus, er den selvsagt ikke habitueret til den   AnneMette, HVORFOR skulle hesten bukke, hvis den ikke var bange for dukken? Selve flugten viser jo utvetydigt, at hesten opfatter dukken som uhyggelig. Eller lyver hesten mon? Mvh Julie
Nej, jeg mener ikke altid, at bukke og løbe er flugtadfærd. Når hestene løber på marken og bukker af glæde over at være blevet lukket ud på en dejlig grøn græsmark, så er de altså ikke ved at flygte, og de er ikke bange. Det er netop hele min pointe mht. begrænsningerne i kun at beskæftige sig med det, der kan måles og vejes af mennesker. Vi er ganske enkelt ikke sofistikerede nok til at kunne måle og veje alt, hvad heste indeholder. Selvom noget endnu ikke er dokumenteret, betyder det vel ikke, at det ikke eksisterer? Og det understreger også, hvor vigtigt det er ikke at glemme at observere og stole på sine egne observationer. For jeg kender kun meget få hestefolk, der ikke har set og glædet sig over synet af glade heste i fuld galop med bukkespring og prutter på en dejlig forårsdag.  Julie, jeg tror netop, at hele problematikken og din fortsatte jagt på ting at kritisere MR for - både hans træningsmetoder og hans person - skyldes, at du på et tidspunkt har været   betaget af ham. Det er en almindelig reaktion på den slags betagelse, når den går over. Det har intet med MR at gøre, hverken manden eller hans metoder, men udelukkende med den proces, der foregår, når man som ungt menneske har betagelser, der går over. Og   tror jeg faktisk, der er omfattende dokumentation for.  Nu har du så ifølge eget udsagn flyttet din betagelse over på McLean. Stakkels mand, når det går op for dig, at han heller ikke er fuldkommen.  Det er super, at der findes basislitteratur som McLeans bog, hvis man bare husker at tage den for, hvad den er, og ikke betragter den som den endegyldige sandhed (trods dens engelske titel). Man kan uden tvivl lære meget, og man kan blive bedre til at reflektere over, hvad man gør, hvordan og hvorfor. Jeg har det dårligt med Parelli, det indrømmer jeg, da jeg har set alt for mange heste slukke fuldstændigt under indflydelse af netop den træningsform og være meget bange for pisken/gulerodssticken. Også på højt plan. Men stadig kan man lære af hinanden, for der er sikkert også noget i den træningsform, som jeg vil synes om og kan lære af. Hvis man prøver at fokusere på det positive i stedet for hele tiden at kredse om de negative sider, kan man udvikle sig og lære nyt. Man kan få en større forståelse for andre mennesker og de valg, de træffer. Vi ønsker nok alle det bedste for vores heste, og de har næppe megen gavn af, at vi bruger al vores energi på at kritisere hinanden og forsvare os selv, i stedet for at lære af hinanden og blive bedre til at hjælpe vores heste til at begå sig i en menneskeverden. Og med den opfordring vil jeg forlade debatten og minde om, at jeg har udtalt mig udelukkende ud fra egne tanker og forståelser af diverse metoder og teorier. Jeg taler ikke for MR eller andre, kun for mig selv. Faktisk aner jeg ikke engang, om han deler min opfattelse af hestes følelsesliv.  World peace! 
Bliver da bare sjovere og sjovere at følge med i   Ærgerligt, at du smutter nu, Anne Mette, for jeg kunne faktisk godt tænke mig at høre lidt mere om det der bukkeri. Du skriver, at heste ikke altid bukker, fordi de flygter - blandt andet bukker de jo, når de kommer på fold. Det kan jeg godt følge dig i. Men hvordan ser du forskel på bukkespring, hvor hesten er okay og bukkespring, hvor hesten er i flugt? mvh. tina
Ja, Annemette, jeg ærgrer mig også over du vælger at stoppe. Denne debat er da en af de bedste vi har haft herinde i senere tid  Jeg vil også gerne høre lidt om hvordan du skelner imellem "glade" bukspring og "flugt" bukspring? I øvrigt, når jeg tilrider heste, er et af mine mål altid at tilridningen skal foregå uden bukkespring. Kommer der alligevel nogle, ser jeg det som et tegn på at jeg er gået for hurtigt frem...
Uanset om et bukspring foregår i kådhed eller i reel flugt (forudsat der er en forskel), er det ikke en passende adfærd under rytter eller i det hele taget mens hesten bliver håndteret. Derfor kan jeg ikke se, at det skulle være gavnligt at lære hesten at bukke med en dukke på. Jeg har faktisk et eksempel fra det virkelige liv, der understøtter denne holdning. Jeg har engang været "dukken" på en hest, der havde for vane at bukke med sin rytter i ridehuset. Rytteren var en nervøs dame, som i øvrigt havde for vane at "krudte hesten af" i det samme ridehus, hvor hun også fik undervisning. Dårlig idé, ved vi alle sammen godt nu, men i bakspejlet er det jo nemt at være klog   Hesten kunne komme travende roligt ned ad langsiden, for pludselig at sætte i et almægtigt rodeoshow. Det gik jo ikke an, så jeg red hesten i nogle undervisningstimer, hvor vi - i tråd med den gode, gamle regel om at lade hesten "bukke igennem" - tillod hesten at bukke alt hvad den ville, til den ikke længere gad eller orkede det. Vi straffede ikke hesten - vi lod bare som ingenting, ventede til serierne var ovre, og fortsatte med undervisningen. Der gik ikke længe, før hesten holdt helt op med at bukke med mig. Faktisk gik den ganske fint og løsgjort rundt i timen, og jeg var yderst tilfreds og selvfed. Desværre satte hesten dog kort efter sin dame af ude i skoven, da den brød spontant ud i en serie voldsomme krumspring. Den havde lært, at JEG ikke røg af, men den havde ikke generaliseret oplevelsen til også at omfatte sin anden rytter. Det skal siges, at jeg også havde redet hesten i skoven, hvor den ligeledes havde fået lov at bukke, til den holdt op af sig selv. Hvis jeg DENGANG havde hørt om læringsteori (eller havde ejet Cillers sunde fornuft), havde jeg vidst, at det galdt om at undgå, at hesten overhovedet fik lyst til at bukke. Så havde jeg haft mulighed for at gå lige til problemets rod - manglende stimuluskontrol - og hjulpet hesten, hvor den havde brug for det. Jeg er også ked af at AnneMette er strøget, men det plejer jo at ske på et tidspunkt. Jeg havde ellers glædet mig til andet kapitel af historien om min sygelige fascination af Monty Roberts   Og jeg elsker at blive kaldt et "ungt menneske". Jeg bliver jo 30 i år, er gift på 6. år, og skriver dette med et vuggestuebarn på skødet. Mvh Julie
Internettet er altså vidunderligt: Man skal lige have in mente, at teksten er nogle år gammel, men McDonnell er én af verdens førende eksperter på området, så det er alligevel spændende læsning. Leg defineres bredt som "...en modificeret udgave af alvorlig overlevelsesadfærd såsom lokomotor- aggressions- og reproduktionsadfærd". Det vidste vi jo godt. Men vil vi gerne have, at vores hest skal "øve sig" i at bukke, når vi sidder på den? Jeg vil ikke. Mvh Julie
Åh det er en spændende tråd denne her, men i går tyggede jeg mig igennem hele den akademiske tråd så i dag har jeg indtil nu kun haft tid til ca. 1/3 del af denne laaange tråd, jeg skal nok få læst op på resten. , hvad er titlen på den bog, den må jeg bare læse... : En af mine unghopper på 2,5 år har en mani og ja det virker nærmest manisk, med at gumle i mit tøj, det er næsten umuligt at komme forbi hendes boks eller hende uden at blive gumlet i, hun bider ikke og hun er ikke aggressiv på nogen måde. Dog noget skubbende og anmasende i omgang. Hun blev taget for tidligt fra sin mor, som ca. 4 månders og har gået og hygget sig hos en dame der havde hænderne lidt overfulde af heste. Jeg formoder at denne adfærd har været accepteret af den tidligere ejer. Jeg formoder envidere at dette er en 'patteadfærd' Hvorledes ville i hver i sær, ud fra jeres forskellige principper håndtere denne hoppes irriterende mani??? Jeg har haft hoppen i 3 måneder. Conni
Hvad for en bog taler vi om? M.h.t. den gumlende plag, har jeg faktisk læst om et studie, der viste, at (for) tidligt fravænnede føl gik og suttede på hinanden. De har åbenbart stadig et behov for at patte, og måske har hoppen fundes trøst i at "patte" på sin fhv. ejer. Bare min lommeteori. Min ene plag gumler også, men han er efterhånden blevet god til at kende forskel på, hvad der må gumles i, og hvad der ikke må. Han har et bomuldsreb med en sojadunk i sin boks, som han bruger megen tid på at lege med og bide i. Det eneste tidspunkt, han kan finde på at tage fat i mig er, når jeg klør ham. Så vil han gerne klø igen, men jeg har stort set vænnet ham af med det ved at holde op med at klø, hver gang han gumler. Et videnskabeligt studie har vist, at hestens puls falder, når man klør den foran manken på det gode sted. Måske kunne man give plagen velbehag på den måde, og så bruge "negativ straf" (altså fjerne det rare), når hun giver sig til at gumle. Det ville jeg prøve. Mvh Julie
for dem der har tid og lyst til at overvære kursus ved jeg at der er tilskuerpladser at få hos Sally på Søborggård, når han kommer til landet til marts. Jeg var der selv på sidste kusus og fik MEGA meget ud af det, uden at have læst bogen- jeg vil så sige, at jeg var glad for at jeg havde oplevet ham i virkeligheden( her er han god til at forklare i et simpelt sprog hvad det går ud på, og INGEN spørgsmål var for dumme, der blev seriøst svaret på alle spørgsmål man måtte have" stor ros for det"), da bogen godt kan virker noget teknisk og i nørde sprog efter min mening. Så vidt jeg ved er der også enkelte heste pladser tilbage. link til søborggård:  Jeg dyrker både parelli og bruger McLean´s lærer- med stor fornøjelse- det er til dels og kun til dels det samme, nemlig handler begge ting om at få kontrol over fødderne på hyppedyrerne samt om at oparbejde den rette timing. Begge dele tager udgangspunkt i hestens adfærd- McLean`s teori er videnskablig bevist gennem forskning og der er derved ingen hokuspokus i den- begge er hestemennesker med hud og hår og er annerkendt for at tage hensyn til hestens natur på verdensplan( også hos topelite folk)- Pat Parelli har jeg aldrig oplevet "live", dem der har, af selv garvet heste folk har kun meget ros tilovers. McLean har jeg oplevet sammen med hans søn og jeg må erkende at selv med over 20 års erfaring med problem heste, fik jeg en hel del med. til Annemette så må jeg meddele, at jeg endnu( heldigvis) ikke har set eller oplevet noget der var i strid med hestens ve og vel inden for parelli- derved kan jeg jo ikke stå inde for alle der har set et parelli kursus eller en parelli DVD og i forhåbenlig god tro kalder det HMS( eller parelli)- tværtimod har jeg selv måtte bruge lang tid på et kursus i sommers med en hest, hos den kære Wally på at rette op på en dårlig oplevelse, jeg selv havde givet den ved at forsøge at tvinge den over en bom uden den var tryg inde i sit system- Med hensyn til at bukke er dette en uønsket adfærd i selskab med mennesker- både efter Mclean´s og parellis system og personligt kan jeg kun give dem ret. Hygge d
Lokomotor (locomotor) = bevægelse. Locomotor play er leg som bukken, hoppen rundt, løb o.s.v. Kort sagt "flugt-leg". Mvh Julie
læse denne tråd: 'HJÆLP min hest bider' Der skriver jeg om vores oplevelse med at få en rød hoppe, der efter købet var meget stresset og begyndte at sparke  Vi blev bange og usikre, og kom på den måde til at forstærke hoppens tendenser, skønt vi kun var sammen med den 2 gange, hvor den gjorde det - inden vi i går aftes fik vores underviser til at at undervise os i at lære den at opføre sig mere adækvat  Det var i går, og i dag var det allerede næsten uden problemer   - det skal jeg ikke kunne sige   - Jeg er bare glad for at have fundet ud af at håndtere en gimpe - som er meget, meget forskellig fra Grandi  Til gengæld tror jeg absolut ikke hun vil havde Grandis periodiske flugtinstinkt - hun går fint - men er dog ret rå - under rytter 
McLeans "metode" er jo i virkeligheden bare en "skabelon", man kan bruge til at opbygge et træningsprogram omkring. Faktisk bruger han selv ordet "blueprint" om systemet. Det er kun vejledende, og man kan tilpasse det uendeligt til den enkelte hest inden for læringsteoretisk fornuftige rammer. Jeg vil f.eks. gerne bruge mere positiv forstærkning en McLean gør, så jeg har tit en klikker og en lommefuld gulerodsstykker med i stedet for en dressurpisk. Men jeg lærer hesten de samme ting, som han foreskriver, at man lærer den, og jeg bruger de samme principper om ikke at blande modstridende signaler og at have forskellige kommandoer for hver adfærd. Man kan således flette McLean ind i de fleste systemer - sikkert også   undervisers   Men det er sjovt, at PNH-nødderne (*GG*) har så LET ved at indpasse hans regler i deres træning, mens nogle Monty Roberts-folk og andre fans af primært roundpen-baserede metoder har meget SVÆRT ved det. Det er måske fordi, PNH stadig i høj grad er PNH, selvom man retter det lidt til i forhold til den nye viden om læringsteori. Men "løbe rundt i roundpen"-metoder har tilsyneladende slet ikke nogen relevans i "equitation science", og uden "løben rundt og følgen efter" kan MRs og andre roundpentræneres opvisninger få svært ved at adskille sig fra andre gode træneres. Rider man spring og/eller dressur, er det MEGET let at "lægge om til McLean". Når man lige er kommet sig over at man skal adskille hånd og schenkel, er det super-nemt, og resultaterne viser sig med det samme  Så hvor grupperingerne for 5 år siden hed "hms" og "almindelig ridning", kan det fremover komme til at hedde "læringsteoretisk funderet" og "traditionelt funderet". Spændende i et HN-ologisk perspektiv  Mvh Julie
Så begynder vi at nærme os disrespect begrebet, kom så Julie   , ind i kampen! Ja jeg kan også godt have mine tvivl om nu forskningen er kommet hele vejen rundt omkring hestens intelligens og sind.. Der er ingen tvivl om at heste godt kan lure vores signaler af og lave den adfærd der giver dem selv mest komfort.. MVH Christina
måde kommet hele vejen rundt. Der er meget mere til det med bevidsthed. Jeg tror faktisk at NOGEN heste godt kan planlægge i et vist omfang og huske (holde informationen up- front) længere end de fleste. Men man kan ikke regne med at alle kan det. Birte: *jeg har også en shette: ingen tvivl om udspekuleretheden der og *adskillige lipier: hvor jeg tror at nogen af dem har betydeligt mere mellem ørerne, men de er aldrig "udspekulerede" og aldrig hvad jeg opfatter som "grænseafprøvende". Men meget, meget flokbevidste. Nytårsaften ville min basse UD af boksen da skyderiet begyndte. Først stillede han sig i et staldafsnit et kvarterstid og de faldt til ro omkring ham. Så flyttede han sig til det næste afsnit og stod der en halv time (der var følle-bøller og følhopper) - de forblev helt rolige hele aftenen. Derefter gik han ind i boksen og spiste sin wrap. En i den tredje stald (hvor han ikke havde været, jeg må tage ham hele vejen rundt næste år), gik banana og var meget urolig (jeg var tæt på at ringe efter noget beroligende)- til trods for at begge sideheste var helt rolige: Jeg tog shetten derover, hun gik lige hen og lagde sin mule mod hans mule (jeg holdt ikke i hende): pustede dybt ud og det var som at give ham en sprøjte... Vi har lige fået en ny hest og shetten gik lige hen og sagde velkommen...da de kom ind ville han næsten ikke skilles fra hende igen. Der er meget mere i det... E
Jeg skelner ikke mellem bøvlede og bange heste. Jeg insisterer i begge tilfælde på, at hesten gør, som jeg beder den om. Jeg har en lommeteori om, at bøvlede heste med tiden bliver stressede af ikke at kunne regne med deres omgivelser. Og angste heste bliver med tiden bøvlede, fordi de får dårlige vaner af konstant af forsøge sig med flugtadfærd (som de fleste almindelige mennesker ikke kan lade være med uforvarende at forstærke i ny og næ). Om heste kan planlægge eller ej, ved jeg ikke. Det er der ingen, der ved. Men selvom de var i stand til at lægge en nøje udtænkt strategi i otte udførselsfaser for, hvordan de skulle slippe af med deres rytter, er de STADIG ikke moralsk forpligtede til at lade være. Man kan se hesten som et dyr helt uden evnen til at behandle abstrakte begreber. Det gør jeg selv. I så fald kan man ikke bebrejde den, at den gør ting, man ikke synes, man har bedt om. Man kan også se hesten som et tænkende væsen med indsigt ind i sin egen situation. Men hvis den har det, kan man jo HELLER ikke bebrejde den, hvis den kæmper for sin frihed. Så hesten er uden skyld og uden ansvar i hele sit samspil med menneskeracen. Uanset om den kan tænke eller ej. Mvh Julie
Jeg ånder lettet op over, at der er flere, der har oplevet smasken og gumlen i gode situationer - var ellers lige ved at blive bekymret over egen generelle attitude over for hypdyret - pyha. Men det gør det jo ikke lettere, at der er nogle signaler, som hesten bruger i forskellige sindstilstande   Jeg har også oplevet min gamle lånehest i en tilstand, hvor hovedet var oppe, øjnene åbne, benene kartede rundt og alle muskler var spændte og hjertet bankede. Altså klart en bange hest - hvis det ikke lige var fordi, at fjolset bare havde herretravlt med at kigge på damer  Den mest markante forskel på ham og det, som jeg oplever som bange, var øjnene. De var store, men ikke helt på den bange måde. Jeg synes, det er spændende at den frække eller grænse-afprøvende hest er kommet på banen. Jeg tror, jeg har oplevet en, nemlig min gamle lånehest, som var supervelopdragen. Når han stod løs på staldgangen, var der dage, hvor han netop prøvede til. Så flyttede han et ben frem, jeg sagde nej, han flyttede benet tilbage. Når han havde lavet det nummer tre gange i streg, rykkede jeg ham i snoren også. Fjerde gang tog jeg pisken og klappede ham en over bringen - og så stoppede han. Han var hele vejen igennem super-cool, ingen stress-tegn overhovedet - i hvert fald lige indtil jeg tog pisken. Grænsesøgende hest? mvh. tina
tror jeg, at jeg giver Julie ret  Det kan godt være, at hesten har noget helt andet under ørerne, end vi aner - men i træningen giver det mest mening ikke at psykologisere for meget på den  Det har jeg nemlig gjort for en del år siden, og det var ikke nogen god idé  - Jeg undskyldte dengang hestens uønskede adfærd med, at den var bange - og det var den da også... - Men først da jeg (af en gammel berider) lærte at betragte hestens vægring som et ridemæssigt/dressurmæssigt problem, hjalp det      De gik fra at have været hyppige til at blive sjældne  Jeg må hellere lige skynde mig at påpege for de små HN'ers sjælefred, at vi ikke slog eller tvang den, men vi bad den bare indstændigt om at udføre det der nu blev krævet - i stedet for at hoppe rundt og spænde op  Min pointe er, at betragter vi hestens adfærd som angst/frygt, så forstærker vi hesten i, at det er lige hvad det er  Desuden er der da helt bestemt meget store individuelle forskelle på hestes temperament og indlæringsevner   motivation  Nogle heste kan nærmest lægge to og to sammen efter ganske få forsøg, andre kan absolut ikke - selv med en god slat hjælp. Det er - som I andre sikkert også har observeret - meget tydeligt på folden. Nogle af hestene kan finde hullet i hegnet lige med det samme, mens andre aldrig rigtig lærer at finde rundt på folden  Men alle heste bliver roligere end de ellers ville være, hvis de ved, hvad der forventes af dem 
... helt enig  Hilsen Sif
Nu er der også avlet på temperament på mange af racerne, så de får visse egenskaber, eller også har racen en medfødt egenskab for at klare sig, selv i ekstremme vejrforhold. Nogen racer har man avlet på rideegenskaber, men ikke nødvendigvis besindighed, men konkurrence egenskaber. Andre er avlet med gåvilje, så de kan kan løbe videre eller stærkt selv om de er trætte. Andre er avlet til arbejdsbrug dvs de er meget fysisk stærke. Der er mange såkaldte børne heste, som slet ikke er det. Shetlænder f.eks, deres madmotivation er stor (sikrer deres overlevelse på shetlandsøerne) og de stikker gerne af fra rytteren, for at æde en tot græs. Haflingere og fjordheste er meget fysisk stærke heste, og de finder hurtigt ud af de har kræfterne til at gå egne veje, deres madmotivation er også stærk. Så man skal vælge hest efter temperament, egenskaber og ens egne evner. Så ville der ikke være alle de "adfærdsproblemer" MVH Christina
Som tilføjelse til dæmpende signaler eller ej, så diskuteres deres tyggen og gumlen i 2 forskellige situationer - når hesten udsættes aversiver (ubehag eller straf) og når den får healing eller massage. Det siger sig selv, at der er himmelvid forskel på de 2 situationer og dermed betyder reaktionerne selvfølgelig også noget forskelligt. Når der bruges aversiver og hesten tygger og gumler så er der i de fleste tilfælde tale om et dæmpende signal, og jeg har ofte set, at signalet først kommer når man tager presset af - men STADIG tolker jeg det IKKE som et udtryk for forståelse, snarere i stil med, at nu er der taget så meget pres af, at hesten ikke bare har sammenpressede, stive læber mere, men stadig beder om, at vi tager det lidt mere roligt. Når jeg healer en hest, så ser jeg det også når hesten har fået nok på det pågældende sted, og da er det selvfølgelig ikke et dæmpende signal, men et tegn på, at en spænding slipper. Hesten kan også have en stereotypi der udmønter sig i "tungekunster" og jeg har også set heste gøre det som en overspringshandling - altså er betydningen sitautionsbestemt. Dæmpende signal er EN betydning, men der er også andre.
Men når en spænding slipper så har der været en påvirkning forud som har sat noget pres på et område? Har vi ømme muskler spænder det jo når nogen trykker på dem, men bagefter føles det rart? (jeg ved ikke så meget om healing) Nu tror jeg ikke at heste synes det er rart at få holdt benet til beskæring, det er jo en STOR begrænsning i deres flugt mulighed. Så derfor finder jeg mindre modstand og stress hos de heste som har lært at stå stille uden at være bundet, og det giver mulighed for at man ikke behøver at holde fast i hesten, men kan lægge benet løst på ens skød mens man beskærer. Jo mere hesten har hovedet frit til at kigge sig omkring jo lettere er det for den at holde benene stille og jo mindre fast jeg har om benet jo mindre modstand og stress. Jeg har også erfarigner med at jo større og lysere beslagspladsen er jo mindre stress hos hesten. Jeg beskærer en hest som har ståeten del år på en rideskole i KBH uden fold, den bor nu i løsdrift. Den er meget urolig hvis vi stiller den på stald (også med selskab) for at beskære ,men udenfor på striglepladsen er den en engel. Jeg vil prøve at lægge lidt mere mærke til hvilke heste der gumler efter beskæring og i hvilke situationer.
Christina, jeg er helt enig i dine betragtninger og erfaringer vedr. fastholdelse af heste, jo mindre man holder dem fast, jo mindre forsøger de at flygte. Det samme gælder når man arbejder med en løs hest kontra en hest i snor. Jeg vil mene, at den hest der er mest stresset også viser fleste dæmpende signaler, når den slapper af igen. Det ER jo en form for ubehag at holde fast i benet, for nogle heste et større ubehag end for andre og jeg ser derfor ikke, at det IKKE kan være et dæmpende signal som svar på, at man slipper. Jeg har også observeret, at når nogen laver join-up med en hest, så kommer slikken og smasken især når presset tages af - men det er i den situation garanteret et dæmpende signal, det er jo hele formålet med øvelsen at få den til at vise disse signaler... Fejlen er bare, at forklaringen lyder, at hesten er "villig til at samarbejde" mens den videnskabelige forklaring er, at den prøver at dæmpe aggressivitet. At hesten viser "samarbejdsvilje" som en generel viljestilkendegivelse mener jeg er at tillægge hesten en tankevirksomhed den ikke har. En hest viser samarbejdsvilje fordi den er tryg, trives og ser sin fordel i at samarbejde - IKKE fordi den på en eller anden måde har taget en beslutning om at samarbejde - og den vil kun samarbejde så længe omstændighederne gør den i stand til det eller dens stressniveau eller mangel på frygt muliggør det. En hest, der er i en aktiv kamp vil IKKE vise dæmpende signaler, det vil den altid kun gøre, når den er på retræte for at dæmpe yderligere aggressivitet eller ubehag - netop som en tilkendegivelse af, at den er på retræte - men igen - det er IKKE et udtryk for "samarbejdsvilje" i forhold til den offensive hest det er bare et udtryk for, at den gerne vil have fred for den hest og af den grund gerne afgiver retten til den ressource, som stridigheden givetvis drejer sig om. Det er svært at give en entydig forklaring, men stadig vil jeg IKKE mene, at tyggen og smasken er noget udtryk for forståelse, men jeg vil gerne tro, at det kan være et udtryk for lettelse, fx. fordi hesten har fået den, der presser den til at lette trykket. Det er dog derfor ikke sikkert at hesten nu har forstået, at sådan kan den ALTID få trykket til at lette, men det at lettelsen sker er selvfølgelig et skridt på vejen til forståelse. Ved healing og massage kommer man enten fysisk eller energimæssigt i kontakt med en spænding eller en underenergi/overenergi, der giver en eller anden form for ubehag, men at sammenligne healing/massage og brugen af aversiver i træningen skal vi ikke gøre omend de samme signaler i visse tilfælde bruges. Det samme ses forresten ved kranio-sakral terapi hvor tyggen og smasken er et vigtigt tegn på, at en spænding slipper. Det er en skam, at der er skrevet så lidt om dæmpende signaler blandt heste, men Turid Rugaas (måske forkert stavet) har skrevet en bog om dæmpende signaler blandt hunde, der kan kaste mere lys over emnet.
Jeg så nu ikke nogle "gamle damer" men jeg tror godt at jeg så jer  I ligner hinanden forholdsvis meget, ikk? Mvh Alette
Ja første gang jeg var til undervisning hos Susan virkede stopknappen absolut ikke, og jeg havde egentlig heller ikke lyst til at springe på dyret. Det fik jeg så lov at blive fri for, og blev sendt hjem og træne stop! Og jo -jeg har lagt rigtig meget hjemmearbejde i min hyp. Ikke fordi jeg har redet hver dag, eller flere timer om dagen -men jeg har lært at være konsekvent og skære igennem, så stop betyder stop -hver gang! Med det vejr og føre der har været de sidste måneder, har jeg syntes det var svært at træne "rigtigt" uden bane eller ridehus. Det er vist bare "wendyverdenen" der forblænder mig og nødvendiggør ridehus, for jeg har været ude at træne stop i storm, silende regn, langs vejen med meget tung trafik, på stubmarken osv. Jeg havde absolut ingen forventninger til at komme til at springe over 30 cm det første års tid. Sidste gang vi var hos Susan sprang vi en bane med 4 spring på 60-90 cm ca. Det foregik stille og roligt i galop, og min søde hest reagerede så fint på mine anholdninger.  Dette i et forløb på 3 måneder og i alt 4 gange undervisning... Træerne vokser ikke ind i himlen, og vi har meget at lære endnu, men ih, hvor har det hjulpet os 
Ej, hvor får jeg dog bare lyst til at springe med på sådan et kursus med alle jeres positive historier!!  Det lyder virkelig fedt og lærerigt... 
Gad vide om man selv må skrive i en tråd hvor man får så meget ros *rødme smiley*. Jeg må jo fluks skynde mig at give rosen videre til de flittige elever jeg har haft fornøjelsen af hele weekenden.. Både fredag i Græsted og hos Carina lørdag og søndag... Der blev arbejdet hårdt og stillet en masse super gode og kvalificerede spørgsmål  Som underviser, er det vildeste kick jo når eleverne får de såkaldte "aha-oplevelser".. Når man ser tingene udført vellykket og at hestene begynder at slappe af og få det hersens skønne "afklarede" udtryk i øjnene... Som førstegangs elev hos mig, er der sikkert en stor mundfuld der skal kaperes, idet mange ting er næsten direkte modsat af hvad de tidligere har lært.. Det er sikkert også svært hvis man til daglig rider stævner på L eller M niveau og så kommer man til springkursus og får at vide at man i 2 dage "kun" skal ride over bomme og små kryds.  Men ALLE ryttere var top motiverede og forbedrede en masse ting i løbet af de 2 dage.. Som for underviseren føles som MEGET kort tid når der er så meget man gerne vil tage fat på  Til gengæld er det jublende skønt når man ser de samme ryttere fra tidligere kurser, som så åbenlyst har forbedret deres træning  Så hermed rosen givet videre til de dygtige elever 
hun har lige akkurat denne weekend været i Stenløse   Men hun må skam også godt komme i næste  Næste gang BEFALER jeg, at I tager et skilt på med jeres ryttersnak navn på, så jeg kan se hvem I er. og det skal være store skilte, for jeg har ikke briller på når jeg springer 
hvordan kan du være på hn? Du burde da være i stalden? Eller har jeg misforstået noget... (er igang med at tænke på hvilken kage der skal laves   )...
Så kan du sagtens læse Andrew Mcleans bog. Det er jo netop mange af de principper Susan underviser efter. Hun har jo også indgået et samarbejde med ham og jeg fik et svar fra ham i weekenden gennem Susan, da jeg spurgte om et spørgsmål.
jeg fik bogen i julegave og havde den med til schweiz...og den blev testet på chu chu...Som dog ikke var hel modtagelig...eller var det bare mig, som måske skulle øve lidt mere  Men det er en genial bog!!
Jeg har faktisk hver gang lavet en tråd med: Nu holder vi kursus med Susan igen. Men jeg tør ikke helt lave dem, som jeg gerne ville for så flytter moderator den til arrangementer. Og hvor mange læser den der?
Det kunne være en god ide...  Det ville også spare mig for meget arbejde i og med at jeg slipper for at skrive til alle de HNér, som gerne vil vide hvornår de skal ride og hvad der ellers medhøre et kursus. 
Faito fik ordnet tænder forrige fredag og siden da er han blevet meget anderledes at ride på. Før: gik skar han altid tænder og hvis han ikke skar tænder, var det et sikkert tegn på at tungen hang og daskede ud af siden. Jeg havde altid 50 kg. i hver hånd. Nu: skære han ikke tænder mere, han stikker ikke tungen ud og han kan næsten rides med en sytråd. Alt det virker meget logisk, men det mærkelige er, at nu kan jeg næsten ikke drive ham frem, når jeg driver, bliver han vred og gå nærmest mere i stå og lægger an til et spark bagud. Synes i det lyder logisk? Hilsen Marianne
Ved fra flere bla. min hestetandlæge at mange heste får spændninger i nakke-ryg og ben hvis de har problemer med tænderne... min egen var helt spændt i nakken. Grunden til at du først mærker det nu er at før var han fokuseret på hans mund og nu hvor det problem er løst har han måske overskud til at reagere på det andet...måske har han ondt... bare et forslag. Jeg havde selv kiropraktor efterfølgende til min. Hilsen jeanne
at du fik ordnet hans tandproblemer!!! Tror Jeanne er inde på noget af det rigtige!!! - når han før gik og skar tænder mv. har han helt sikkert gået og spændt op i kroppen - det er nok det der kommer til udtryk nu. Jeg ville nok også lytte til hesten og lade tvivlen komme han til gode og få en kyndig kiropraktor - helst en der også er dyrlæge - ud og gå ham igennem. Det kunne også være at sadlen generer ham når han nu kommer mere frem og op og bruger sig - og det er det han "skælder ud" over ?!?
ville også køre ham til en kiropraktor.. Tove Due kommer på Egholm ved holbæk og jeg ved hun er der den 6 februar men om hun har flere ledige tider ved jeg ikke, men mine heste er ok igen og jeg har en tid den dag som jeg aflyser i aften via mail.. Tina
Tandproblemer kan give låsninger helt ud i ryg og bagpart. Når problemerne bliver ordnet er det ikke sikkert spændingerne forsvinder, tværtimod har man så en ny tandstilling og kroppen stritter måske imod fordi den nu skal bevæge sig anderledes. Det oplever jeg selv ofte, når jeg får ordnet et eller andet, så er der pludselig en anden del som "råber højt", og prøver at trække mig tilbage i den vante stilling. Charlie har i øvrigt haft nakkesmerter AF tandbehandling et par gange. Især når det har været en af de rigtig grundige med elhøvl. :Pia
Parelli 4-ever <3 Virker altid XD
der er kommet igang her... Jeg gider ikke diskutere dette emne, da jeg tvivler på man når særlig langt...hverken Anne-mette eller julie lader til at være kommet nogen vegne.. Jeg vil dog lige sige...at jeg indtil videre er for MR...også på baggrund af det der her er skrevet i tråden. Jeg vil så også sige at jeg ikke er imod nogen...men har heller ikke sat mig så meget ind i de nye hms guruer. Det vil altid være svært at være enige om alting...nogle har behov for den videnskabelige indpakning inden de tør begive sig i kast med noget og andre er bedøvende ligeglade med videnskaben, da der er så meget der ikke kan måles og vejes - men som stadig findes... Jeg forstår godt at Anne-mette ikke ønskede at bruge mere tid på denne diskussion. Nogle gange er det omsonst at forsøge at ændre folks indstilling, selvom de har givet udtryk for at de er åbne overfor det... Men lad os håbe, at vi alle ønsker det bedste for vores heste!
Hej her er mine erfaringer med dressur sadler. stubben juventus bruges til ryttere med en max højde på 170cm, det betyder at den passer os kort benede fantastisk godt, desværre må man ikke have for stor rumpe for den laves kun i 17´´ og i stubbens mål svarer det til en 16,5 i andre mærker, det er også grunden til jeg er endt i en kieffer lusitano kur, pga de anatomiske formede knæpuder passer den også godt til korte ben, det er den eneste sadel der iløbet af årene har passet mig godt med placeringen af knæpuderne. Var engang med til at designe min egen dressur sadel som en sadelmager syede, netop fordi jeg var så træt af at ingen sadler passede mig rigtig godt, føj for den, jo tak den kom også til at passe bedre længdemæssig osv. men hvor gjore den ondt at ride i.
hvad med en isabell werth, den kan du stilleknæstøtten, så den passer. jeg er selv ret kortbenet, og er glad for at ride i den. mvh
Jeg kom til at tænke på om der er forskel på om tilridningen bliver gjort tradionelt eller med feks klikkertræning.Det jeg især tænker på er om hesten der trænes via klikkertræning prøver rytteren mindre af en den der er trænet tradionelt.Med klikkertræning gør hesten jo tingene for sin egen vindings skyld og den anden for rytteren.Hvad har i andre af erfaring,og er der overhovedet nogen forskæld.. Dorte.
Min personlige holdning er at heste ikke prøver deres ryttere a uanset hvilken træningsform der er brugt i tilridningen. Hesten handler enten ud fra sine instinkter - eller ud fra de signaler den får - eller tror den får - fra rytteren... Når en hest "prøver rytteren a" skyldes det som oftest kommunikationsproblemer hvor rytteren giver hesten flere modsatrettede ordrer på én gang - og får en forvirret hest.
>>>Med klikkertræning gør hesten jo tingene for sin egen vindings skyld og den anden for rytteren<<<< Dorte, hesten gør ikke noget "for rytteren". Den gør generelt alting for sin "egen vindings skyld" - uanset om man træner den med pisk og sporer eller med gulerødder. Heste føler ikke noget moralt ansvar for at opfylde deres rytteres ambitioner om at se lækre ud i ridehuset. De lærer at gentage den adfærd, som skaffer dem en belønning. I "traditionel" træning, er belønningen ophør af ubehag. Hvis man f.eks. trækker i tøjlen, og giver efter, når hesten stopper, lærer man hesten, at den bliver belønnet for at stoppe, når den mærker et træk i tøjlen. Klikkertræning tilfører hesten en godbid, når den gør det rigtige. Man kan klikke og give en godbid, hvis hesten gør noget, man synes, er fedt. Klikkertræning virker gennem "positiv forstærkning" og tøjler, schenkler, pisk o.s.v. virker gennem "negativ forstærkning". Begge metoderne er gode, og man kan nemt kombinere dem med glimrende resultater. Heste forstår ikke automatisk, hvad vi vil have dem til, så hvis de gør det modsatte af, hvad vi tror, vi har bedt om, er det sandsynligvis fordi de gætter forkert. Ikke fordi de "prøver rytteren af". Heste er ikke intelligente nok til systematisk at teste en rytter. De tuller bare afsted i deres egen verden, og en gang imellem falder de over en god fidus, som de så gentager igen og igen fordi de bliver belønnet for det - enten med mad eller frihed. Det et rytterens ansvar at gøre øvelserne til "fiduser" for hesten, som den lærer, at den får en belønning for at udføre. Det kan man gøre både ved hjælp af de "traditionelle" signaler med schenkler, hånd og sæde eller ved hjælp af godbidder med eller uden klikker. Det bedste resultat får man som sagt nok ved at kombinere. Mvh Julie
Jeg har opfundet et nyt ord: Moralt   Flot, Julie 
Jeg havde den blandede fornøjelse her for nylig at betragte en rytter der anses som ret dygtig træne sin hest. Den går vist LA5-6 stykker på distriktsplan, det der i denne situation faldt mig i øjnene var en hest der galoperede på volte med en helt stram glidetøjle uden eftergivenhed overhovedet. Det der nu undre mig er hvordan i alverden man kan ride de klasser, hvis man til dagligt (det gør omtalte rytter) rider med glidetøjle, hvor er den korrekte ridning af hesten, der ved hjælp af afskub fra bagparten skal få hesten til tøjlen???  Man undres tit og ofte over folk
ja du er ikke den eneste. jeg så også for få dage siden en ret kendt dressur rytter træne privat (rider normalt intermediare og højere og er en kendt træner), ride en fin og sikkert meget velavlet og dyr DV med glidetøjler. Hesten gik og bed sig i bringen ( det er ikke overdrivelse) medens den lavede passage !!?? dvs det var jo ikke en ægte passage da det jo er umuligt i den holdning. men den passage som dommerne vil se : "afskubspassage" . hvilket jo var hestens eneste mulighed da den blev sporet godt frem og holdt inde med glidetøjlerne. tak for kaffe. !!! Min personlige holdning er , at hvis man ikke kan ride en øvelse uden så meget hjælp og så grove metoder - skulle man så ikke lade være? jeg mister mere og mere respekt for professionelle beridere og deres uddannelse og deres moral - desværre. Jeg vil ikke kalde dette for ridning - jeg vil kalde det " at sidde på en hest". for ride - det kunne vedkommende ikke.
har tænkt en del over og som jeg også har hørt nogen sige er om der er langt flere der rider med glidetøjler derhjemme og egentlig ikke vil vedkende sig det. Der må vel gå en smule tid ude på stævnepladsen før hesten opdager at glidetøjlen ikke er til stede så er det vel bare om at time det, så hesten ikke opdager det inden man har redet sit program... Og så kan vi andre idioter, der arbejder på korrekt ridning med deraf følgende følgende muligheder for at hesten slår fra jo bare gå hjem og lægge os . moral er vist ikke et ord der eksistere i hesteverdenen  (tag det med et glimt i øjet, jeg kommer aldirg til at bruge det stads.)
nu bliver jeg måske skældt ud... men jeg synes at glidetøjler er noget fanden har skabt i vrede... INGEN burde ride med dem...
Jeg har haft stor succes med min glidetøjle. Det har gjort at BlackBell har lært sine øvelser meget hurtigere end hvis jeg ikke havde den. Hun har været en meget hidsig hest og der har jeg så måtte bruge min glidetøjle som en lille "hjælper"... Men jeg har så også lært at ride korrekt med den fra starten, og ikke bruge den som en indspænding.! Eller en straffelse, for det ligner det når folk ikke kan ride rigtig med den. Ha en go dag allesammen.. -Sascha.
ja, man undres. For et stykke tid siden var jeg til stævne, hvor jeg skulle ride sent (sidste klasse). Da jeg så trækker rundt for at skridte af (jeg skridter altid længe af, specielt, når det har været hårdt for hende til stævne) sammen med to-tre andre fra klassen, kommer der en af stedets beriderelever ind med en stor, flot og dyrt udseende hest. Jeg ved, at stedet har en del salg af kvalitetsheste, der "altid" er lagt en del øvelser osv i, før de sælges til, for mig, høje summer. Hun rider så rundt på denne her hest, først i skridt i kort tid, og derefter igang med noget meget "spændende" udseende arbejde, med stram glidetøjle. Hun vekslede ml. meget dybt og ind på bringen, og meget højt og ind med næsen - ikke på noget tidspunkt fremad. Hesten havde tydeligt ikke ryggen med til at bære den høj holdning. Til gengæld flyttede den sine ben voldsomt og så ud til at være så "løs" ude fortil (ingen sug på tøjlen overhovedet), gik nogle "fine" sidebevægelser og passage, osv., og det er jo nok det, der tæller i salgssituationen. Men for søren, hvad skal man med den slags ridning, når man køber en hest? Det gad jeg godt nok ikke reparere på! Så vil jeg hellere tage den tid, det tager, selvom jeg ikke får de samme points fordi min hest ikke har lært at folde halsen sammen og svinge med skankerne til den helt store guldmedalje. At hun så i øvrigt var meget ubehøvlet og red utroligt tæt på mig, der gik ved siden af min hest på jorden - jeg blev faktisk nødt til at gå over på venstre side, så jeg havde Tanz mellem mig og beridereleven, fordi hun simpelthen var ved at ride mig ned! - det giver ikke et ret meget bedre indtryk af pigen!
ja nu skriver dem der bruger glidetøjlerne selv - at man kun skal ride med dem  . øøøeehhh??? og det ved en uddannet berider og træner ikke??? Jeg tror i høj grad mange af dem der rider med sådanne ting , ved hvad de kan bruges til. argumentet med at træningen går hurtigere : jamen så lær at ride din hest! såre simpelt. Hvis man ikke kan ride sin hest uden at den er snøret ind hele vejen rundt og oppe og nede, hvorfor så ikke købe en velredet hest som man kan styre eller få noget kvalificeret undervisning ? Hvis man rider hesten korrekt lægger den muskler på nøjagtigt lige så hurtigt som med hjælpemidler - medmindre man bruger doping så er der jo en helt naturlig grænse for hvor hurtigt det kan gå. hvis det skal gå så stærkt alt sammen så folk kan komme ud og vinde rosetter - hvorfor så ikke købe en velredet hest istedetfor? Det går endnu hurtigere... Og det kan godt være at glidetøjler gør at den ser pænere ud i den ene ende - men hvad med det den mister i den anden? eller de skader man ikke kan se? Hvad med at lære at ride? Hjælpemidlerne er jo blot en sovepude der gør at rytteren tror hun/han har styr over hesten og er vældigt dygtig. Hvorfor er det lige at folk ikke gider sætte sig ind i deres hestes behov og tage sig den tid det tager at træne den enkelte hest op i overenstemmelse med dens psyke, fysik og evner ? nåh ja ... det er besværligt og kræver jo ligefrem at rytteren skal gide sætte sig ind i tingene. det er jo nok for meget forlangt. grrr - ja jeg ER sur. jeg er bare sk... træt af alle de dårlige undskyldninger der er for at rytteren kan få lov at læne sig tilbage og frasige sig ansvaret for at tænke selv. og træt af alle de ryttere der ofrer hesten og god moral for at komme hurtigt videre. Det er jo netop meget egoistisk ridning - kun for rytterens skyld. for at rytteren ikke skal kede sig med at træne hesten langsomt op. Men hvad får hesten ud af det? ja jeg langer lige lidt ud her - men billedet af den stakkels hest hænger stadigt på nethinden. og vil gøre det lang tid endnu. Og var det bare den ene hest... men nej. tusindvis af heste bliver redet sådan hver eneste dag. For vores fornøjelses skyld! Det ER jo en fritidsinteresse og en hobby for de fleste. For de fleste af os er de jo en ven og et kæledyr også - ikke kun en sportsrekvisit. behandler man venner på den måde?
Det er jo åbenbart ikke alle beridere/trænere der ved hvordan en glidetøjle skal bruges korrekt, hvis de bruger den til at snøre hesten sammen fortl - for det er ikke formålet med glidetøjlen. Jeg kan ikke svare dig på hvordan den bruges korrekt, da jeg ikke selv bruger glidetøjler og jeg har aldrig lært rigtigt at bruge dem. For mange år siden har jeg redet med en glidetøjle, men jeg fik ingen instruktion i at bruge den korrekt. Så vidt jeg husker har Susan Kjærgaard (er det stavet rigtigt?!?!) herinde billeder på sin præsentation der viser korrekt brug af en glidetøjle. Hvis glidetøjlen bruges korrekt, så mener jeg at man hellere bør bruge den (såfremt den er nødvendig), i stedet for at hesten skal gå forkert i længere tid. Det må da uden tvivl være mere skadeligt for den, end en korrekt anvendt glidetøjle. Linda.
hm - altså hvis hesten går forkert - er det så ikke en ide at   at få den til at gå  ! med  . -   man putter diverse ting og sager på hesten.? man kan vel få en del undervisningstimer for det som glidetøjler og div. andet "hjælpe" udstyr koster ! (specielle bid , longe systemer osv - for ikke at tale om de dyrlæge og kiropraktor regninger der kommer bagefter når udstyret har slidt hesten i stykker). folk køber rask væk alt muligt udstyr for 1000 vis af kroner - men undervisning i at ride - næh nej. det er for dyrt.
langtfra ekspert i brugen af glidetøjle, men det er noget med at den skal bruges til at få hesten til at søge ned (ikke søge til biddet) og slappe af i overlinien. Hivs den går med hovedet oppe i himlen, så er den meget svær at få til at slappe af, og samtidig belaster den forparten (fordi man jo ikke kan begynde at samle den). Med glidetøjlen kan man vise den vejen (uden brug af vold, og glidetøjlen skal ikke bruges hele tiden), og dermed få en afspændt hest der kan tage imod de hjælpere man giver den. Vi kan jo nok blive enige om, at man ingen vegne kommer, medmindre hesten er afslappet og løsgjort. Slidskader kan også komme af mange andre ting end lige brug af hjælpetøjler. Så længe hjælpetøjler bruges korrekt, så kan jeg ikke se noget forkert i dem. Og de bruges netop forkert, når de bruges til at tvinge en hest ind i en bestemt holdning. Linda.
En dag jeg var ude på Blue Hors så jeg faktisk Andreas ride rundt med glidetøjle på en skimmel hoppe. Mon ikke denne hoppe kunne være en vi senere lærte at kende ret godt???  Glidetøjle er ikke skadeligt, hvis den bruges korrekt!
Hvordan kan en glidetøjle hjælpe hesten til at slappe af i overlinien? Den bliver jo tvunget ned i en unaturlig stilling. Hvis hesten går på den måde er den nok redet forkert eller har ondt, og så tror jeg personligt ikke en glidetøjle er den rigtige løsning på problemet. Jeg vil gerne høre hvad en korrekt brug af glidetøjle er. Jeg var også meget overrasket da jeg så noget video fra opvarmningen til WEG i ridebane springning, hvor stort set ALLE ryttere red rundt med glidetøjle og heste der var spændt helt ind til bringen. Hvad er formålet med dette? Jeg forstår det ikke. Mvh Lise
Som jeg har skrevet tidligere, så gå ind på Susan Kjærgårds præsentation og tag et kig på billed nr 2 og 3. Her ser man hvordan en glidetøjle bruges korrekt. Linda.
Lige præcis! Linda.
Hej Jeg har redet med glidetøjle og gør det aldrig mere. Undskyld mig men jeg havde ikke styr på hvad jeg lavede... Hvis folk kan ride med den er det ok med mig, men folk der rider med glidetøjle uden forstand kan gøre mig rasende. Dvs jeg har selv gjort mig rasende...                                Men man lærer vist nok hen ad vejen hvad man kan og ikke kan.
Jeg var med på en kigger her i weekenden til et distriktstævne, hvor jeg desværre ikke fik start... Jeg undrer mig gang på gang over dommernes bedømmelser... Er jeg den eneste der kan se at det virker fuldstændig korrupt det system...? Der var en fyr der red Lb3 og La1 han vandt begge klasser hvilket er en fast vane når han kommer til stævne så ved man at her kommer 1. pladsen.. Ja han er dygtig men i dette tilfælde her i weekenden havde han en rigtig gedebuk af en hest med, som hang foran, gik på forparten op til flere gange, og den eneste måde han lige kunne få den til at sætte sig var fordi han ca. er 2 meter høj, og så kunne han lige klemme livet ud af den stakkels lille hest så, den ikke kunne andet end skulle gå på bagparten de par sekunder rytteren nu formåede at klemme... alle overgange hvor hesten skulle changere gennem trav lavede den ingen men hoppede ynkeligt på stedet fordi den troede den skulle changere, men her kunne den store rytter igen forhindre hesten i at løbe af... Hvad gør at sådan et ridt fortjener topkarakterer... Kort efter så jeg en lille mand på en smart lille velredet hest... den havde lidt tænding kunne man se, men han formåede at ride hesten til afslappethed og et virkelig flot program efter min mening, men han fik kun et point mere end en rytter som ikke kunne huske programmet og som red forkert 3 gange, de fik begge 55 %, og var dermed i den lave ende... Dette er ikke enetilfælde, jeg kan nævne i flæng, men nu var jeg bare rasende over denne weekends skuffelse igen... Desuden synes jeg mange af dem, som red med i klasserne burde have holdt sig et par år på klubplan endnu, der var mange heste der end ikke var værd at kigge på.. Mit største spørgsmål er egentlig om det kun er på denne måde her i det mørke sønderjylland, eller om det gælder for hele Danmark?
Ja - ja - det er så nemt at give dommerne skylden. Du får ikke ret af mig.
Jeg tør ikke udtale mig om de enkelte ryttere, da jeg ikke vr tilstede. Men jeg vil gerne give dig, at det mange gange virker helt forkert. Springrytterne kan bedre holdes til fair-game - en bom=en fejl, et stop=enfejl osv. Ponymor: det handler ikke om at give nogen skylden for noget, wenezia havde jo ikke selv været til start, så jeg opfatter indlægget som et oplæg til en debat om dommerstanden. Og der er mange dommere der mig bekendt sjældent sidder på en hest (hvis overhovedet) og derfor måske mangler noget indføling. Desuden må man jo også ryste på hovedet til div. lands- og internationale stævner - siden hvornår var stangen i et kandar noget man bare hev uhæmmet i? Og hvorfor klapper en sal fuld af hesteelskere, når en rytter rider et program på stangen, på en hest der trykker ørene ned ad nakken, svirper med halen og har svært ved at udføre øvelserne, tilsyneladende pga. stivhed i hele kroppen? Jeg forstår det ikke. Der er jo forskel på hvordan man synes hese skal have det - nogen synes heller ikke at deres heste skal på fold. Nogle synes ikke de skal have hø - fordi de angiveligt bliver for fede af det? Sådan er vi så forskellige... Læs evt. tråden af Susan Kjærgård "Refusering er helt ok" - der kommer en del ridning til debat - for når ryttere kan være afsporede så kan dommere nok også. Vi er jo alle mennesker?! Skyld er noget grimt noget at skyde videre på andre, men fornuftige debatter er der vel altid plads til her på HN - vi vil jo det bedste for vores heste. Efter vores egen mening... /Nadja
undrer mig også over fine reklame billeder af topheste hvor man ser dem fra siden med stang og det hele i munden, blev vi ikke opdraget med et ord der sagde at stangen skulle være i en 45 graders vinkel, og her ser man et flot reklamebillede hvor stangen på det nærmeste står i en 110 graders vinkel... rigtig dygtig rytter...??? Og tak for hjælpen til en uforstående pony-mor, som måske burde læse debatten noget grundigere inden hun udtalte sig...
tja...det er nemt at give dommeren skylden, og det gør vi jo gerne  men ind i mellem synes jeg faktisk det er på sin rette plads at kritisere dommere...fx undrede jeg og mange andre ryttere og tilskuere over, at en hest, der er så usammenhængende og 100 % firtaktet i sin galop et helt program i gennem (MA1), kan opnå 7 i gangarter og 64 % og placering ?? Læser man dommerens retningslinjer for bedømmelse af gangarter, hænger det jo overhovedet ikke sammen...men JA hesten kunne trave, og det er nok for mange dommere, så skidt være med pas i skridt eller en firtaktet galop 
fordi en ekvipage ikke kun bliver bedømt ud fra de faste kriterier der er til de forskellige niveauer, men ligeså meget ud fra dommerens personlige holdning og hvilken slags ridning han/hun synes bedst om. Nadja, det kan godt være der er dommere der sjældent sidder på en hest, men for overhovedet at tage dommeruddannelsen, er der jo visse kriterier der skal være opfyldt -herunder også nogle ridemæssige, så jeg mener ikke der bør tales om mangel på indføling. Om man rider til hverdag, eller om det er 10 år siden man har siddet på en hest, mener jeg ikke ændrer ved dette. Ja, der er gange hvor man er uforstående over for dommerens bedømmelse, men husk at tænke på, hvor mange forskellige meninger der er vedrørende ridning. Alle folk kan umuligt være enige indenfor den sport (og bliver det heller aldrig), så der vil altid være forskel på hvilken type heste og hvilken slags ridning der giver de højeste point, alt efter hvem der dømmer. Men som sagt er der visse grundlæggende ting, som alle dommere skal og bør dømme ens (men desværre ikke altid gør det, som du også har erfaret) Mvh. Linea, dommer
Der er mange ting der spiller ind - og nogle heste kommer bare med "10 point i røven", som vi siger.. Men man kan faktisk ikke dømme noget som helst, hvis ikke man har set kritikken på den enkelte. En   kan jo sagtens lave grove fejl - og såmænd også få 3 taller for det - men laver samtidig ting til 8-taller. Der er også stor forskel på om rytteren får 6, el. 8 - den tæller altså 3! Og hvis en hest får 3 enkelte 8 tal i skridt,trav og i galop - ja så skal den have 8 i gangarter.. Tro mig - jeg har også grinet i mit stille sind, og krøllet min kritik sammen. Vi møder jo alle nogen ind i mellem, - Men har med tiden lært, at hvis man ikke kan tåle lugten - så vælg dog springbanen.. Lad dog være med brok - der mangler dressurdommere, så bare kom i gang.