Det gør mig ondt.. Sikke en hård beslutning for dig :'( Håber i får nogle gode dage sammen, indtil da, som alle de andre i har haft  Trøstekram til dig..
Åh altså Tine; hvor er jeg ked af læse det  Det må har været hårdt at træffe det valg, men flot af dig, at du vælger at gøre det, mens de stadig kan løbe glade rundt  De to smukke piger har, som du selv skriver, haft et hårdt liv, men deres sidste tid kunne ikke være bedre, for du har givet dem det liv, som alle heste skulle have lov til at leve. Kæmpe trøstekram og mange tanker fra mig.
 
Puha det gør helt ondt at læse på dine vegne...  Men det er virkelig smukt det du gør, som Christina skriver, så er du en sand dyreven.. Flot, tager hatten af for det.  Er sikker på de to duller får det dejligt sammen på de evige græsmarker uden nogen former for skavanker 
Selvom jeg aldrig har skrevet så meget, har jeg altid fulgt med omkring Tulle og Plethesten. Jeg kan sagtens forstå din ambivalens.Det gør ondt at tage den beslutning, men du gør som du har lovet dem, at de kommer herfra sammen. Og tænk hvilken lykkelig alderdom du har givet dem.Det skal du være stolt af. En værdig alderdom hvor de er blevet elsket og holdt af, har fået den bedste behandling. Nyd de sidste uger med dem, gør som i plejer, det har Tulle og Plethesten det bedst med.Måske lidt ekstra forkælelse, det kan ikke undgåes. Og ender de som løvemad i ZOO, så er ringen sluttet- har sangen fra Løvernes Konge i tankerne, den er så smuk. Der er masser af gode 4 benede der tager imod dem på den anden side. Stor trøstekrammer og masser af  Knus fra Annette
Stakkels dig Tine. Stakkels stakkels dig. Men det er dig der har gjort livet sødt for dem og du vurderer at nu bliver det ikke bedre, tvært i mod. Derfor er det kun dig det er synd for, ikke dine skønne duller. Ok det er også synd for os der skal undvære dine skønne billedtråde. Jeg håber du har haft nogen at tage denne store beslutning med og ikke står alene den dag de tager herfra. Ellers har du i hvert fald hele HN i ryggen. Må dine smukke duller komme smukt herfra.
Hvor ville det være godt hvis det var nemmere at tage en beslutning når det var den rette. Men det er det ikke. Ikke når det er denne beslutning. Men jeg kan godt forstå dit valg - og respekterer at du vælger at sende dem afsted sammen. [trøstekram]
Jeg sender dig TUSINDER af tanker, og synes, du er den mest fantastiske hesteejer - og det ovenikøbet HELE vejen. Det er bare den bedste og klogeste beslutning jeg har læst om. Men hårdt må det være for dig - men de har haft det FANTASTISK. Og det er bare FLOT.
Jeg er så også en af dem, som altid har fulgt Tine, Tulle og Plethesten-trådene, men sjældent skrevet i dem.. Jeg synes, at det er så flot af dig at sige stop mens de stadig har det godt. Beslutningen er så svær at tage. Står selv i situationen med min egen hoppe, og slås med forsikringen   De taler så meget om hestevelfærd og så skal forsikringen sidde og trække tiden og betvivle dyrlæge og ejers ord   Det er meget tæt på, at jeg bare afliver og er ligeglad med forsikringspengene, men hun har lige været inde i en god periode... Kæmpe stort knus og kram fra mig. Det er bare stort af dig at tage afsked nu. Ditte
Ingen ord kan trøste  Jeg kender dig ikke personligt, men alligevel føles det som om jeg gør...Dine indlæg og billeder er for mig en stor del af HN. Jeg har fulgt dig og dine piger herinde i mange år efterhånden og har altid haft et smil på læben, når jeg har set dine billeder. Ikke mange har den evne til at vise den kærlighed gennem en skærm. Jeg har frygtet den dag, hvor du ville skrive sådan en trist besked herinde. Ikke fordi vi andre så skal undvære dine dejlige livsbekræftende billeder, men fordi at jeg vidste, at den dag du tog beslutningen ville du være så forfærdelig ked af det. Vi kender ikke hinanden, men jeg føler sådan med dig. Du har altid gjort det bedste for Tulle og Mette, du er en fantastisk ejer og nu har du valgt den rigtige beslutning for dem. Det er så smukt, at du endnu engang sætter dem først. Dine piger har måske ikke altid haft et nemt liv, men hos dig har de fået lov at være lykkelige heste. De slutter deres liv med værdighed og med en kærlighed der ikke kan beskrives med ord. Mange tanker Anette
... det er ikke sjovt. Jeg misunder dig ikke - det bliver en lang måned - men jeg tager hatten af for dig. Gid der var flere som dig. Hilsen Sif
Sikke en flot, men meget hård beslutning ... Kan slet ikke sætte mig ind i hvor hårdt det må være at miste det bedste man har... Håber at I får nogle fantastiske dage sammen, men heldigvis har du jo så mange gode oplevelser med de skønne heste. Synes det er rigtig smukt at de kommer herfra sammen <3
Kaere Tine, Som én saa rigtigt skriver, er det os, de efterladte, der har det haardest. Dine heste lever heldigvis i glad uvidenhed; de er blevet nurset om og soerget for med kaerlighed og omtanke, og har levet i sus og dus hos dig. Du har gjort alt for dine to piger, nu kan de ikke mere, og du sender dem afsted paa en vaerdig maade. Hatten af for dig og din maade at passe paa dine heste. Det bliver haardt at sige farvel, men sig til dig selv, at det var det rigtige at goere og du goer det for hestenes skyld. Men ihhh, hvor vil vi savne dine livsbekraeftende indlaeg om dig og dine heste. Og saa et stort kram herfra.
I er hn's heste Eventyr, er overbevist om at de har haft den bedste alderdom. De var heldige de havde dig!   Kys dem fra HN folket  :(
ja man kunne jo nærmest regne det ud uden at læse hele dit indlæg  Ingen ord vil hjælpe dig i disse tider - så jeg vil nøjes med at sige at jeg tror de har haft den aller bedste alderdom hos dig - de ser altid glade og sunde ud sammen de to. Så du skal ha en sækfuld af trøstekrammere og tanker herfra i den svære tid.
Kære Tine, Det gør mig meget ondt for dig, at du snart skal sige farvel til dine to elskede heste. Ud fra dine tråde har jeg tydeligt kunnet mærke, hvor meget de to betyder for dig. Puha det er en svær beslutning, du har taget. Og du har taget den i omsorg og kærlighed til de to. Jeg kan mærke, at det berører mig meget. Jeg vil bede en lille bøn for Tulle og Pletten d. 25. januar 2010 om, at de får en fredfyldt overgang til den anden side. Tine, jeg føler med dig. Varmt knus fra Esma
Jeg tager hatten af for din beslutning, og føler med dig  D. 19. november sagde jeg farvel til mig gamle hoppe Cille. Hun blev 21 år, og havde været hos mig i 13 år. Hun var mit et og alt, og har givet mig så meget og fuldt mig alle steder. Hun var gammel og slidt, og havde fået cushings, og jeg besluttede i sommers at denne sommer skulle være hendes sidste. Hun havde det godt og gik med føl ved siden, og jeg syntes ikke det var fair at tage hende igennem en vinter til. Det er så ufatteligt svært at tage den beslutning, men det hårdeste er dog den sidste tid. Da tiden for Cilles farvel nærmede sig, fik jeg sværere og sværere ved at være sammen med hende. Jeg kunne næsten ikke holde ud at se hende, for det gjorde så forbandet ondt, og tårene løb hver gang. Heldigvis fik min kæreste overbevist mig om, at jeg skulle bruge alt den tid det var mig muligt, og vi endte med at få nogle helt fantastiske uger sammen til sidst. En ting der hjalp mig enormt meget, var at min gode veninde lavede en telepati med Cille nogle dage inden hun tog afsted. Enten tror man på det eller ej, og jeg er ikke selv helt overbevist, men den telepati gav mig så meget ro i sindet og det er jeg meget glad for. Cille var klar til at tage afsted, og det gav mig enorm ro at vide det. Det var det eneste rigtige at gøre, og det bedste jeg kunne give hende. Jeg græd og græd i flere uger op til, og da dagen nærmede sig begyndte det hele at blive frygteligt virkeligt. De sidste par dage opholdt jeg mig meget ude i løsdriften sammen med hende, og bare snakkede, børstede og nussede. Lavede en smule små tricks med hende, dem hun syntes var sjove, og gav hende masser af godbidder. Da dyrlægen kom, kom panikken også. Heldigvis gik det hurtigt, jeg var ved hendes side imens hun fik sprøjterne og da hun faldt. Hun var væk med det sammen, og selvom det var voldsomt er jeg meget glad for at kunne have fulgt hende til dørs. Jeg sad hos hende det meste af den dag, og næste dag blev hun hentet. Jeg ville ikke se hende dagen efter, jeg havde sagt farvel, og hun var rejst. Tine, jeg håber så inderligt at du vil finde den samme ro omkring dine dullers farvel, som jeg fandt. Det gør så forbandet ondt, og jeg savner min lille Cille helt ubeskriveligt, men jeg ved at det bedste jeg kunne gøre for hende var at lade hende tage afsted. Selv nu triller tårene, og det vil de nok gøre det næste lange stykke tid... Sørg for at brug så meget tid som muligt med dem nu. Tag masser af billeder og video, og lav alle de ting i nyder. Hav noget alene tid med hver hest, de vil sikkert vise dig hvor taknemmelige de er for din beslutning. Cille var aldrig en stor kælepotte, men de sidste dage gav hun mig nogle fantastiske nære oplevelser, og jeg er ikke i tvivl om at hun havde behov for at sige farvel også. Har du nogen der kan hjælpe dig og støtte dig igennem alt det her? Hvis du har brug for en snak, eller en skulder at græde ud ved, så er du altid velkommen til at skrive. Jeg kører gerne til fyn hvis du har brug for det  Jeg tænker på dig, og føler med dig. Kender den smerte du går igennem nu. Ved ikke hvad jeg mere skal skrive...