Da Mikkeline blev fuldammet kunne vi også nå op på 3-4-5 gange i løbet af en nat - især til sidst indtil jeg fandt ud af at min mælk simpelthen ikke nærede hende nok .. Som 4 mdr gik vi over til flaske samt grød .. Nu som 5 mdrs får hun grød til morgenmad, vælling til frokost, grød til aftensmad og så ellers MME derindimellem (ca 4 flasker i døgnet) .. Hun bliver puttet kl 20, sover til kl 5 hvor hun får en flaske vælling og sover derefter til 8-9 stykker .. Selvfølgelig med varitationer - vi har også "nætter fra helvedet" her, dog meget sjældent .. Hos os var løsningen 200 ml vælling til frokost .. Jeg læste et sted (måske var det herinde) at det er frokosten der afgører nattesøvnen - og det virker egentlig logisk nok da det må være i nattetimerne de fordøjer frokosten.. (Her er der i hvert fald ca 24 timers gennemgang i systemet..   ) .. Håber i får lidt styr på natteroderiet - men så længe han spiser og ikke bare hyggesutter - så er han jo sulten og så ville jeg bestemt ikke sulte ham .. Da Mikkeline begyndte at hyggesutte om natten - så gik vi over til at stikke hende sutten og det fandt hun sig ret hurtigt i .. Skal måske nævne at Mikkeline, indtil hun blev 4 mdr, konsekvent nægtede at tage hverken sut eller flaske .. Så der er altså håb forude ..   .. Hun vil forøvrigt også kun spise den vælling med pære/banan fra bauveis...   ..
Jeg er gravid i 17. uge. Jeg rider stadig, men ikke mere end 15-20 min i trav og galop pga. jeg får så mange brystspændinger, hvis jeg forsætter  Derfor vil jeg gerne høre om jeres erfaringer med at mindske dem. Det skal siges, at jeg har en stor barm i forvejen, så jeg er vand til at ride i gode sports BHér.
Jeg har lidt problemer med at finde ud af, om Frederik er klar til næste størrelse autostol. Dem, jeg har talt med, siger, at han skal kunne sidde selv. Det kan han også - i maks et minut, som regel kun et halvt, hvorefter han falder forover og sidder der og støtter på armene og ser fjollet ud. Jeg har endnu ikke set ham komme op selv derfra. Umiddelbart synes jeg jo, at der er en KÆMPE stor forskel på dette - og til for eksempel kathrine, som selv kommer op at sidde og har balance til at række ud og tage ting, imens hun sidder. Så... er der nogen, der har fået rykket ud af nogle af de her forhandlere, om de bare skal kunne sidde a la Frederik, eller om de skal kunne sidde a la kathrine? (Og ja, jeg har spurgt flere steder og får typisk svaret "Man anbefaler jo, at de kan sidde selv" - uanset hvor mange gange jeg omformulerer nøjagtigt samme spørgsmål) mvh. tina
I motorikpædagogisk syn, kan barnet ikke sidde selv, før de som Kathrine selv kan komme op og sidde, ikke vælter eller skal bruge puder til støtte 
jeg husker nemlig ik de tre hovedpunkter hvor man siger de to skal være overholdt. Jeg mener dog at det er højden, løngden og at de kan sidde selv- og at ud af dem skal de to være overholdt. Men det ved jeg at hun ved nemlig- da hun har skrevet om det i en anden autistolstråd herinde.
kommer her: - Barnet skal sidde stabilt uden støtte - Barnet skal veje 9 kg - Barnet skal være 9 mdr 2 af de 3 punkter skal være opfyldt.
Guest... ha ha jeg avr da helt galt på den. Du har fuldstændig ret- jeg huskede nemlig galt. Det er sidde stabilt uden støtte, veje 9 kg og/el være 9 mdr
Mange tak! Så ved jeg da endelig, hvad jeg har at arbejde med (og hvad jeg ikke har at arbejde med  ) mvh. tina
Svaret er jo givet - altså at han skal kunne blive siddende stabilt uden støtte.. Og grunden hertil er jo at barnets hovede er ret tungt i forhold til resten af kroppen .. Har du selv prøvet at være i en bil der laver en katastrofeopbremsning? .. (Eller kører galt) .. Så ved du at dit hoved bliver kastet fremad med stor kraft hvis det sker .. Forestil dig så at dit hovede vejede det dobbelte af hvad det gør - og tænk dig til hvor stiv din krop skal være for at holde hovedet fra at flyve af pokkers til ..  Hvis du har det i baghovedet, så kan du måske bedre vurdere hvornår han virker stabil nok til at skifte ..  Men du kan jo komme ud i en pest/kolera situation.. Altså hvor han bliver for stor til babystolen (når selerne ikke længere kommer ud en centimeter over skulderen men begynder at komme nede bagfra skulderen) .. Og her er det jo dig selv som forælder der skal vurdere hvad du har det bedst med ..
Jeg synes godt nok, at det er svært at vurdere, men efter hvad du skriver, kunne jeg i hvert fald ikke drømme om at sætte Frederik op i en normal fremadvendt   Jeg har ikke selv prøvet... men har set crashtest og det er godt nok voldsomt! Jeg har set mig ret lun på Britax Two Way Elite (9-25 kg), som jeg vil bruge som bagudvendt og dels kan være i dytten og dels kan hældes 40 grader, så de faktisk ligger lige så meget ned som i babystolen. Men er selvfølgelig stadig i tvivl... suk! For hvis anbefalingerne siger... Måske burde jeg snuppe en 0-18 kg. stol til Frederik, men det virker også så dumt at købe en stol, hvor de første 9 kilo stort set er "spildt". Jeg er ikke i tvivl om, at samme dag, som den ankommer, så begynder han pludselig at sidde helt fantastisk  mvh. tina
Såfremt nogle skulle have glemt det, er Johanne nu 2 år og næsten 4 måneder. En skøn lille møgunge og med en efterhånden blomstrende fantasi!!  Vi har længe leget at vi piller ting ud af billedbøgerne og spiser dem - Johanne er nemlig meget gavmild, så jordbær og den slags lækre ting i bøgerne må vi gerne smage!  En af godnatbøgerne handler om en lille kat der er rundt og hilse på forskellige dyr - i vores version er den selvfølgelig rundt for at sige godnat! Og den lille kat besøger også en håndfuld små mus.  En aften legede Johanne så at hun tog en mus op og gav mig den. Jeg tog den i hånden og aede den og det var nok det morsomste, hun havde været med til. Så nu er musene med i rigtig mange lege. Nogle gange putter vi dem i hendes lommer - så vender og drejer hun sig, for at jeg kan hjælpe med at komme de usynlige mus i lommerne. Timer efter kan hun komme og så skal vi tage dem op af lommen og ae dem. Nogle gange løber de væk og så skal vi fange dem.  Tænk, så går man her og overvejer hvad der er udviklingsmæssigt korrekt legetøj og så er ungen i virkeligheden lykkeligst for sine usynlige mus!  De er endda nemme at passe!!! Hvad leger dit barn?
Nej hvor fedt med sådan en fantasi - jeg er ret imponeret over, at hun husker flere timer efter, at hun har mus i lommen   Hvor er det i øvrigt sjovt fundet på, at I piller ting ud af billedbøgerne  Her er vi jo næsten 8 måneder, og Frederik leger mest klappeleg. Det vil sige, at alt skal klappes på i en uendelighed, inklusiv mig...klappe klappe klappe... suk! Kathrine leger nejeleg - det vil sige, at hun kaster overkroppen frem, og når hun husker det, klasker hun også hænderne i bordet eller i gulvet. Så gør jeg det samme, og det er så helt vildt sjovt, og så gør hun det igen... og igen... og igen... (Nu forstår jeg pludselig bedre det der med at trille kugler - lege behøver åbenbart overhovedet ikke at have et formål i den alder). Kathrine leger også siddeleg, som går ud på, at hun sætter sig, ned på knæene igen og kravle en halv centimeter, op at sidde, ned på knæene og dreje rundt, sætte sig igen osv. Den behøver jeg heldigvis ikke at deltage i, det klarer hun fint selv  mvh. tina
Sikke fine lege, I leger. Med babyer og små børn, så udvikler man da virkelig nye kompetencer (eller genfinder tabte?) Karla, på ca. samme alder som Johanne, har også mange fantasi ting - primært mad. Vi bliver fodret med alt muligt, især kager. Det er en vældig nem leg, man skal bare putte i munden og tygge lidt. Det er bare knap så smart, hvis man er lidt fraværende, og hun så kommer og giver en noget usynligt i hånden, som man putter i munden - som så viser sig at være en kat. "Nej, mor ikke spise katten!". Ellers leger vi næsten hver dag, at Karla har ondt i maven og skal til lægen. Så bliver hun lyttet til og trykket på, får narkosemaske og falder i søvn. Så skærer jeg hendes mave af, kaster den hen til hundene og syer en ny mave på. Bagefter har hun så ondt alle andre steder, men somme tider kan det klares med piller. Jeg har overvejet, om hun skulle have et doktorsæt, men legen går så fint med imaginære redskaber, så sådan fortsætter vi lidt endnu. Sofias favorit pt er at ligge på min mave og rulle ned i sengen, så griner hun vældigt. Hun er egentlig ret taknemmelig stadig, for alt man gør med hende, finder hun lidt fantastisk.
Hej alle sammen. Så er det tid til en lille opdatering her fra. Vi ankom jo til Riget tirsdag formiddag. Vi brugte hele dagen på at snakke med diverse læger og fagpersoner = ventetid. Onsdag skulle Simon så opereres, dvs. man skal være fastende 6 timer inden - pyh, det var lidt hårdt ikke at måtte give ham det han bad om... så fra 05 til 11:30 var han uden mad. Det gik nu rimeligt trods alt.   Vi snakker om at livet er en smule uretfærdigt når man er sulten, men ikke må få noget...   Meeen smil har han jo altid haft nemt ved, så dem fik vi flere af trods lidt frustrationer om sult... Da klokken blev 11:30 gik turen så ned til OP stuen. Simon skulle da helt klart følge med i hvad den søde narkoselæge havde gang i;   Hvad er det du har der,moster???  Herefter blev vi jaget ud fra stuen og så måtte vi jo vente og vente. Vi gik en runde i byen og så tilbage på afd. og vente. Kl. ca. 14:00 hørte vi såen bippende lyd på gangen; Simon var på vej    En meget groggy og meget træt dreng efter endt operation... Pyh 6,4kg føles tungt!  Resten af onsdag var han bare træt...På et tidspunkt vågnede han dog og SKREG så her fik han en omgang panodil og morfin... Bette pus, det hjalp. Om natten skulle han være hos personalet og det gik også fint.   Simon om torsdagen, close up. Han har 2 tynde plastre på læben og så en vattampon i det ene næsebor for at støtte dens form.   Hvad laver du mor...   Hmmmm... Han er allerede mindre hævet og kan både grine og pludre og spjætte med hele kroppen 
Er der nogen, der ved, hvor man kan købe undertrøjer til små piger på 2 år i ren uld? Jeg fandt nogle i Kvickly i uld/bomuld, men er det ligeså godt?
Jeg faldt lige over den her: Ellers plejer Føtex også at have ren uld. Jeg sværger til bodyer i 100 procent uld, fordi jeg oplever, at de sender fugt (her som regel i form af urin  ) videre til næste lag tøj, og ungen er fuldstændigt tør. Jeg ved ikke, om blandingerne gør det, jeg har et par underbukser i blanding, som jeg har prøvet var fugtige (men de sad også uden på en body, så måske har det noget at sige, at de ikke var helt ind til kroppen). Jeg ved ikke, om blandingerne er lige så gode, for jeg gider ikke at prøve - jeg ved jo at ulden virker, og jeg synes ikke, det kradser. mvh. tina
Nej, jeg har det ligesom dig - alle mine bodyer er i ren uld! Men tøsen har smidt bleen, og så er det lidt synd at putte en body på hende. Hun får allernådigst lov at få almindelige underbukser med Hello Kitty osv. - men jeg vil stadig have hende i uldundertrøje. Jeg kigger dit link! Hvis der nu er nogle strikkeeksperter, uldimportører eller bare andre Kloge-Åger, som ved, at uld/bomuld er ligeså godt, så kom endelig på banen...
Jeg køber mit uld ved 
 har et kæmpeudvalg i økologisk uld, silke og deslige. Og har i øvrigt en god service 
Det er åbentbart kun ude i det virkelige liv, man ikke kan få ren uld! Jeg køber dem over nettet. Uldbodyerne har jeg i øvrigt været heldige at finde på lagersalg til meget reducerede priser.
Føtex har bodyer i ren uld - jeg mener, at de også har undertrøjer i ren uld, men jeg er ikke helt sikker. Jeg skal derned en af dagene, så skal nok kigge efter, hvis du ikke allerede har købt  mvh. tina
Nej, jeg reservekøbte et par stykker i uld/bomuld, fordi jeg ikke kunne finde andet. Men lige nu har hun så insisteret på en blomstret en i bomuld... Stædige tøs! Så jeg mangler stadig! Du må meget gerne kigge efter i Føtex 
Nå, er hun nået i den alder   Jeg skal nok kigge... mvh. tina
Hvor bor du? Du må låne min Akta Graco Doalogic 0-18 kg. Jeg skal ikke bruge den de næste par mdr.
Hvor er det sødt af dig!! Det vil jeg rigtig gerne, hvis den kan passe i bilen. Er det en isofix eller kan den gå med sele? Jeg bor i Kolding - og du? mvh. tina
Den kan bruges med både isofix og sele. Jeg bor i velkendte Ejstrupholm - det er faktisk ikke vanvittigt langt fra Kolding, knap en times kørsel.
Ejstrupholm kender vi jo alle... eller noget  Kan det passe dig, hvis jeg kigger forbi i næste uge? (Haha, det kan være, vi skal tage rødvin og smøger og skingur med?  ) mvh. tina
Det kan det i hvert fald. Mandag og tirsdag passer ikke så godt, og jeg plejer at hente Karla omkring kl. 15, så det skal helst være før. Med mindre du tager Skingur, rødvin og smøger med, så er du velkommen uanset tidspunkt! Vi kunne også gemme det der rødvin og smøgerne, og så kunne Skingur bare tage wombatten med - jeg vil da personligt gerne se, hvor stor ligheden egentlig er...
Jeg vil også gerne se, om han ligner sådan en  Det bliver nok hen på ugen, jeg skriver lige pb, når jeg har styr på kalenderen  Og TUSIND tak fordi jeg må låne den! mvh. tina
Ja de udsættes for et voldsomt ryk i hoved og nakke. Vægten på hovedet ligger på mellem 25-30% af den totale kropsvægt. det er temmelig meget. det svarer til at en 60 kg person havde et hoved på 12-13 kg. De skal veje 9 kg minimum for fremadvendt De skal kunne sidde stabilt selv (anbefales kraftigt) Autostolens sele skal passe i højden (anbefales kraftigt) Et barn på 4 måneder kan sagtens have passeret de 9 kg og dermed "være god nok" til en fremadvendt. De andre to bør ie glemmes. det er iøvrigt væsenligt mere sikkert for dem at sidde i en bagudvendt til min. 4 år. Lena
Dejligt det gik nemt og smertefrit for jer allesammen... Nu glæder I jer vel til at se resultaten og komme hjem til store søster  Glæder mig til at se ham uden tape ... forsat godt ophold 
han må være en hård nyser! ser da rigtig tilpas ud når man tænker på han lige er blevet opereret! wow... håber han hurtigt heler op uden avs...
hvor er han altså bare overdrevet kær, både før og efter!!! Sikke et fantastisk resultat, det ser bare så flot ud! Stort tillykke til ham og jer med den veloverståede OP 
det er helt underligt at se ham uden spalten - jeg sys jo han var såååå charmerende med den faktisk  Det blir underligt at se fra jer en tid fremover nu. Men selvfølgelig skønt at det er gået så godt som det er. Man kan godt se hævelsen, men den er heldigvis ik så gal umiddelbart? Det er nu godt han ik er født med en hel stor gang læbe/ganespalte... puha det må være skrækkeligt for sådan et bette pus at gennemgå sådan en OP jo... Specielt bagefter...
bare sådan en lækker lille dreng - både før og efter operationen. Det lyder som om han egentlig har taget situationen pænt.
... blevet fin   og hvor har han da været tapper, lyder det til 
Ja, en meget tapper og modig og godmodig lille fyr det er han. Hævelsen er ikke så tydelig på billedet hvor han stadig sover, men der var den jo værst og han var også mere mørk om huden. På de nederste billeder er han normal i hudfarven og næsten ikke hævet. Man kan godt se overlæben er lidt større end underlæben. -Han har taget det SUPER flot og spiser super godt allerede, sygeplejerskerne kiggede noget, da jeg sagde han havde snuppet 170ml på ën gang igår. Han er stadig øm selvfølgelig, men ikke vildt meget - super sej dét er han sgu!
Ihhh hvor er han dejlig. Sikke en lækker unge. Min mor arbejder inde på afdeling i var med lille Simon. Desværre er hun sygemeldt Pt, så i har nok ikke nået at møde hende. Hun hedder kirsten. Kh mette
Hvor er i seje både Simon og jer forældre. Jeg kan forestille mig, hvor hårdt det må være at gå og vente på at operationen bliver overstået. Og han er bare en skøn unge 
Sikke en lækker dreng med smil i øjnene  Og det er da virkelig et flot stykke arbejde de har lavet. Han er da alt for sej når han bare guffer derudaf når han lige er opereret  Hvorfor skulle personalet have ham om natten?? Spørger lidt ind til det da vi jo også skal derind om et år Har han også en indvendig spalte?? Men en smækker lækker dreng 
Tak for jeres søde beskeder... Kan jo kun give jer ret i at han er en lækker gut  De skal være ved personalet første nat pga. morfin og narkose, så de er sikre på de trækker vejret korrekt osv. Han var også koblet til en maskine 2timer efter operationen for at holde øje med ilt i blodet og pulsen. Samme maskine røg han på da han fik morfin igen senere pga. smerter. Jeg har ikke mødt en Kirsten nej - er stadig indlagt, så kan være hun når at komme. Pt. forlyder det at vi bliver sluppet fri på tirsdag. Der skal han -hvis alt går vel- have fjernet stingene kl. 08. Her skal han også være i fuld narkose = fastende 6 timer inden. Men det er et "indgreb" som tager 10min (+/-), så der er ikke så meget opvågning her. Det vil sige vi nok må smutte over middag!   YES. Gider ikke være her længere, her er sgi kedeligt på sådan en afdeling. *gab*
NAddie - nej han har kun læbespalte, så dette er første og eneste OP til ham   
... får sgu da helt vand i øjnene... Godt at det gik godt, er overstået osv. og hold da op hvor han i grunden ligner Emma 
Hvor dejligt for jer, at der er overstået, og at det gik godt. Han er da en sej lille gut!
bare NØDT TIL at opdaterer med nye billeder hurtigt 
ligner han Emma? Sjovt, vi kan ikke rigtig finde ligheder mellem dem  Jamen ja han er sgu en tapper knejt, han har humør og er glad, kan smile til sygeplejerskene og lege og pludre. Det eneste som ikke er sjovt er hvis han rammer sin læbe - forståeligt nok. Ellers er han faktisk sig selv igen, både humør og appetit. Lidt fantastisk syntes jeg faktisk, det er alligevel en større omgang når man ikke er ældre. Jameni kan da få 3 dugfriske billeder - han ligger og pludrer og spjætter ved siden af mig. Læben er rigtig fin idag:   Hvad laver du mor?   Ej,mor den her vinkel er altså ikke god til mig,,,   siger du at jeg har ballonkinder? Så kan du få en lige venstre!  Charmeprinsen er klar igen 
super spændt på at se ham når den der tampon kommer ud af næsen, og det der klister af læben 
Hej, Jeg fik helt ny Nova alarm pga den fejl! Altså baby alarmen viser fuldt opladet, mens forældre enheden viser at baby alarmen er ved at løbe tør for strøm??? Den blev sendt ind gennem BabySam, som vi købte af - og vi fik et nyt sæt. Mvh Lene
Vores er tæt på 3 år nu og har ikke haft den fejl - til gengæld gik en af laderne i stykker og vi fik en ny..
har mine også gjort. Jeg byttede om på batterierne, og siden har den ikke lavet det nummer. Til gengæld kan min parent unit godt vise lavt batteriniveau ind imellem, men så skal batteriet bare have et klem, så kører det igen.
man siger normalt de kan holde i ca op til 300 el 500 opladninger. Kan ik lige huske det
Jeg har lige købt en Super Nova også... Der fik jeg afvide at den holder 1000 opladninger.. Jeg tror, jeg kun har opladet den max 5 gange siden jeg købte den i nov. 2010... Og bruger den hverdag... Så batterierne burde da holde nogen år... PiaBS: Jeg synes, du skal gå til forhandleren og fortælle om dit problem med alarmen...  Mange hilsner Bettina
; vi har skam været der få dage efter vi havde haft alarmen i 1 år. De sendte den ind til fabrikken, og vi fik bare at vide at batterierne var slidte og at vi kunne købe nogle nye....... Og vi har ikke haft den i laderen hver dag - men måske hver 2. eller 3. dag. Så det må give 120-180 opladninger på det første år!! Min mand har dog måske fundet en løsning der kun koster os 29 kr. pr. batteri  Pia
Jeg har været super glade for mine, som også holder ret længe. Jeg har derimod et andet problem. an det virkelig passe de ikke dur i frostvejr? Jeg lånte nogle sidste år, hvor jeg ikke lige an mindes det problem, men nu i år vi har fået vores egne er problemet der. Babyunitten slukker simpelthen som hvis der ikke er strøm på og parentunitten begynder derfor at bippe. Det synes jeg måske heller ie kan passe med alarmer til de penge. Og nu er det jo ie fordi de står ude, de ligger jo altså inde i barnevognen???
Hej Pia Vi har det samme problem med vores supernova babyalarm, kan heller ikke forstå at batterierne allerede er dårlige. Selvom de er fuld opladt kan de ikke holde strøm, hva er det for en løsning din mand har fundet, er lidt nysgerrig  Mvh Camilla
Ja, den gule "snotklat" er knap så charmerende 
desværre en del af opmærksomheden ja 
Han er altså bare en charmetrold uden lige   ser da ud som om de har fået lavet det rigtig fint.. det skal nok blive flot... og da super han tager det så flot, jo svært for sådan en størrelse at forstå..
kan jeg emma    jeg ved ikke hvad dert er med mig, men små bitte børn i hospitalstøj... jeg får vand i øjnene hver eneste gang!!!!
Sikke en lækker lille knægt.. Elsker teksten på sygehus tøjet tilhører central vaskeriet smiler... Hvor er han bare tapper og hvor er han bare dygtig..
Skingur, ja det har du faktisk ret i - lige påd et billede er der nok et par ligheder.Jeg bøjer mig  Lidt opdatering her fra: Det er nu 3. dagen efter OP og han er sgu en tapper lille gut. Natten til lørdag havde vi en skrigetur på 2 timer hvor intet hjalp. Han havde lige fået en stikpille smertestillende så tænkte den lige skulle virke, men han skreg bare videre. Så fik han noget kløestillende og sløvende - 15min herefter slappede han så af og faldt endelig i søvn, kl. 00.00. Resten af natten forløb uden problemer. Lørdag havde vi så besøg af morfar - SKØNT med lidt selskab her på det kedelige Rige.  Som i kan se er Simon rimelig meget i hopla:   Pprrrrffffff til dig morfar    Og spark og Prrrffffttt og hvin    Såret er fint, har blødt en lille smule ved næsen idag, men det "må det godt", så ingen bekymring her. Senere smed jeg ham så i bad, det er altså lige sagen:   Husk nu at lave det tilpas varmt til mig, mor!    Så synger jeg lige en sang for dig imens, nemlig    Det var sgi da en god ide du fik dér, mor    Og YESSSS jeg fik fanget det nye smil på kamera!  Der er masser af dem og rigtige grin, men når kameraet kommer frem bliver man helt skeløjet istedet  Smid lige en kommentar 
Først lige et tillykke med det nu er vel overstået, og der ikke er mange overnatninger tilbage på Riget   . -Det må blive skønt at komme hjem igen, efter en hel uge. Men nu til mit spørgsmål. Hvordan er det at se ham uden hans læbespalte? -Det må være underligt, i starten i hvert fald, at ens baby ændre udseende. -Jeg mener, nu har I jo levet med hans læbespalte i så lang tid (Og har sikkert dårligt bemærket den mere), og nu ser han bare helt "alm." ud, uden hans så før chamerende kendetegn. -Jeg håber du forstår spørgsmålet ret, for jeg har haft omformuleret det nogle gange, for jeg synes ikke helt jeg får skrevet det "præcist" nok, uden jeg kommer til at lyde sær   . MVH Pernille.
Jamen det er da helt ok med spørgsmål  Og du har ret, man skal skal lige vænne sig til hans "nye ansigt" også selvom han ikke er et af de helt grelle eksempler. Og nej, vi lagde slet ikke mærke til hans spalte længere, så det var lidt underligt da han så kom tilbage fra OP med sår, tråde og plastre. Vi har studeret ham meget nøje og jeg har især nu i disse dage hvor hans grin og smil er kommet frem igen. Stadig lige dejlige knægt, men jo et helt andet ansigt/mund når han smiler. Det skal man vænne sig til, men jeg er næsten allerede blevet "omvendt" og har "accepteret" det nye udseende... Når han bare ligger ligner han helt sig selv, det er faktisk først når han åbner munden i et smil at man kan se der er sket noget.
charmøren er en rigtig lille guttermand med det der- det må osse være rent ud sagt ski*de rart at han er glad på trods af alt! Men det må da alligevel gøre lidt ondt at smile, for det trækker vel lidt i såret på en måde. Men skønt at få smilet nu osse. Alene som HNer sys jeg man havde vænnet sig så meget til den bette spalte at sådan var han jo bare - hans charme. Sys slet ik det var spor grimt!!
her og smiler stort med tårer ned af kinderne. hvor er han bare lækker! Både før og efter. Sikke øjne der kan spille. Han ser ud til at have tage OP rigtig flot. Jeg kan huske at da Josefine var 6 år og skulle i narkose for en brækket albue, det var frygteligt at se hende ligge der og sove. Jeg blev korporligt FULGT ind i elevatoren og der blev trykket på knappen. Ellers var jeg ikke gået. Det er det værste jeg har oplevet. Ej hvor er han altså vakker (det er nok det største ord jeg kan bruge som jyde   )
Opdateringen herfra kunne være meget bedre  Søndag ved 15 tiden kastede Simon op - uden varsel, væk røg 100ml mælk på et splitsekund. Jeg gav ham nyt tøj på og tilbød ham lidt mere mad, man ved jo aldrig om han var kløjs i det... 2min efter røg også disse 100ml op  Nå, ingen mad til ham. Humøret var dog højt, han pludrede, smilede og hyggede. 45min senere røg en portion mavesyre så op...  Lidt senere syntes sygeplejerskene at han skulle have sukkervand for ligsom at få noget væske. Så han fik 15ml og de blev nede i 10min ca.  Og herefter mavesyre igen 30min efter... Så fik han en portion "etellerandet" som skulle kunne virke mod kvalme + sløvende så han kunne få sovet. Så sov han fra ved 17tiden til ved 20tiden - ved 19tiden kastede han dog op i søvne... ved 20:30tiden tilbød vi ham så sukkervand igen og han snuppede ca. 80ml og så holdte vi pause... og ventede... og ventede. Efter 1 time var de stadig i maven så han fik tilbudt 100ml mere - her tog han dog kun 30ml og faldt så i søvn. Han har så sovet on/off hele natten med små hyl hver/hver anden time hvor han fik lidt sukkervand. Han kastede op en enkelt gang mere i løbet af natten... ..... Nu idag: ingen opkast    MEN nu har han bare 38,6 i feber istedet for og er bare slatten, øv og sover hele tiden. Nu til aften har han 38,9 - og jeg er ikke helt sikker på udsigten imorgen mht. at få fjernet sting i narkose. Jeg er PISSE frustreret - gider bare ikke være her mere og har sådan set frem til tirsdag og så nu dette!!!  Han skal have målt temperatur i nat og imorgen tidlig og vi kører fasteplanen som skulle han i narkose - men jeg kan risikere at de nægter at tage ham imorgen pga. feber = risiko ved narkose    ........ Havde læge på ham idag for at udelukke infektioner osv. og der er ikke noget, det er "bare" en virus. Men hvorfor NU? ØV, vil i ikke nok krydse fingre - vil HJEM.
Hvor trælst for jer alle! Men hvorfor nu, spørger du? -Fordi han meget naturligt er "nede" i forsvar efter en OP, og samtidig med er i et miljø, hvor mange forskellige sygdombakterier flurere. -Også selv om de (Personalet), er så sterile og forsigtige. -Med ærgeligt og synd for jer   . MVH Pernille
Hej... Puha vi har selv lige været der.. Vi var så indlagt fra d.3-10 januar.. Det er ikke sjovt og hvor er det bare et trist sted at opholde sig.. Men hvor er jeg glad for at op gik ham godt, de er bare så søde derinde både på afdelingen, men også nede ved selve op.. Det går bare stærkt, vores er bare blevet så flot.. Håber stingene er taget o i har fået lov til at komme hjem.. og at i alle selvfølgelig har det godt..
Ja, vi er kommet hjem igen:  Også til forventet tid, trods alt  De er super flinke der ovre både her og der og alle vegne... (lige på nær en enkelt *ss*) Men vi er hjemme nu, Simon er rask igen og hans sår heler fint. Har lige skiftet plaster idag, så har rigtig kunne se det. Hvad var der med din søn/datter? Også læbe/gane/gumme-spalte? Har du før/efter billeder?
Det var godt...  Min søn havde en minimal læbespalte og det heler så flot her os... rigtig flot arbejde  Det har jeg da, prøver lige få dem sat ind..
Hejsa. Så har vi været nødsaget til at skifte plaster et par gange - og man var jo snu nok til at have kameraet klar begge gange. Så her er Simon uden plaster og vattampon, blod osv. osv. Først fredag den 21/1-11:   Hey der    Hvad kigger du på?...   På med plasteret igen - Damn en lækker fyr der er derinde i spejlet!    Jeg er bare lækker, ikk' mor?  Og så billeder fra idag søndag den 23/1-11:   Det heler da flot...   Heeeeey farmand, kom du lige der - i'm coOOOoool    Hov eeej, så kom hun plaster på igen... Det var alt for denne gang - smid lige en kommentar. Er han ikke lidt sej/lækker? 
Hej Camilla. Selve batteriet i alarmen består af 3 (eller er det 4) af de helt almindelige tynde batterier. Man skal skille batteriet af for at kommer derind, men det er ikke sådan så man splitter det ad. Allan mener han kan lodde nye genopladelige og stærkere batterier i selve batterikassen, og derved får vi nye batterier til kr. 29,- i stedet for kr. 150,- som de koster ved forhandlerne. Nu prøver vi lige på to af batterierne (vi har nemlig 2 sæt supernova alarmer) og så må jeg lige give lyd hvis det virker vildt godt  Pia
Du må meget gerne skrive, når I har afprøvet om det virker, synes det lyder som en kanon ide, og det er med at spare hvor man kan. Synes bare det er utroligt hvor mange der døjer med at holde strøm på deres alarmer, de er jo sådan set dyre nok. Men ville dog ikke undvære min supernova babyalram  Mvh Camilla
Hej Jeg må lige fortælle om en meget mærkelig oplevelse jeg havde i dag til mor/barn gymnastik. Jeg havde naturligvis min datter på et halv år med. I dag afsluttede vi træningen med noget tumlastik for babyerne, hvor vi blandt andet skulle hænge børnene med hovedet ned af ( en leg vi ofte leger derhjemme). Efter følgende sætter vi os ned og snakker lidt, da det er sidste gang. Her er det så at en af de andre mødre henvender sig til mig, vi falder lidt i snak om at børnene er ved at være tunge at løfte rundt på, hvorfor hun så efterfølgende fortæller mig at hun til dagligt arbejder med børn og kan se at Mathilde har det som hedder "Lav Tonus".   Hun fortæller mig at hun kunne se det på den måde Mathilde holdte hendes hoved da hun hang med hovedet nedaf. (altså noget hun konkludere udfra en betragtning hun har gjordt mens vi fjollede rundt og hun hang max sådan i ca. 1 minut sammenlagt.) Den "fejl" Mathilde gjorde var at hun ikke automatisk bøjede hovedet bagover når hun hang på hovedet, men bare hang og slappede af og nød oplevelsen. Hertil skal det nævnes at MAthilde både var meget træt, meget forkølet og muligvis har en lille tiger på besøg. Herefter fortæller hun mig at vi skal være opmærksomme på at vække hendes muskulatur flere gange dagligt, ved fx at lege vildt, for at undgå at hun kommer bagefter motorisk og bliver den passiv pige.  I mellemtiden har hun fået Mathilde i armene, da hun gerne ville over til hende, og hun konstatere dog at hun generelt er god og meget stiv i kroppen som jo er et positivt tegn og at det tyder på at vi allerede har været godt igang med at træne hende. Jeg bliver ret paf over hele situationen. Det er altså lidt mærklig, når en fremmede person som man aldrig har snakket med før, henvender sig til en og fortæller sådan noget om ens eget barn. På den ene side syntes jeg at det er meget uprofessionelt at konkludere sådan noget og herefter pådutte andre forældre sådan noget på et så spinkelt grundlag, man komme jo til at tænke på om ens barn fejler noget, især når man aldrig før har begrebet "Lav Tonus" før. En ting er at have en mistanke, men noget helt andet er at redegøre for det over for forældrene i denne situation.   også selv om det bestemt var venlig ment at hun fortalte mig det. Jeg har ofte som så mange andre mødre bekymret mig om, hvorvidt Mathilde udvikler sig aldersvarrende, men i virkligheden tror jeg at hun er godt med. Det siger alle de kloge hoveder i hvertfald. Men alligevel gik jeg derfra med en rigtig øv følelse og følte at Mathilde fejlede noget.  Nu har jeg googlet lidt og faldt over denne artikel fra DGI som forklarer lidt om begrebet.  Jeg forsøger at overbevise mig om at det ikke er tilfældet for Mathilde og men tænker da alligevel at jeg hellere må tumle lidt mere med hende for at undgå at hun kommer bagefter. Hvis der er noget om sagen er det da selvføldelig rart at få at vide, men måske under lidt andre omstændigheder og hvor man måske også har set lidt mere på hende. Få så har vi jo muligheden for at tage aktion derfra. Øv hvor er det bare ærgeligt når en vildt fremmede person sådan kan skabe bekymringer i mit lille hoved og moderhjerte. Mvh Helle
Det er aldrig rart at blive "angrebet" på sine børn   Hvis du er bekymret kan du jo få SP til at vurdere, så du enten kan få be- eller afkræftet din bekymring. Men ja højst mærkværdig måde at gøre det på, fra den anden kvinde altså...
Jeg må indrømme at det skaber stof til efter tanke, og jeg vil da nok være lidt mere obs på hendes udvikling end jeg er nu uden at forsøge at være hysterisk for jeg føler jo at hun allerede er meget godt med. Men jeg er nu også ret sikke rpå at jeg lige vender det med min SP næste gang hun kommer på besøg.
Det var da en ubehagelig oplevelse. Jeg forstår godt, du som forælder føler dig lidt paf. Hun har sikkert sagt det i en god mening, men måske har hun glemt, at man så står tilbage som et stort spørgsmålstegn... God idé at spørge SP'en, hun kan i hvert fald se det. Hvis du nu selv tror lidt på mistanken, så er massage en rigtig god ting. Jeg ved ikke, om I har lært det? Men den massage, hvor man vrider og klemmer barnets ben og arme stimulerer virkelig muskelspændingen. Under alle omstændigheder sker der jo ikke noget ved at tumle og massere lidt ekstra - men det var da rart at få vished.
Jeg arbejder selv med børn, som ergoterapeut og må sige, at jeg undres over denne "dames" indblanding!!!! - Som jeg forstod det det er hun deltager på samme hold som dig - og så mener jeg, at det er indblanding!  Jeg må indrømme, at jeg ikke kan lade være med at ligge meget mærke til børns motorik og sansebearbejdning, nærmest lige meget hvor jeg er, men jeg blander mig sgu uden om!!! Lav tonus er en lav spænding i musklerne, hvor børnene kan være/virke slappe og netop har brug for at blive "vækket" via aktiviteter. Men børn kan også være afslappede i aktiviteter, netop fordi de er trygge og tilpasse, som du beskriver din datter! Hvis hun ellers er med udviklingsmæssigt, så er der ingen grund til bekymring, tænker jeg umiddelbart. - Har sundhedsplejersken nævnt noget, når hun har været der? Holder hun hovedet fint, vil hun ligge på maven, triller hun osv - det som de små poder gør i den alder? - Men når du skriver, at hun er "stiv" i kroppen, tyder det jo netop på en fin muskelspænding, så lyder ikke som noget du skal bekymre dig om! HAr du spørgsmål, så skriv bare - evt, pb, så skal jeg forsøge at svare dig så godt jeg kan 
Siden i går har dte fyldt rigtig meget i mit hoved. Jeg undre mig som sagt over at hun kan konkludere det på baggrund af hun har betragtt vores datter denne ene gang i max et par minutter. Jeg er ikke et sekundt i tvivl om at det var venlig ment. Hun var meget venlig og var sød til at forklare det. Men alligevel syntes jeg det er noget af en indblandning. Måske ville det være anderledes hvis det var hende fysioterapeuten som underviste på holdet som havde sagt det. Må mandag tager jeg fat i min SP, simpelhen for at få det be/afkræftet. Jeg syntes jo generelt hun er en meget aktiv pige som sjældent ligger stille. Hun triller begge vej, på sidder og står rigtig flot på vores skød (hvilket hun har gjort længe), er rigtig god til at ligge på maven. Hun møver sig ikke frem på maven, men i stedet rygsvømmer hun flere meter igennem stuen.
Kristina: jeg tror måske at du har misforstået mig lidt. For selvføldelig syntes jeg også at det var venlig ment, at hun fortalte mig det, netop for at vi kunne sætte ind allerede nu og på sigt gøre det lidt lettere ved at sætte ind allerede fra starten af. Og selvføldelig skal det lige vænnes med nogen som er klogere end mig på dette punkt. Som jeg skev var det situationen som jeg syntes var meget ubehagelig og akavet og jeg må indrømme at jeg også stiller lidt spørgsmålstegn ved det meget tynde grundlag hun havde for at konkludere som hun gjorde.
Med det du beskriver, at din datter allerede kan nu (trille, sidde, stå op - selvfølgelig med støtte osv), så lyder det absolut ikke til, at hun er et lavtonusbarn!! - Og jeg vil også lige indskyde, at det er ikke farligt at barnet er lavtonus, de har "bare" brug for, at man som forældre - og institutionspersonale/dagplejere er lidt mere obs på at stimulere dem! Du skriver også, at gymnastikholdet du går på ledes af en fysioterapeut. - Hun havde da med garanti talt med dig om dette, hvis hun mente dit barn havde lavtonus! Jeg synes du skal tage en snak med fysioterapeuten næste gang du skal til gymnastik. - For med al respekt for sundhedsplejerskernes faglighed, så ved ergo- og fysioterapeuter mere om børns motoriske udvikling end sundhedsplejerskerne! Og jeg synes du skal sige til fysèn, at du er blevet "konfronteret" med, at der er en der har en mistanke om, at dit barn har lavtonus og at du gerne vil høre hendes mening om dette - og hvad hun anbefaler dig at gøre, hvis det skulle forholde sig således! Lyder i øvrigt til, at du gør et super godt stykke arbejde med dit barn - hun er helt sikkert en velstimuleret unge, når hun allerede har udviklet sig så fint motorisk. - Så nyd dit barn og tro på, at du gør det godt 
Hej, Vores store datter der bliver 4 til juni, skal have en større autostol. Vi går efter Cybex solution X fit, som er testvinder i både ind og udland. Nu har jeg googlet lidt, og set at de kan findes til omkring kr 1000 i udlandet. Har I nogle erfaringer med at handle autostol i udlandet? Gerne med link mv ;o) Vi skal nemlig have 2 ens stole - en til hver bil, og når nu det ikke er en kompliceret bagudvendt - som den lille har, så kan jeg vil ligeså godt købe en på nettet?? Erfaringer søges ;o) Mvh Lene
... i tyskland. Jeg har købt en Römer autostol på en tysk hjemmeside, Fik den dengang (ca. 2½ år siden) 800 kr. billiger end i DK og fragten var gratis. en uge efter jeg bestilte kom en stor lastbil med stolen. super service.  Ved min søster også lige har købt i Tyskland, fik stolen 1200 kr. billiger og samme gode service. Så jeg ville købe på en Tysk side. Køber i hvert fald de næste stole der også. Mvh. Birgitte
Hej Vi har også købt i Tyskland, fik den sendt porotfrit, og vi sparede 1100,-. Ingen problemer overhovedet. Jeg kan ikke huske siden mere, desværre. Jette
Jeg købte en (kompliceret bagudvendt   ) i sverige, super behandling og har nok sparet et par tusind!
Vi købte og vores Maxi Cosi via tysk hjemmeside. Vi gav kr. 1500,- for den incl. fragt. Jeg kan ikke huske hvad siden hedder, men søg på stolens navn på   og så vælter det sikkert frem med links 
Hej Min søster har købt stole til hendes børn i denne butik. God service og hurtig levering, som i andre skriver. De kan tale dansk, tysk og engelsk. Siden hedder: 
Glemte at skrive at man kan lave teksten om til dansk + andre sprog, hvis man ikke lige er en ørn til tysk, ligesom jeg. 
Jeg har lige den anden dag bestilt 3 autostole i england. Jeg kiggede både på engelske og tyske sider, men england vandt. Jeg har bestilt på  . Jeg bestilte 3 Rømer/Britax stole: King plus, Kid plus og Kidfix og kom af med £356 = 3128kr incl fragt! Ellers er der jo 25% på rømer autostole i Babysam.
Ja, jeg har kigget på dba.dk, men jeg kan ikke lige finde kategorien "børn sælges" - nogen der kan hjælpe her? Min dag i dag: Står op med plan om at gøre noget ved barylernes seng - kathrine er blevet lige lidt for dygtig til at kravle over i min. Det gør jeg, imens de sover til middag, så må de lige snorke i kravlegården i stedet for (De plejer at kunne sove over det hele). Mekaniker aflyser tid i dag (så meget for at hive autostole og andet skrammel ud af kareten i går aftes). Barylere er møgsure hele formiddagen, så det er lidt af en lettelse, da de endelig er middagsfodret og lagt til omkring kl. 13. Jeg går i soveværelset, hvor jeg kan konstatere, at min møgkat har skidt i min dyne, så jeg starter lige med at kyle dynen i vaskemaskinen. Barylere ævler og kævler. Jeg går i gang med sengen. Det viser sig, at fjolset, der har samlet den, har brugt en torx til et hul, der passer til en umbraconøgle, så kærven er ødelagt. Jeg går i gang med at vride to bolte ud med sådan en klemmedims - et langsommeligt og irriterende projekt, specielt når jeg nu ved, at fjolset er mig! Barylere brokker sig højlydt. Jeg kommer i tanker om, at vi sprang morgenskideren over. Skifter baryler 1, skifter baryler 2. Baryler 2 laver et hop på puslepuden, så bleen ryger ned, og jeg griber den da lige med maven - med lortesiden ud mod mig. Tager tøj af og lægger i blød i vasken (den opmærksomme læser husker, at vaskemaskinen er optaget af dynen), putter barylere. Jeg smider dynen i tumbleren, sengetøj i vaskemaskinen. Jeg går i gang med sengen igen. Når at høvle hjørnerne runde på en pind, da barylernes hygge-larm bliver til højlydt brok. Tjekker numser - hiver mit tøj op fra vasken, smider det i brusekabinen, skifter et styks baryler. Klokken er nu 16, seng er fuldstændig skilt ad, barylere er (stadig) vågne og megasure. Beslutter at fodre dem af og putter dem igen. Et styks baryler falder straks i søvn, den anden hyggepludrer. Nu vil jeg se, om jeg kan få sengen færdig - ellers må de sove i kravlegården i nat  Sikke en lortedag! mvh. tina
what a day  Måske skulle du overveje en medgift af en passende størrelse 
Jeg kan levende se scenariet for mig, Arrrrhhhhahahaha.....  Kan Kathrine allerede kravle? Mine er først nået til at kunne dreje rundt og rundt, mens de ligger på maven. De står ikke engang på knæ endnu 
Ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha! Må man godt more sig på andres bekostning? Nu er mit udendørs frostsprungne rør pludselig ingenting. Sofia var nemlig artig, mens det blev fikset (jeg ringede til min far, som kom kørende herud og kravlede ned i brønden og slukkede vandet - jeg var for slap til at få brønddækslet af). Ellers er jeg faktisk mest imponeret over alle de fagudtryk, du kan. Torx, umbraconøgle, kærv??!! Jeg stod da helt af der... Er du i grunden tømrer? For så kan jeg godt passe tvillinger, mens du evt. lige skifter mit tag. Jeg håber, barylerne vil sove til aften!
HA HA HA hvor er det skønt at høre man ikk er den eneste der ind imellem har en OFF dag med ynglet  Det dér med dba... det har jeg også erfaret.. tror du vi skal kontakte dem og sige de mangler en kategori? Syns nu ellers de er rimelig opdateret på mange måder  Jeg håber sengen blev fikset og at barylerne har tænkt sig at opføre sig ordentlig resten af dagen. Og at du efterhånden har klaret vasketøjet  Dumme kat iøvrig  Dagen imorgen MÅ da blive bedre 
Jeanne: Medgift, god ide! Man kan få katten med!!!  Marimutter: Kathrine kravler, sætter sig selv op og står! Frederik ligger stadig og roder på maven, kan sidde i et halvt minut, hvis han bliver sat, så vælter han forover og sidder der og hænger på armene og ser dum ud   Men i det mindste kryber han fantastisk godt - og han kan også det med at dreje og dreje. Det ser ret skægt ud! Stine: Gu' må man more sig - der er da ikke nogen grund til at fortælle om den slags på hn, hvis der ikke er nogen, der gider at grine ad det   Puuuh, udendørs frostsprængt rør - så vil jeg alligevel hellere have sådan en lortedag! Og nej, jeg er ikke tømrer, men journalist. Ville en tømrer måske være så dum at ødelægge kærven på en bolt??? (kærven er hullet, hvor man stikker skruetrækkeren i  ) Annemai: JA, det må vi hellere. Gad nok vide, hvad sådan nogle kan indbringe, når de kun er let brugt? De må i hvert fald være attraktive, når folk henter dem helt i Kina   Barylerne er blevet lagt i deres (færdige!) seng og er faldet i søvn. Den suuuuure lille kathrine fik ellers lige et ordentligt grineflip før sengetid, og det er hende, der ellers er drønsvær at hive et grin ud af. Det gik da heldigvis over igen, hvorefter hun igen var møgsur. Og katten - ja, den har været på vej til dyrlægen mange gange. Men ud over det "lille" problem, som han har med at kende forskel på min dyne og kattebakken, så er han altså bare den bedste, sødeste, sjoveste og frækkeste kat i hele verden, og oveni købet så knuselsker han barylerne og synes bare, at det er deeeeejligt, at de piller ham i hovedet, putter hans ører i munden og stikker fingrene i øjnene på ham. Så jeg tror, jeg bliver nødt til at beholde ham lidt endnu  mvh. tina
den sødeste  ... vi kan bytte lidt. Du får wombatten, jeg tager barylerne!!!
Fantastisk skøn læsning. Jeg var færdig af grin   .
Tak   (rødme) God idé at bytte! Tager du katten med??? (Hvad er en wombat??) mvh. tina
tager jeg katten. Så tager du katten og gravhunden!! Wombatten - det´da jeppe!!
Haha - hvor er det sjovt skrevet!  Nååå du er journalist - så hænger det bedre sammen... Sad lige og tænkte at du burde skrive en bog - du skriver virkelig sjovt og godt! Men nu forstår jeg så hvorfor   (Synes stadig du skal skrive en bog...)
Du kan skrive en bog om dine tvillinger - og deres kat! Jeg overvejede faktisk at blive journalist i sin tid. Men jeg tænkte, at der måske var lidt for få dybdeborende, spændende afsløringer og lidt for mange artikler om bankospil i Hampen Hallen med interviews af gamle Herdis Madsen, som har vundet en kvart gås, og som i øvrigt gerne så, at man stadig måtte ryge i hallen. Ja ja, så endte jeg med Herdis bumsede barnebarn, som på ingen måde kan se, hvad han skal med viden omkring Jordens opbygning, engelske verber og muldvarpers indre, når han skal være mekaniker.
Pyha, jeg troede et øjeblik, at du mente Johanne - DET tør jeg ikke  Men det vil altså sige, at det hedder to barylere og en møgkat for en gravhund, en kat og sådan en her:   (Jaja, når du ikke ville svare på, hvad det er for en, måtte jeg jo selv finde en!) Den ser herrenuttet ud, og jeg er fristet, men jeg har på fornemmelsen, at den godt kan have noge behov, som jeg ikke liiiige har tænkt over? mvh. tina
TineC, tak for rosen. Det kan være, jeg en dag samler mine indlæg fra HN og udgiver en bog   Faktisk har jeg tænkt, at når jeg en dag ikke kan huske en detalje fra barylernes barndom, så kan jeg altid henvise dem til at smutte en tur på HN og finde svaret selv  Stine, jeg har også snakket med Herdis en del gange   Du har ret i, at det ikke er såååå sindsoprivende spændende, men det kan faktisk være ret hyggeligt, og langt de fleste mennesker er egentlig også interessante, hvis man lige lærer dem at kende. Griner, at du endte med Herdis' bumsede barnebarn       Skidt, du har giftet dig til en omgangskreds af håndværkere, husk at sætte pris på det!! mvh. tina
den slags dage....... Jeg havde små tvillinger, kattekillinger, hest og et gammelt hus på samme tid. Mine krapyler er nu næsten 4 år og dagene bliver heldigvis med tiden knap så fyldte med uforudsete hovsa oplevelser. Jeg kigger ind imellem mine gamle indlæg igennem og ja der er mange sjove episoder, frustrationer og glæder der er blevet glemt...
Ja, sidder her og kan ikke huske, hvad det er, de hedder de d-dråber, som ikke så ofte giver mavepine. Er der nogle der kan hjælpe mig?
Er det mon ADC-dråber du tænker på? /Mette
Det er meget muligt. Hvis ABC-dråber er dem, der altid bliver nævnt som mulig løsning, når nogle skriver indlæg om børn med ondt i maven  Hvor kan man købe dem?
Apoteket /Mette
og apoteket kendet ikke de adc dråber - ej heller lægen eller sundhedsplejersken! Jeg fandt tre mærker: Livol fås i alm supermarkeder. De duer ikke for os Matas har nogen i deres eget mærke. Ikke prøvet Har købt d- dråber på apoteket. Multi et eller andet hedder de, mener jeg. Dem fra apoteket hjalp os.
Det er kokosolie, der menes at være synderen, når D-dråber giver mavekneb. Mange tror, at dråber fra apoteket (Multitabs) ikke indeholder kokosolie. Det gør de! De er lavet på kokos- og palmeolie. På pakken står der vegetabilsk olie, hvilket nok er årsagen til forvirringen. D-dråber til børn fås ikke længere uden kokosolie! ACD-dråberne er ikke lavet på kokosolie, men du bør lige vende brugen med læge/SP før brug for at undgå overdosering af de andre vitaminer. Man kan også give indholdet af D-pearls, de er lavet på olivenolie.
Ellen fik ACD-dråber fra mutitabs, købt på apoteket efter aftale med SP og læge, da hun heller ikke kunne tåle D-dråberne Mvh Merete
 Jeg kom galt afsted med hæl ( 3 brud) d. 22 sep. Er stille startet op på arbejde igen. 2 timer man og fre som arbejdspladsen "får" gratis. Går til genoptræning tirs og tors.  I fredags kommer min leder så og spørger mig om hvornår jeg regner med at komme tilbage på fuld tid eller deltid, at det skal jeg finde en dato på.  Hvis jeg ikke kan finde en dato på det kan en teknisk fyring komme på tale da jeg har mange sygedage.  Min mand og jeg forsøger at få et barn mere, så er det bare jeg tænker vil det forværre min situation and. fyring eller??  Fagforeningen har jeg taget kontakt til og de ringer tilbage, da alle var optaget
Hvis jeg var dig, ville jeg da slet ikke sige noget til arbejdsgiver ang projekt baby. Der er jo ingen der vad hvor lang tid det tager at lave en lille, og de første 2-3 mdr er der jo slet ingen der kan se det på din mave. Graviditet er ingen sygdom, men derimod en ret vi kvinder har. Arbjdsgiver kan derfor intet stille op, når du en dag fortæller at der gevinst. Derfor : Hold sygdom og baby adskilt, de har intet med hinanden at gøre. Desuden er en baby jo hvad arbejdsgiver kan regner med, når man ansætter kvinder i en vis alder... Held og lykke med både fod og mave ; ) Knus Stine.
Helt enig med Stine
Jeg ville så også overveje, NÅR der er gevinst, at fortælle det ret hurtigt. Arbejdsgivere er ret forsigtige med at fyre gravide kvinder - de fleste ved godt, at det er op til dem at bevise, at fyringen ikke skyldes graviditeten, og det kan altså være ret vanskeligt at løfte den bevisbyrde - også selvom der er andre problematikker indblandet. mvh. tina
120 dages-reglen og er det den, de vil fyre dig på?
mig fordi jeg har gået syg længe og ikke ved en slut dato. Så det skal jeg gerne finde frem til, med hensyn til f.eks hvornår genoptræning er færdig og jeg ville kunne gå op i timer. Jeg har fundet ud af at ordet teknisk fyring indebærer at jeg har 5-6 mdr opsigelse, men er jeg fuldt arbejdsdygtig inden for det tidsrum er fyreseddelen annuleret. Så det er en okay måde og gøre det på. Regner bestemt med at være på fuld tid inden for de næste 1-3 mdr.
nok erklære mig uenig med de andre. Din arbejdsgiver har meldt ud, at de har tænkt sig at fyre dig. Dvs. at de til enhver tid kan bevise, at de havde taget beslutningen FØR du evt. kommer og fortæller, at du er blevet gravid. Når du har en skade, som du har, og har været så meget fraværende, så ville jeg som arbejdsgiver tænke meget negativt, hvis du oven i det hele kom og fortalte, at du var gravid. Du er i forvejen hårdt ramt (fravær) af skaden, og en graviditet kan forværre din tilstand og dit sygefravær, som er fyringsgrunden. Så jeg ville vente med at blive gravid. Til gengæld synes jeg også, det er en fair måde, de vil gøre det på (sådan som du beskriver det).
Nu er det vist på tide med et par billeder. Jeg ved at mange har fulgt min tråd og også efterspurgt billeder, men pga. vores indlæggelse på neonatal (hvor vi fortsat er) så har jeg simpelthen ikke haft tiden/overskuddet til det. Men nu har jeg lige en lille ledig stund, så nu får I dem  Fødselsberetning bliver det først til senere, ligeledes om opholdet her på neo. Kan dog kort fortælle at vi er sluppet udenom abstinenser, jubii! Derimod en del andre komplikationer, men nu mangler vi kun at han selv kan spise alle sine måltider uden sonde, så er vi dem som er udskrevet. Så håber på max en uge mere herinde. Han er helt fantastisk og vidunderlig og vi elsker ham meget højt. Storebror er helt, helt enestående - han er ikke engang halvandet år, men aer sin lillebror så forsigtigt, giver ham sin EGEN sut, spørger ind til ham og følger opmærksomt med i det hele. Det er fantastisk at overvære sine to sønner på den måde, så bliver vi som forældre helt varme om hjertet. Nå, men til billederne. Først fra han er få min. gammel - han vejede 2987gram og var 51cm. Født 37+1.   Så fra i går hvor jeg havde en hyggestund med drengene   Og meget interesseret i lillebror   Og så lige et par stykker fra i dag i sin vugge     Åhh, hvor jeg elsker mine børn  Der kommer nogle flere billeder og selvfølgelig en FB, når jeg får tiden til det   Tænker bare at sætte det ind i denne tråd. Mange hilsener, Juliette
Stort tillykke med den lille mand. Har er det dejligt for dig det endelig er overstået. Og du snart kan få normalt liv igen  Hvor er han bare fin altså. Og sikke en dygtig storebror 
førstr tillykke med din skønne dreng  og dejligt at han ikke har fået absti. det er hårdt at være på børneafdelingen, vi kom selv hjem i søndags, havde været der siden d 29/12 hvor jeg fødte med pks føde du alm. eller med ks ? du får lige et kuns og endnu et tillykke
med din lille fine dreng.
almindeligt efter blot 5 min. presseperiode - og i en enkelt presseve    Lige lidt flere billeder   2½ dag gammel       En stolt far til to  Mvh Juliette
Tillykke endnu en gang   . Hvor er han dog dejlig   . Skønne skønne billeder   .
Stort tillykke med den lille ny! Hvor er du da bare totalt overskudsagtig at lave indlæg på HN (og med billeder!) imens du ligger på sygehuset med ham - DET var godt nok sådan noget, jeg ikke skænkede den allermindste tanke, da jeg lå der. Og hvor ser du bare godt ud! Efter hele den omgang, du har været igennem.... (indsæt selv smiley, der dåner her  ) Det første 2½-dags billede er da bare helt fantastisk  mvh. tina
Tillykke med jeres lille søn! Han ser rigtig, rigtig dejlig ud. Hvor er det i øvrigt sjovt, at jeres anden dreng er så lyshåret, når I begge er mørkhårede. Også dejligt, du fik lov at føde naturligt.
Ja selv størrelse 50, er en tand for stort.     Det var alt fra os i denne omgang 
tænk at føde en hel måned før tid, gad vide hvorfor han allerede ville ud nu. Men smuk og dejlig er han bestemt, han skulle ikke i kuvøse nu han kom så tidligt ud?
... ham. Lyder som lidt af en drømmefødsel trods det at den måske ikke lige var ventet 
JanneJ: Ja jeg ved heller ikke lige hvorfor han ville ud allerede nu. Nej den eneste hjælp han lige skulle bruge de første dage, var til at finde ud af det med at sutte, men ellers har han klaret det hele så fint  Louise: Ja her bagefter synes jeg os det var en drømmefødsel, og jeg tager gerne turen et par gange mere, hvis det kommer til at gå lige sådan. Men ja vi havde ikke lige regnet med at vi skulle være forældre 3 timer efter vi var ankommet 
kom 5 uger før termin, og jeg brugte også suttebrikker - i to måneder! du skal ikke være bekymret over de mange skrøner ved suttebrikker. Brug dem så længe i har behovet. Tillykke med ham.
med den nymoderne græske helt 
Tillykke med ham, hvor er han bare skøn  Håber min fødsel kommer til at gå ligeså godt som din  . Ja man har vel lov, at håbe   .
Ej hvor er han bare lækker! Dejligt at han har det så godt, selvom han valgte at komme lidt før tid 
Nøj hvor er han sød... sikke en fødsel... må havde været dejligt når det hele bare gik så nemt.. STORT tillykke med ham...
Du får også lige et kæmpe tillykke med guldklumpen her  Har luret alle billederne på facebook, og han er da bare skøn  Og et fint navn i har fundet på 
.. på sidelinien, men ikke tidligere kommenteret. 1000 gange tillykke med den lille mand og skønt at det kunne lade sig gøre med naturlig fødsel. Har simpelthen været så imponeret over hvordan du har håndteret det hele og holdt humøret højt. Held og lykke med en forhåbentlig snarlig hjemkomst. VH Line
Nu har jeg jo fulgt så meget med på sidelinien omkring din graviditet så det er da virkelig skønt at se dit lille vidunder... og vhor dejligt du kunne føde naturligt... det var jo det du ønskede... glæder mig til en FB når du er kommet hjem og klar til det... skøn det er han i hvert fald og STORT tillykke med ham 
Får nyfødte babyer i danmark K-vitamin?
Ja de får en sprøjte i låret lige efter fødslen ... (Eller det gjorde min nu 5 mdr gamle datter i hvert fald) ..
ikke her... ManEater fik du morfin måske?
jeg fødte jo en smuk pige tirsdag d 18 januar og må nu erkende at min barsel åbenbart er slut. Min kæreste og jeg har hvert vores firma. Mit firma er ikke fuld tid og jeg har indtil nu kørt det i min fritid. men min kæreste har gennem mange år været vognmand og har efterhånden som årene er gået smidt mere og mere over på mig. Det er så nu en uge efter fødslen( og flere mdr med bækkenløsning)blevet gjort mig klart at jeg jo er nødt til at lave noget fornuftigt og at jeg da i det mindste kunne ordne regnskab og ta tlf. Jeg sad bare med åben mund og gloede på ham og valgte ikke at sige noget. Heldigvis er han så kørt ud og lave noget igen. Men nu går jeg egentlig bare og sparer sammen til en snak. Hvordan får jeg forklaret fjolset at det lige nu ikke er let at nå så meget andet end hjem og baby. telefonen skal jo sjovt nok altid ringe når man er ved at fodre trunten eller skifte en ble. Og jeg vil bare så gerne nyde hende.. Og nu er jeg bare dybt ulykkelig.. Og jeg tænker bare.. hvad skete der egentlig. Jeg elsker ham, men det her var under bæltestedet.. Mette
... for hvis han fik bare en uge alene med lillepigen så ville han græde af glæde når du kom hjem og tog opvasken og befriede ham for overgylpede skjorter..... Har i venner med børn han evt. kunne tale med ("blive talt med") for han er da helt i skoven.... knus
Desværre er barsel åbenbart ikke noget der tiltaler ham. Også lidt svært at lade butikken stå stille for at sidde og glo på en bebs.. Men lidt ærgeligt er det helt bestemt. Vi har desværre ingen venner med små børn og hans gør rent faktisk bare grin med sin bror og min bror over at de ikke bare kan slippe hvad de har i hænderne for at "lege" med ham. Jeg kom hjem fra sygehuset allerede i onsdags og torsdag var han væk fra kl 4 om morgenen til kl 23. Og fredag også det meste af dagen. Lørdag kørte han på skydebane med vennerne. søndag var han væk indtil kl 16 og kom vel egentlig kun hjem fordi nogle af vennerne ville se vidunderet. Jeg er lidt lost her og jeg ved ikke hvad jeg skal gøre ved det. Jeg kan sagtens klare hende alene. jeg er 3 gang mor og har 2 store børn fra et tidligere ægteskab, så er ikke fortvivlet over mine evner på den front. men han formår bare at give mig dårlig samvittighed over at det er svært at nå et tage tlf og lave hans regnskab. Mette
Det lyder da som et noget forældet kvindesyn han har sig der! Jeg kan da godt forstå hvis du føler dig slået i gulvet her! Jeg ville godt nok også blive ked af det hvis det var min mand der viste samme ligegyldighed. Du kommer til at snakke med ham og forklare, at det nogle gange ikke engang er nemt at få tid til at klø sig selv i numsen med en lille nyfødt   Uanset hvad kommer du til at snakke med ham og forklare ham, at I da er to om at have fået barn, selvom det ikke kan være nemt at være selvstændig og på barsel, så er de fleste da hjemme blot nogle dage...
Ej hvor er han bare ikke sød. Du skal have din barsel og ikke passe hans arbejde. Slut færdig. Du skal ikke have dårlig samvittighed over for ham eller hans arbejde. Er han bagud så må han droppe skyde banen!! Ingen skal da på arbejde efter 1 uge hjemme. syntes du skal gøre krav på 4-8 måneders barsel, uden han skal dunke dig i hovedet med regnskaber og telefoner.
hvor længe har i været sammen hvis jeg må spørge? lyder for mig som om han ikke har den mindste respekt for dig.. undskyld hvis jeg gør dig ked af det men det er hvad jeg tænker.. tænk ikke os at være der for dig og for jeres baby?
Vi har været sammen i 7 år, så det er ikke et nyt forhold. Jeg prøver ikke at undskylde hans opførsel, men da vores firmaer er vores livsgrundlag, så er det rigtig svært at lægge det på hylden. Jeg har ikke noget imod at bruge en time eller 2 på kontoret om dagen, men jeg vil ikke bebrejdes det jeg ikke når, hvis I forstår. I december har jeg kørt sneplov i stedet for at holde orlov. Så han er jo også super forkælet.. Jeg har faktisk arbejdet fre til sidste uge.. og jeg skal heller ikk holde barsel i flere måneder, men jeg synes ikke at jeg er urimelig, når jeg ikke vil arbejde de første 4 uger.. Så kan jeg gradvist tage fat igen. Jeg kører jo også selv lastbil. og må ha en chauffør på min egen bil pt. Lidt irreterende, men sådan er livbet jo pt og jeg nyder min skønne prinsesse.. Mette
Jeg læser det heller ikke som om du undskylder noget som helst. Jeg kommer bare til at tænke, at jeg håber din lille nye myr opfører sig eksemplarisk og ikke får kolik eller lign. for så bliver det da umådelig hårdt for dig, både at være på barsel og passe firma. Hvem skal passe baby når du skal til at køre igen? Jeg er kun nysgerrig her   og glad for at jeg ikke er selvstændig på barsel! Men selv selvstændige har weekend og denne kunne bruges med familien istedet for vennerne, men han kan jo ikke have forandret sig meget blot fordi du har født? Han må da have haft samme overbevisning de sidste 7 år?
... både mobiltelefon og telefonsvarer er opfundet, så kan han selv tage sin telefon, når den ringer. Regnskabet kan han få ordnet ude i byen. Der er masser af freelance-kontordamer. Hvad jeg er mest forundret over er dog, at han er så meget væk. Synes faktisk at det er okay, at du lige markerer, at det også er hans barn. Og at hvis han vil have et forhold til dette barn, så skal der gøres en indsats.
havde fundet mig i det- manden havde fået tilbage af samme skuffe som han giver hvis det var mig. Kæft hvor virker han ik som om han respekterer dig el baby. Nærmest som om han bar skal ha sin vilje, og ik kan forstå at baby tager tid, energi, søvn mv
Hejsa alle brugere herinde. Jeg ville høre om der er nogen der kender til dagplejere i Givskud. Jeg ved der er en der hedder Ruth, men kender ikke efternavnet, er der nogen der kender hende. Hilsen Liane og Isabella
er det bare mig eller er det sådan lidt, hmmm at være gravid anden gang. Langt de fleste dage tænker jeg slet ikke over jeg er gravid. Kan godt tænke nåå ja jeg er gravid. Måske er det fordi jeg endnu ikke har været til scanning. Første gang var jeg der allered i uge 8 (mener jeg)havde købe et sæt tøj og en seng. Nu ja ingen ting, har jo stort set det hele. Kan først købe noget når vi ved kønnet. Glæder er der slet ikke på samme måde som første gang   Okay man fokuser jo også meget på den lille mus der allerede er der, det gjorde man heller ikke første gang. Men det er sådan lidt øv... Havde I andre det også sådan, eller er det bare mig der er lidt små sær. Er kun 10+1 så det skal jo nok komme, men alligevel 
stadig kun været gravid en gang og har et barn. Men derfor kan jeg emd garanti godt fortælle dig nogle af forskellene der i. 1. første gang vil altid være første gang og helt specielt. Alt er nyt og uafprøvet- så man aner ik hva der er i vente. Derfor er det hele mega spændende. 2. Som du selv siger- har du jo alt nu. Første gang skal man shoppe det hele for første gang- nogæe aner måske ik hva de ksal ha- nogle laver lister. 3. der er en vis spænding ved at købe alt første gang- det går man jo glip af hvis man har de hele næste gang. 4. første gang anerm an oftest langt fra alt der er at vide om babys 9 mdr i maven, voksen, tagen på, hva bebs kan mv- alt det læser man sig ofte til første gang - og ved det dermed anden gang. 5. når man har barn i forvejen fluttes fokus fra graviditeten- fordi man ik har samme tid til at tænke på det, glæde sig og føle på maven hele tiden mv Det er blot enkelte punkter- som selvfølgelig er svingende fra person til person.
... kender godt fornemmelsen af ikke at være helt så hysterisk med graviditeten som første gang (glemte endda en jordemodertid denne gang). Og første gang var jeg ikke engang specielt hysterisk. Det er egentlig det samme nu hvor jeg har født. Der er en helt anden form for ro på, end der var første gang. Kedeligt måske fordi lidt af magien er væk. Omvendt meget rart fordi man ved, at alt er i den skønneste orden, også selvom baby græder eller har fået røde knobber
men har det ligesom dig. Jeg tænker nogle dage er jeg overhovedet gravid. jeg er i uge 16+2 og man kan stort set ikke se på mig at jeg er gravid og de sidste 3 uger har jeg heller ikke følt mig specielt gravid, men må jo være det siden bebs brokker sig derinde hvis jeg er for hård ved mig selv nogle dage eller har lidt for travlt. Jeg har intet købt endnu og har heller ikke planer om at gøre det før efter uge 23 og før vi kender kønnet. Jeg har da kigget og overvejet hvad vi kan tænke os at købe, men ikke købt noget og ønsker heller ikke at modtage nogen ting før efter uge 23. Er jeg underlig som 1. gangs gravid ved ikke at være jublende lykkelig og fræse ud og powershoppe babyting? Eller er det blot fordi mit forløb har været som det har at jeg er så forbeholden? Bebs er bestemt højt ønsket ellers havde jeg nok ikke udsat mig for 5 IVF bahandlinger, men den der ustyrlige lykke mangler stadig at indfinde sig her hos mig
Jeg er også 2. gangs gravid, er i dag 24 + 4, så er egentlig ret langt i forløbet. Men kan stadig godt have perioder hvor jeg næsten glemmer jeg er gravid. Så bliver jeg kun mindet om det, fordi lillebror ligger og sparker i maven. Går hjemme på barsel endnu med nr. 1, hun er nu 11 måneder og en sjat. Hun har fuld fart på hele dagen, så der er rigeligt at se til med at holde øje med hende. Fordybelsen i graviditetsbøger, hjemmesider og shopping i butikker er der bare ikke samme tid til som da jeg var gravid 1. gang. Har da købt lidt, men ja, har jo det meste. Det eneste jeg sådan rigtig er på udkig efter, er en søskendeklapvogn. De er hammer dyre fra ny, så leder efter en brugt. Har heldigvis nogle måneder endnu at løbe på, så mon ikke det lykkes mig. /Anni
det er nok fordi første gang er det HELE nyt, anden gang har du prøvet det før, og derfor er ALT ikke nyt og kommer ikke som en ny spændene overraskelse. Men lad da være med at se negativt på det, jeg synes det var rart ikke altid at gå lidt i panik når der skete noget man ikke helt kendte til som i den 1. graviditet. Men man kan sige nåårh jamen det er bare fordi bla bla bla
Jeg har det på samme måde  Jeg er 32+4 mener jeg LOL! Og har allerede glemt 2 lægebesøg og 1 JDM besøg  Jeg tager det ikke så tungt, vi har jo sååå travlt med vores skønne unge der allerede ER ude af maven, at det er svært at have fokus på det hele  Glæder mig mindst ligeså meget til Liams lillebror som til Liam, men entusiasmen er bare ikke den samme   Meeen derfor VED jeg han er ligeså elsket anyways 
Jeg er øhh.... tjekker lige... ja, jeg er 32+2 med andet barn... og det er bare slet ikke det samme. Men denne gang glæder jeg mig helt tosset til mit spædbarn. Hvor jeg første gang var lidt skræmt over, om jeg kunne finde ud af det, at være mor. Tiden til at gå op i graviditet, er der bare ikke, når man har en krudtugle på 19 mdr, mand, job og hest. Dog er fødslen allerede begyndt at fylde lidt meget for mig... jeg troede sidste gang, jeg ville være totalt gennemsnitlig og det var jeg bare sleet ikke. Går til ekstra scanninger og startet op på regelmæssige blodprøve kontroller fra fredag. (pga HELLP, svangerskabsforgiftning)
Første gang vidste vi jo ikke hvad vi gik ind til og havde egentlig ikke forberedt os så meget. Vidste heller ikke at det blev en dreng. Nu venter vi en pige, jeg er i uge 20+3 og jeg har heletiden haft vildt meget lyst til at købe nyt, selvom vi jo har det meste. Desværre "glemmer" jeg ikke lige sådan at jeg er gravid, med først 3 mdr. kvalme og der efter bækkenløsning. ØV Første gang jeg var gravid var den en "walk in the park" nu er det et "mararidt". Men jo jeg følger ikke så meget med i uge for uge denne gang. Sidste gang vidste jeg jo hvornår den lille fik negle, kunne høre og alt det der. Nu ved ingen ting, men tager det som det kommer ;O)
Min datter på 3 uger fik også en k-vitaminsprøjte i låret. Jeg havde intet smertestillende fået. MiniBailey ?Alice? :Skulle det have noget at sige i forhold til om baby får k-vitamin?? Ditte
får et skud k-vit. ligsom alle fødende også får et skud i låret
Ved det ikke. Bare siden de fik det i låret. Jeg fik nemlig en morfin et eller andet i låret og fik at vide hvis barnet blev født inden det var ude af kroppen fik baby en sprøjte mod det. Så tænkte der måske var en sammenhæng 
sprøjte som jeg ik aner hva indeholdt- de sagde nemlig bare at jeg fik en sprøjte lige når han var født. Men der blev nu ik snakket om min sæn skulle el fik en sprøjte- og det står heller ik i papirene.
Nej jeg fik ikke morfin - men vedrop samt epidural .. Det har dog ingen sammenhæng med den K-vitamin sprøjte prinsessen fik.. Den får alle børn (det står i hvert fald i de papirer vi fik) .. Ligesom vi fødende kvinder får en sprøjte til at få livmoderen til at trække sig sammen .. 
Hmmm sært Alice fik altså ingen sprøjte i låret eller andre steder...
Nu har jeg født to gange og ingen af gangene har jeg fået en sprøjte! Så det er altså ikke alle der får en sprøjte for at få livmoderen til at trække sig sammen og det har heller ingen jeg kender, der har født, fået.. Jeg er helt sikker på, at Cirkeline ikke fik K-vitain sprøjte efter fødslen, men Frederik gjorde - der er også næsten 7 år imellem dem..
minibailey: Tror jeg altså heller ik min fik, for det sagde de ik + det ik står i papirerne. Jeg undrer mig dog over forskelligehden i om børn og voksne får en sprøjte, med hvad og hvorfor (ja min var vist for livmoderen for i øvrigt osse). Mon ik det kommer andet på fødestedet... Forstår dog ik hvorfor. Det er lidt ligesom den der med at få trykket livmoderen efter fødslen - det er heller ik alle/alle steder hvor dette hænder- det fik jeg, men mange andre gør ikke. hvorfor er det mon lige at det er så forskelligt tænker jeg, nysgerrig som jeg jo er i de retning...
Alle nyfødte får en indsprøjtning med k-vitamin. Hvis I er i tvivl, så prøv at google lidt, det vil bekræfte det  Jeg mener, man bliver spurgt, om man vil have den der indsprøjtning, som får livmoderen til at trække sig sammen. Ved min ene fødsel, spurgte jeg efter den, men da havde jeg allerede fået den, så det er ikke sikkert, man lige mærker det.
spurgt - jeg fik bare direkte at vide, at så snart han avr født, så fik jeg altså en sprøjte færdig bum. Mht K vitamin til knægten, må jeg gå ud fra at havde han fået den ville det stå i hans papirer og være blevet nævnt for os. Min mand, mor og moster var trods alt osse til stede. og ingen sprøjte.
... og alle de nybagte mødre får i dag en sprøjte. Børnene får K-vitamin og mødrene et hormon til at hjælpe livmoderen med at trække sig sammen. Hvis ikke man kan huske at have fået sådan en sprøjte tror jeg såmænd bare, at det er fordi personalet ikke har sagt det. Her ved min seneste fødsel spurgte jeg jordemoderen om ikke de plejede at give den der K-indsprøjtning, og fik så at vide af både hende og min mand, at Sine skam havde fået den. Jeg havde bare ikke lige opdaget det - sikkert fordi jeg jo også havde travlt med at koncentrere mig om, at de syede mig. Opdagede knap nok heller, at jeg selv fik en sprøjte. Ved min første fødsel derimod gjorde de et stort nummer ud af at fortælle, at de ville stikke i både mig og Emma. Jeg tror i øvrigt ikke på at man ikke mærker på livmoderen alle steder. Det er yderst alvorligt, hvis ikke livmoderen trækker sig ordentligt sammen, så det er ikke en undersøgelse man sylter. Men der er nok forskel på i hvor høj grad man lægger mærke til hvad de egentlig laver. Man har jo fået sig en ny guldklump, som tager en hel del af opmærksomheden.
K vitamin (KV) fik min pige kort tid efter fødsel... jeg fik af vide at det var fordi at barnet ikke kan danne KV selv før de er nogen uger gamle... det skulle vist være med ti at hjælpe ved blodstørkning... KV skulle vist også hjælpe livmoderne med at trække sig sammen hvis det da var k vitamin sprøjte jeg fik... er nemlig ikke helt sikker på at det var k vitamin jeg fik men jeg fik sprøjten samtidig med min lille trold... fandt lige dette på nettet:
hverken min søn eller jeg fik en sprøjte, jeg fødte for 5 uger siden og kan huske det hele endnu.Det eneste han fik var ilt da han ikke skreg, så lungerne foldede ikke ud. jeg fik en stikpille i min røv, for at livmoderen skulle trække sig sammen, jeg blev rasende på jordemoderen for hun fortalte det først da hun stak den ind. Jeg mente nemlig at det jo ikke hjalp noget at proppe den ind i det hul 
Nu har jeg tjekket med min mand, der har været med begge gange og han siger også at jeg ingen sprøjte har fået nogen af gangene, ligesom der heller ikke er trykket på livmoderen   jeg er ikke blevet syet nogen af gangene, de har vasket og er så ellers gået, så det er heller ikke for at de har rodet så meget dernede at jeg ikke har lagt mærke til det i tumulten.. Måske afhænger det af livmoderens opførsel under fødslen tænker jeg? Er der da ikke en der snart skal se sin JDM så vi kan få vished   Min kommer først om 9 dage, der er jo længe til.. Til gengæld må jeg bekende at jeg ikke havde ret mht. sprøjten til Cirkeline, den fik hun da hun blev målt og vejet, det så Brian..
Jeg fik noget for at livmoderen skulle trække sig sammen begge gange, og ungerne har også fået en sprøjte med K-vitamin. Og alle jeg kender har oplevet det samme altså at få den spøjte og deres afkom fik en også ..
Jamen, jeg har så lige ringet til "min private jordemoder".  K-vit. får børnene normalt som standard, hvis ikke forældrene modsætter sig. Kvinden får som regel sprøjten til at trække livmoderen, men hvis det fx har været en let fødsel og kvinden ikke bløder ret meget, kan jdm vurdere, at den ikke er nødvendig. Langt de fleste får den dog under alle omstændigheder, hvis de ikke modsætter sig. Der kan være forskelle fra fødested til fødested, men det er (som jeg forstod det) primært jdm, der afgør det. Hjalp det eller skal jeg have fat i hende igen?   Hun sagde i øvrigt, at mange mødre slet ikke opdager, at barnet og de selv får en injektion, fordi hormoner osv. kører på højtryk og hele ens verden drejer om den lille ny. Nogle husker sågar ikke, de bliver syet, selvom hun har talt med dem om det, bedøvet dem og fortalt antallet af sting osv.  Jeg havde selv et langt presseforløb og efter fødslen fik jeg at vide, at jeg blødte en del, så jeg fik både 2 stikpiller og sprøjten.
Jeg vil da lige starte med at sige, at jeg ikke har tanker om at få en nummer 2. Hverken nu eller senere. Selvfølgelig skal man aldrig sige aldrig, og derfor kom der også en anderledes snak op derhjemme omkring en evt nummer 2. Vi er som sådan relativ enige om at nummer 2 ikke er på tegnebrættet. Af flere årsager: økonomi, tid og at jeg havde en mindre skæg graviditet og især fødslen var ikke sjov. Men som vi snakkede om, HVIS der skulle komme en nummer 2, så ville det da være mest praktisk nu. Nu, hvor vi har alle tingene i huset. Nu, hvor vi er vant til at stå op på alle tidspunkter af døgnet. Nu, hvor jeg kun har et vikariat. Nu, hvor jeg alligevel har en smådeform krop (her kom min forfængelighed ind, for det er da ikke fedt, at kæmpe sig tilbage til ens normale form, for så at ødelægge den igen   ). Er der mon andre herinde, som selv et år efter den første er kommet, stadig ikke har trang til nummer 2, men som fin en alligevel? Hvilke tanker har i haft på tegnebrættet? (både de reele og de mere "tossede").
18 måneder efter vi fik nr. 1 havde vi lyst til at gå igang med nr. 2 - der gik 4½ år før jeg blev gravid, så der blev pludselig langt imellem dem. Der har været mange fordele ved at der er langt imellem dem, men der er da også ulemper. Fordelene har været, at der har været god tid til det enkelte barn, de er på forskelliger stadier og det har derfor været nemt, at give dem lige meget opmærksomhed og nyde dem i hver deres udvikling. Jeg følte mig som 1.gangs gravid selv 2.gang, da der jo var gået en del år siden første graviditet. Den store forstod godt hvis jeg var træt og havde brug for at hvile lidt. Denne gang bliver er kun 3år imellem og hold nu op jeg synes denne graviditet er hård, jeg har ikke ret meget tid til at hvile/slappe af, da den lille ikke forstå at jeg er træt. Håbet er, at de to små får mere glæde af hinanden end de to store har nu. De kan godt lege, men en 9 årig og en 3 årig, det bliver hurtigt skævt når de leger  Jeg må indrømme, at jeg har mega stor respekt for dem, der vælger at få deres børn med to års mellemrum (eller derunder) - det kunne jeg ikke! Jeg frygter allerede nu for hvordan jeg skal klare, at der er 3 år imellem  Men jeg mener ikke, at man skal få børn hvis man ikke har lyst - uanset hvad der ville være smart eller ej 
Jeg kan sagtens se fordelene ved at et barn har søskende - også at de kommer tæt på hinanden. Men nej, nej. Vi har verdens dejligste dreng på nu 16 mdr. og vi har ingen planer eller ønsker om flere. Jeg kan selvfølgelig ikke udelukke at vi om nogle år vil have flere, men som det ser ud nu, så bliver Oscar enebarn 
Jeg ønsker som det sidste i verden, at Sallie forbliver enebarn. Men der kommer til at gå nogle år, førend jeg skal være gravid igen. Og det alene af den grund, at ingen af os har lyst til et spædbarn om 9 måneder.... Vi var så uheldige, at jeg blev gravid i november måned, på trods af prævention. En del af mig ville gerne have barnet og den anden del synes ikke om det. Beslutningen blev en abort, og det var så sorgmodigt den dag, hvor indgrebet skulle udføres. Jeg fortryder på ingen måder, men det var altså så sørgeligt. Jeg tror Sallie bliver 3 år eller mere, førend hun får en lillebror eller søster.
Nu er Mikkeline jo så også kun 5 mdr - men jeg melder mig under fanerne for "NEJ TAK TIL FLERE" ..  Her skyldtes det først og fremmest fødslen - jeg elskede at være gravid og savner stadig min store mave.. Men under fødslen fik jeg desværre en uheldig JM, jeg følte hun begik overgreb på mig da hun ikke ville lytte til mig overhovedet og den situation kan jeg ikke forestille mig at stille mig selv i igen .. Samtidig er jeg også enormt glad for at jeg har så meget tid til at nyde Mikkeline som jeg har.. Min mands søn er 7 år, så han klarer sig jo meget selv, eller er med i de daglige situationer omkring Mikkeline (Skifte ble, made osv -noget han selv beder om at være med til) .. Men - jeg er gået fra skal ikke have flere til HVIS vi skal have flere ..   ..
jeg var skruk efter en mere allerede inden magnus var født.. og blev også hurtigt gravid selvom det slet ikke var planlagt.. og nu en tredie.. der er kun 2½år mellem ældste og yngste.. men er glad for det er blevet sådan selvom det er MEGA hårdt.. især efter de er startet i pasning og bliver syge på skift.. det der osse er rart er tænke på det hele er ovre i en omgang.. at stå op om natten, bleer osv.. som jeg siger til manden.. om 18år kan vi tage ud og være et par alene igen og gøre som vi vil.. det kunne vi ik hvis vi havde fået dem med langt mellemrum..
Jeg har altid sagt, at når jeg fik børn, så ville jeg have, at der kun var 1,5- 2 år imellem dem, ligesom der er mellem mig og min søster. Men men men.. Nu har jeg så fået den første.. og ja, på mange fronter var jeg klar på én mere kort efter fødslen, men jeg har måttet sande, at den er jeg måske ikke helt så klar på alligevel. For det første, så der der jo økonomien at tænke på.. Skide træls at skulle træffe beslutninger om noget så stort pga. det, men det spiller jo unægteligt en kæmpe rolle. Ikke at vi ikke har råd til en mere, det kunne vi som sådan godt have, men mere tanken om at så skal jeg være et år mere på s.u. er knap så fed. Derudover så elsker jeg min søn, og jeg nyder al min tid sammen med ham, og ja.. jeg vil egentlig gerne nyde ham alene noget tid endnu, for tingene kommer jo til at ændre sig, når der er to der skal dele opmærksomheden og al den tid en helt lille tager, ja så kan jeg altså godt vente lidt endnu, og så nyde min første søn helt alene lidt endnu. Men nr. to er helt klart i tankerne, og også gerne en nr. 3 og 4. for min skyld 
Andreas var lige blevet to år, og vi havde heller ikke planer om nr. 2, ihvertfal ikke lige nu. Ville gerne have at Andreas skulle have en søskende. Men pga af tid, økonomi, hest osv. så var det bare ikke lige nu. Men vupti nu er jeg gravid igen, hvordan det lige ku ske ved jeg ikke  Og nu er jeg halvvejs i graviditen og vi venter en pige. Jeg glæder mig sindsygt meget, og har ikke været et øjeblik i tvivl om at det er det rigtige. Skulle vi selv have valgt havde vi aldrig fundet det rette tidspunkt. Nu får vi en af hver, og vi føler os meget heldige. Desværre har jeg så oven i de første 3 måneder med uafbrudt kvalme, nu fået bækken løsning. Hurra Hurra - så nul ridning -blandt andet. ØV!
Nogen der har et mønster på ventebukser? Min mor vil sy nogen til mig, men kan ikke finde mønsteret.
Men sådan noget kan jo googles 
Tusind tak for alle jeres svar 
Guest: Tak for svaret   Det kan forklare hvorfor jeg ikke har fået det - jeg har haft to nemme fødsler hvor jeg stort set ikke har blødt efter. Har også kun haft barselsflåd et par dage efter intet rigtig blod..
jeg har lige født på skejby, her fik bette en k-vitamin sprøjte, og de sagde at det får alle børn nu, men det var noget nyt det gjorde de hvis ikke altid førhen
jeg fik sprøjten - og fik trykket livmoderen ind. jeg havde dog en fin nem fødsel uden komplikationer el for megen blod etc
Min den store var omkring 4½ før jeg fik nummer to, jeg kunne slet ikke tænke tanken om nummer to før, havde en @!#$ graviditet, og en møg fødsel, og havde på ingen plan lyst til flere. Men det kom, og nu har jeg to det er så bare 4½ år imellem, men det går nu fint, nu er den mindste så lige blevet 6 og eksen og jeg havde snakket om en mere, men det blev heldigvis ved snakken, vil måske nok gerne have en mere med tiden, men mnjaer det haster ikke, jeg er jo heller ikke gammel endnu. Jeg kan godt lide at have så meget tid med dem "alene" mens de er små, jeg ved ikke hvorfor .. så har de bare moar 100 % kun en af skifte ble på, kun en der vågner om natten, ingen der vågner på skift ... men der er nok også fordele ved at få dem så tæt på hinanden, men ikke noget jeg har lyst til
Altså, vi fik jo Emma i 2007, men hun gav jo en ret ikke-morsom fødsel som gjorde at jeg i hvert fald ikke havde spor travlt med en nummer to! Jeg nægtede længe og i flere år, først i slutningen af 2009 begyndte jeg så småt at overveje mulighederne for en nummer to. Da jeg så blev gravid engang i januar 2010 var nummer to jo så ligsom klar. Emma nåede jo så at blive 3 år inden Simon meldte sin ankomst og jeg syntes de har en perfekt aldersafstand  Emma er dejligt selvhjulpen og forstår meget mere end hvis vi havde været tidligere ude. Nu er det så SLUT med flere boller i ovnen her - 2 børn er rigeligt. Jeg skal ikke igennem flere fødsler; først en med black-out pga. stress/smerter/manglende ilt og så en med ve-storm pga. igangsætning = nejtak ikke igen. Og så kommer alle de trælse bemærkninger jo med "nåååå vent du bare og se og jaja, nu får vi se..." bla bla bla. NEJ skal ikke have flere og kunne sågar godt finde på at blive sterriliseret bare for at undgå det (man har jo hørt om upsere og en abort er heller ikke specielt sjov, men vil blive nødvendig hvis det skulle ske ved et uheld) Nåmen - her er der 3 års forskel og det er SUPER 
Man skal virkelig ALDRIG sige ALDRIG. Det er jeg vist et levende bevis på, for jeg havde det presis som dig Mor til Emma  Jeg har to drenge med 2 1/2 års mellerum. For 6 år siden blev jeg skilt fra drengenes far. Jeg møder året efter en ny (ung) fyr. Forsikre ham om at jeg absolut IKKE skal have flere børn. Da vi har været sammen i 3 år VUPTI jeg blev sku gravid. Det var satme svært at beslutte om jeg skulle beholde barnet eller få en abort. Jeg har haft to rigtig dårlige graviditer med kejsersnit, svangerskabsforgiftning og meget meget andet  Men da jeg så min mands julelys i øjnene, gik jeg ned og snakkede med min læge som iøvigt forsikrede mig om, at jeg slet ikke skulle være nervøs for noget, da det jo var en anden mand osv. hahahha   min datter endte med at blive født 2 måneder for tidligt og det var så tæt på at gå galt med mig, men heldigvis det gjorde det ikke og nu kan jeg ikke få flere børn  Jeg blev sterriliseret og det er min bedste beslutning jeg nogensinde har taget for mig selv   MEST fordi jeg ikke kan tåle at gå gravid  Ingen af mine 3 børn er planlagte, men jeg elsker dem lige højt om de var planlagte eller ej   Men har hver gang sagt efter fødsel ALDRIG igen   Det kom der så lige 3 dejlige børn ud af 
Uhh jeg er i tvivl med hensyn til barnevogn.. er blevet tilbudt at købe en let brugt i rigtig god stand.. godt mærke (dog ikke ret kendt i Danmark).. Der er kombivogn og autostol, samt stativ som alle dele kan sættes på (barnevogns kassen bliver til en "vugge", klapvogns del og autostol til en let transportabel "højstol".. alt er som sagt pænt og velholdt og god kvalitet og den type vogn jeg gerne vil have.. nypris har vist været ca 10.000 kr... Hun vil have 2500 kr for det.. men det kan jeg få en ny kombivogn af samme type (men selvfølgelig ikke kvalitet for).. på den ene side hælder jeg til kvalitetsvognen selv om den er brugt.. især pga stativet, da jeg ser det som en fordel at jeg kan bruge barnevognskassen som "vugge" og at den står på højde med vores seng.. samt at man kan tage stativet med (som er let) og så kan klapvogn laves om til stol hvis man er på weekend besøg hos familien.. autostolen er ikke noget jeg vil give ekstra for, da vi ikke har bil... dog er den ok at have hvis vi skal på familie besøg og bliver hentet fx.. Men jo også fristende med en ny.. har bare ikke råd til en dyr vogn, da jeg er førtidspensionist og vi lige er flyttet i større lejlighed for at få plads til baby.. har som sagt fundet en til samme pris (i sverige) men kan jo ikke se og røre og kender intet til kvalitet.. Hvad ville i vælge ? og er 2500 kr dyrt for en pæn men brugt kvalitets vogn ??
Personligt vil jeg til hver en tid hellere købe brugt kvalitet fremfor nyt "discount" .. Det er min erfaring at billigere mærker ofte "hænger" mere, knirker/støjer mere og generelt er vanskeligere at have med at gøre .. (Især når vi snakker "multifunktionsvogne" ) .. Hvis jeg må komme med et lille pip udenfor emne - så husk at tænk over liggemålet når du vælger kombivogn.. De fleske kombivogne har kun et liggemål på 75-82 cm i barnevognsdelen, hvilken de fleste børn hurtigt vokser ud af .. Min egen datter voksede ud af liften (med liggemål 75 cm) allerede som 4 mdrs- og hun er ikke nogen kæmpebaby.. Endvidere er klapvognsdelen på kombivogne ofte lidt trælse, de er ofte "skålformet" og ryggen kan ikke ligges fladt ned, hvilket betyder at du ikke kan bruge den som sovevogn..
Jeg synes det samme som ManEater   Især den del med, at de vokser lynhurtigt ud af en kombivogn.
Jeg sammenligner jo alt med rideudstyr, og jeg vil til hver en tid hellere købe brugt kvalitets udstyr end nyt skod udstyr. Tænk på en sadel!!! Ja det var bare mit lille pip  Hilsen Mette med Xiado
støtte op med hvad maneater siger. Freja er imorgen 11 måneder gammel, og er idag målt til at være 88 cm lang. Vi har med vilje købt en barnevogn der har et kæmpe liggemål. Også en billig klapvogn fra harald nyborg, til når det skal være hurtigt og praktisk. Vi fik vores barnevogn foræret, men havde vi selv skulle købe, havde jeg købt en ordentlig brugt eller på udsalg (som der er nu).
Som de andre hellere brugt kvalitet, end nyt billigere ikke så go kvalitet. Men bort set fra det ville jeg ikke vælte en kombivogn, jeg havde en Condor ( ja ja de var vældig morderne da jeg fik børn for 10 år siden) med liggemål på ..90-92 og det var rart at de kunne bruge den længe. Men det er jo bare en smags sag 
Jeg har da lidt eksempler fra det virkelige liv  Vi har tre barnevogne. En Simo, som vi har fået foræret - den har været brugt til et par før. Vognen er god til os, fordi den kan være bag i vores bil, som ikke er en stationcar. Men den er ikke så stor, så efter det første år eller halvandet, så bliver ungerne for store til den. Karla på 2 år kan stadig sove i den, for hun krøller sig bare sammen, men den er nu for lille. Det er en ret billig vogn fra ny, men nu kører den på tredje barn, og den holder bare fantastisk, selv om den er blevet pakket sammen 100 gange, og selv om vi bor på landet, og den er med i ufremkommeligt terræn. Så har vi en no name, sådan en billigvogn. Den er stor, så den sover Karla i nu. Hun kan stadig fint være der, selv om hun er en lang pige - jeg tror, vognen er 98 eller sådan noget. I håndtaget hænger der en spand med sand, for vognen er leddeløs, så den hænger, og Karla ville sove med hovedet ned ad, hvis vi ikke havde spanden som modvægt. Vi har også fået denne vogn, og den er brugt til et barn tidligere. Så har vi en Emmaljunga, som katten indtil videre sover i. Men vi har andre planer for den   Den er brugt til to eller tre børn, men det er stadig en fin vogn, som hos os skal erstatte spande-vognen. Nå, kort fortalt - lad være at køb en, som er alt for billig. Og vær forberedt på at skifte ud, hvis du køber for lille. Jeg ved ikke, om alle Simo-vogne er så god og holdbar som vores, for så ville jeg klart anbefale sådan en over en Odder eller en Emmaljunga pga. prisen. Men vi kan jo være heldige med vores.
Det skal siges at jeg ønsker en lille let vogn og ikke et af de store skrumler der er så moderne her i Danmark, da vi bor i lejlighed og jeg skal kunne bakse den op og ned med elevator og jeg har ikke de store kræfter.. Da vi ikke har have, så vil barnet ikke skulle stå ude og sove i barnevognen, det er kun til transport når vi skal nogle steder, hvilket foregår på gåben eller i bus/tog, hvor en mindre vogn igen er en fordel.. så den lidt mindre størrelse er ikke et problem for mig.. Og den brugte vi har fået tilbudt der kan klapvognsdelen ligges helt ned, så de kan sove "i" den.. Tænkte bare mere om 2500 kr var meget hun forlangte for den..
Hej, I dit tilfælde er det vigtigste at vognen er let at håndtere og let at køre med. Jeg ville helt klart vælge en med "drejelige" forhjul, da de er langt mindre krævende at køre med. Husk at en barnevogn skal bruges i 2 - 2½ år, og selvom du ikke vil bruge den til at have barnet sovende i, så skal en dagplejemor eller vuggestue bruge en barnevogn til middagsluren... Men en vogn der har kostet 10.000 af ny - så passer 2500 vel meget godt, hvis den er pæn og velholdt??? Mvh Lene
bor i lejlighed osv, så ville jeg stadig købe en med et stort liggemål. Som en anden nævner så skal den også bruges hos DP eller vuggestue, og det er super praktisk, at kunne tage ud og bebs tager en lur i barnevognen, så man ikke skal nå hjem igen. Hellere købe det rigtige, end at spare fra starten. Man kan også få barnevogne, der er til at håndtere, med et stort liggemål.
også gå efter en vogn med så stort liggemål som muligt. Den lille har godt af at sove udenfor i frisk luft. Men som jeg kan forstå er det måske ikke muligt hvis i bor i lejlighed og ikke har lyst til at lade den lille sove udenfor medmindre det er på altanen ? Jeg kender godt den kombivogn, som du beskriver den. Den er meget udbredt i Holland (hvor vores store karater slet ikke er udbredte dernede). Klapdelen, er meget lille. Når den lille kan sidde op selv (typisk 9-12 mdr alderen) er kalechen måske så lille at den ikke kan slåes over den lille ? Tjek op på det ! Autostol på stellet vil jeg fraråde. Det er meget nemt lige at vippe autostol ud og klikke på stellet. Mange anbefaler de små ligger i autostolen i så kort tid som muligt. Mange lader børnene ligge i timevis i disse stole i Holland (bil, sove, som stol mens man spiser og sove igen, det kan nemt løbe op i flere timer). Hvis du føler det er vognen for dig, så køb den ! Det er dig selv der afgør om den dækker dine behov. Evt. kan du så gå efter en brugt barnevogn til at stå på en evt. altan. I Gladsaxe Kommune har dagplejerne / vuggestuerne egne barnevogne til børnene, så det skal man ikke spekulere over at skulle stille til rådighed  Beagle.
Som byvogn bruger jeg en Teutonia Mistral S klapvogn hvori jeg først havde liften og nu en voksipose.. Det er en kvalitetsklapvogn der er uendelig nem at håndtere og komme rundt med.. Så personligt ville jeg klart foretrække den løsning, hvis det skulle være en nem vogn ..   .. Så har du i hvert fald vogn hele den tid barnet har brug for det.. Men ellers så syntes jeg at 25 % af nyprisen lyder mere end rimeligt når vi snakker kvalitetsvogne ..   .. Især hvis det er med udstyr som ordentlige madrasser, fluenet/regnslag osv oveni .. 
... også vælge den brugte vogn. Oveni kan du endda have god samvittighed over ikke at bidrage til brug-og-smid-væk-samfundet 
godt at jeg sikkert får hug.. men mit barn skal ikke i DP/vuggestue.. ser ikke nødvendigheden i det da jeg går hjemme, så ingen brug for barnevogn der.. Vi har en altan, men den er aflukket, så ikke mere frisk luft end på børneværelse med vindue eller fransk altan på klem.. ville da ønske jeg havde have, men sådan er det desværre ikke.. Har ikke målt den så ved ikke det præcise liggemål, men hende der har den nu brugte kun den til hendes søn, og havde ikke brug for en større... der er ikke kaleche på klapvognen, eller dvs man kan sætte overdelen fra barnevognen på, men behøves ikke.. Ville aldrig lade baby sidde i autostol i længere tid, max lige bruge den som høj stol ved spisning (altså senere hen) når vi var ude.. Der er det hele med, altså madres, fluenet, regnslag osv.. og da hun har fået det af moderen der går meget op i kvalitet, så tror jeg madressen er god kvalitet... overvejer dog at købe ny madres alligevel..
Signe, hvorfor køber du ikke bare den barnevogn, du har fået tilbudt?? Du er jo tydeligvis ikke interesseret i at høre folks erfaringer og råd, og det fremgår lige så tydeligt på dine svar at du bare skal have folks accept af at det er et godt køb. Har du ikke allerede besluttet dig??
Jeg spørger ind til 2 muligheder.. fint nok at folk kommer med indput, men jeg har ikke brug for en stor skude af en vogn, for jeg har ingen have barnet skal sove ude i til det er 3 år i vognen og barnet skal ikke i vuggestue og have vogn med, så kan jo logisk nok ikke bruge de argumenter til så meget.. jeg forklare såmænd bare mine behov.. Det jeg gerne ville høre var om folk mente det var en fair pris for en brugt kvalitets vogn og om de ville vælge den eller en ny til samme pris, men højst sandsynligt ringere kvalitet..
Det vigtigste er vel, at du er tilfreds med prisen? Og ikke mindst at vognen lever op til dine forventninger til en vogn...
Jeg kan udenmærket forstå dine tanker. Vi har også samme funktionsnedsættelse og det stiller altså nogle andre krav. Har i været ude og prøve nogle forskellige vogne? Det kan i jo sagtens gøre selv om i vælger at købe brugt. Vi har købt en Stokke Xplory - Brugt. Valget faldt på den efter vi havde været i både Babysam og Ønskebørn og prøve kører alle mulige forskellige vogne. Den er ikke så smuk - MEN Den opfylder vores krav. - Den må ikke være for lav, det duer ikke at skulle bøje sig ned efter baby slet ikke hvis man er ret høj (og du er vidst også over 170 som jeg selv) og når man samtidig har skidt helbred så skal man undgå en masse buk. - Den har roterende forhjul. KRAV! Vogne der ikke har det er svære at dreje rundt og det kræver at man vrider sine håndled eller trykker ned i vognen og dermed også ligger pres på sine håndled. NO GO, for mig. - Den vejer ikke ret meget. Hvilket er godt når jeg skal pakke den ned og ud af bil eller løfte den op af et par trin i byen osv. - Jeg kan bruge den som højstol hvis jeg er på cafe mm. - Den fylder ikke så meget og det er virkelig godt når man skal ud og shoppe om det så er tøj eller daglig vare (I ved hvor lidt plads der er i Netto   ) - Den er let at skille ad - Jeg skal ikke skrue eller hive og flå. Jeg skal blot trykke ind på en knap også er den skilt af Ulempen - som dog ikke er et problem for jer - Er at baby ikke kan sove i den. Men da vi jo bor på landet og have mm. har vi valgt at købe en vogn som vi har herhjemme som baby kan sove i og som kan trille over i stalden mm. Der køber vi en Brugt Oddervogn. Jeg ville altid vælge brugt kvalitet frem for nyt discount. Vi gav selv 6000kr for Stokke vognen inkl ALT det ekstra udstyr man overhovedet kan få. Du kan få den for mindre, hold øje på Trendsales eller DBA. 6000kr er dog alligevel halv pris og vognen har kun stået inden døre i 6 mdr. Så jeg synes det var et røver køb. Jeg kender ikke den model du taler om - Du har så vidt jeg kan se heller ikke skrevet modellen i tråden så jeg kan ikke engang slå den op og se om det var noget som ville fungere for mig, og jeg tror vi har lidt samme behov/krav på det punkt. Lad dog endelig være med at gå for meget på kompromis også selv om pengene betyder meget for jer. Der er andre steder det er bedre at spare end på barnevognen. Her er vores brugt købte Stokke vogn med lift del. Man kan overhovedet ikke se den er brugt.  
Ja, det er godt nok lidt tidligt at gå i gang med at tænke på, hvad der skal ske, når barylerne skal i skole (8 måneder nu  ), men ikke desto mindre er jeg i gang. For der ligger en fin lille privatskole 300 meter fra, hvor jeg bor, og til den er der også en børnehave. Den folkeskole og børnehave, som jeg ellers bor i nærheden af, er kæmpestore institutioner, og jeg ved ikke... jeg synes altså, at det er voldsomt med over 100 børn i børnehaven og jeg-ved-ikke-hvor-mange (sikkert en pæn del hundreder) børn i skolen. Men nu har jeg også selv gået på en lille landsbyskole, det bliver man måske lidt farvet af  Nå, men jeg tænker, at det kunne være meget rart for barylerne at kunne holde fast i vennekredsen fra børnehaven, når de skal i skole, og derfor kommer skolevalget jo nok til at have indflydelse på børnehavevalget. Så jeg kunne godt tænke mig at høre om erfaringer med privatskole. Jeg går ud fra, at det kræver lidt mere engagement og lidt større indsats end folkeskolen? Og så er der økonomien! Hvor stor er forskellen på pengene på folkeskole og privatskole? Andre forskelle, man skal være opmærksom på? mvh. tina
Først og fremmest syntes jeg, at du skal undersøge den privatskole. Matcher dine holdninger deres? Der kan jo være kæmpe forskel på hvilken filosofi en privatskole har. Matcher det ville jeg skrive dem op. Det kan der ihvertfald ikke ske noget ved  Syntes det lyder super optimalt, at skolen ligger i nærheden. En privatskole kan de første par år faktisk være billigere end to sfo pladser i folkeskolen. Pga stigninger i kommunalt regi giver privatskole og deres sfo ialt ca 1200 - 1800 pr måned. Vores sfo koster lige knap 1600- Sååe.. Men der gives jo så ikke meget tilskud, såfremt du i en periode er lavtlønnet. Nogle privatskoler får mange børn " som ikke kunne rummes i folkeskolen". Alt afhængig af økonomi eller overbevisning. Dette kan selvflgelig både være en fordel og "ulempe". Afhængig af skolens ressourcer. Og ja, jeg er også til små skoler. Men tjek hellere lige skolens åbningstid. Nogle Lilleskoler feks åbner senere, lukker tidligere og har lukket hele juli uden mulighed for påsning.
Og ja. De fleste kræver større engangement, men så får du forhåbentligt også større indflydelse. Nogle privatskoler krer med en lille rengøringstjans på skift mellem forældrene. Rudolf Steiner især. Hvad er det for en slags skole?
Tak for dit svar   Jeg kan næste læse mig til, at din dreng er i privatskole? En af de ting, jeg tænker på, er netop tilskud, for jeg er jo alene med mine unger, og derfor i nogle tilskuds-sammenhænge nærmest kronisk lavtlønnet   Så det kan hurtigt komme til at betyde noget. Men jeg kan høre, at det er en god ide at tjekke alt det med åbningstider også - jeg havde SLET ikke tænkt på, at sfo også hænger sammen med skole! Jeg havde heller ikke tænkt på det med de børn, som folkeskolen ikke kan rumme - det må jeg hellere lige høre lidt om fra skolen også. Det er en katolsk privatskole, jeg har kig på. Dog ikke på grund af religiøs overbevisning, men fordi jeg har indtryk af, at det er en god skole (i en størrelse, som moren kan overskue  ) mvh. tina
Nej, min søn går i en lille landsbyskole, som pt er lukningstruet  Vi bor dog lige bagved byens meget populære privatskole, som jeg dog ikke selv er særlig tilhænger af. Dog ville det blive alternativet til den "super-skole" de er ved at bygge i byen - med plads til over 1000 elever... Jeg er også alene med mine, og da jeg pt får fuld friplads ville det betyde en del her. - Og specielt når begge er i skole samtidig. Der gives kun begrænset tilskud / friplad til privatskoler. Fx en betalingsfri måned om året ..
Gustav er skrevet op til en privatskole nu, og han er 8 måneder som dine baryler. Vi tænkte lidt at der jo ikke sker noget ved at have ham skrevet op, man kan altid takke nej. Desuden er der allerede skrevet 14 op i Gustavs årgang og de tager 30 ind om året, så man skal altså være ude i god tid. Grunden til han er skrevet op er at vi har hørt og oplevet en masse positive ting ved den privat skole og derimod har byens kommune skole et virkelig dårlig ry. (den skole gik jeg selv på for maaange år siden)  Så må vi se hvordan det ser ud om 5 år. Han skal gå i "alm" børnehave og forhåbentlig i vuggestue, lige nu er han på venteliste..
Jeg arbejder på en friskole, og mine unger er skrevet op til børnehave og skole på en anden friskole. For mig er valget til mine børn ikke et fravalg af byens ellers glimrende folkeskole, men det er et tilvalg af en lille skole, som jeg mener, kan tilbyde mine piger noget helt, helt andet end en stor kommuneskole. Først og fremmest spares der en del i folkeskolerne. Mange steder er det slut med lejrskoler, svømmeundervisning, lektiecafé og man lever kun op til kravet om minimumstimetallet. Fri- og privatskolerne står også snart for tur, men her har man den fordel, at man kan opkræve forældrene penge udover skolepengene. Dvs. at vi fx opkræver vores forældre 150, og så kommer deres poder på lejrskole, eller vi kan bonne dem for en 50'er, og så tager vi afstede på tur. I den klasse, jeg er klasselærer for, er der tradition for, at man betaler 200 kr. til klassekassen, og dem har vi så at bruge til lejrture og ture ud af huset i løbet af skoleåret. Det lyder måske ligegyldigt (og det er en ekstra udgift), men for mig er den slags sociale oplevelser vigtige. Skolen giver i øvrigt også altid et tilskud til den slags, så det er ikke udelukkende forældrebetalt. I en folkeskoleklasse kan der sidde 28 (og måske snart flere) børn i hver klasse. Det er dælme mange! De fleste privatskoler har færre elever pr. klasse. De fleste folkeskoler tilbyder kun minimumstimetallet. På den skole, hvor jeg er lærer, ligger vi over minumum, og det betyder faktisk, at eleverne i løbet af deres skoleliv får et helt års undervisning mere. Det er immervæk en del. Socialt gør mange friskoler (og især den mine unger skal gå på) meget ud af fællesskab og anti-mobning. Skolen skal danne og uddanne ungerne til livet, og det er bare så vigtigt, at de lærer at begå sig socialt. Der er også ulemper. Bl.a. økonomisk... Det er ikke alle privatskoler, som kan tilbyde fripladser. Søskenderabat skal der nok være, og de fleste skoler har en ordning, hvor man hjælper de "fattigste" familier. Men faktisk er en privatskole + SFO sjældent dyrere end kommunalt SFO alene, som en anden også skriver. Netop pga. økonomien så er der en del privatskoler, som ikke har så mange svagt stillede elever som folkeskolerne. Det har familierne ganske enkelt ikke råd til at vælge, og det er en af de største ulemper, synes jeg. Nogle steder bliver det sådan en meget ens børnegruppe, hvor folkeskolen er langt mere mangfoldig. Pt. er der kun ca. 40 elever, hvor mine piger skal gå i skole - og 25 børn i børnehaven. I løbet af de næste 3-4 år stiger elevtallet til 70. Det er altså en rigtig lille skole. Her kan ulempen jo være, at de kommer til at mangle fagligt mod- og medspil, når de kommer i overbygningen. Jeg mener dog, at den store tryghed langt opvejer dette. Uha, jeg kan jo skrive 100 sider mere om det... Jeg vil dog godt understrege, at jeg ikke synes, folkeskolen er dårlig, tværtimod. For mig er der bare bedre alternativer. Hvis du vælger privatskolen, så skal du nok skynde dig lidt at få dit barn skrevet op. Da jeg meldte Karla til børnehaven, var hun kun et par uger gammel, og hun røg på venteliste. På skolen, hvor jeg er lærer, har vi også venteliste, og folk skriver deres børn op, når de er helt små.
er lige begyndt på en privatskole. Der var ingen tvivl om dette, da han var født at han skulles skrives op på netop denne skole. Den ligger i samme by hvor vi bor, der er kostskoleafdeling fra 7. klasse, klassekvotienten er lav (20 elever), 2 lærere pr time pr klasse samt en masse mere. Desuden havde skolen de principper og holdninger som vi forventer af en skole. Kostskoleafdelingen kan blive aktuelt når børnene bliver så store at min mand gerne vil rejse og arbejde i udlandet igen. Så dette har vægtet en del på vægtskålen. Vi betaler 1400 kr. pr. måned til skolen og 1000 kr til SFO ordningen. De er ofte på ture, de får mad og frugt kl. 14.30. Skolen har også mange ture, biografen, eksursioner til eksperimentariet, Danmarks Akvarium mm. Så de sidder ikke og lærer indenfor de 4 vægge, men kommer meget ud og oplever en del. Skolen tilbyder delvis friordning, heldigvis. Vi har ikke behov for det men der er andre som har det. Vi har ingen rengøringsordning mm. Her i området er der en del friskoler, der ved jeg de har rengøringsordninger. Men derimod har vi pligt til at komme til diverse arrangementer. De er ved at drive min mand til vanvid, derimod synes jeg det er enormt hyggeligt   Halloweenfest, juleklippedag, lucia, nytårskur, gallafest, påskefest osv. Skolen er 102 år gammel og har en laaaang række traditioner. Beagle.
jeg ved ikke rigtig hvordan jeg skal begynde men vil gerne høre om jeg er alene om dette problem... da jeg var gravid red jeg selv både undervisning og skov... springningen stoppede jeg med og fandt senere en part der hjalp med at kunne ride lidt vilde ture i skoven... min svigerfar har altid været imod min hest og har aldrig interesseret sig for min sport... ej heller spurgt til hvordan det gik osv... nå men da han så hørt at jeg red mens jeg var gravid fik jeg den vildeste skideballe af ham (ja sådan set også af svigermor)... de var virkelig grove i deres udtalelser og blev faktisk allerede der ked af det... hesten har altid været mit liv... men jeg valgte at trappe ned og så stoppe helt... begyndt at træne hesten fra jorden (min part ret så motion fik han altså)... selv dette faldt ikke i svigerfars smag... men der gik grænsen altså... jordtræning stoppede jeg ikke med og mugede også selv til kort tid inden jeg fødte... få dage efter jeg havde født kom en samtale på bordet hjemme hos dem om det der med hvis forældre gik fra hinanden... min svigermor mente at der burde laves en samkvemsret til bedste forældre for de holdt jo også af barnet... valgte at lade være med at kommentere det så meget men kan huske jeg tænkte at det egetnlig var en rar tanke for så ville de virkelig være der for den lille (men jeg bliver klogere).... vi var i sommerhus i sommer hvor min lille pige fik SÅ ondt i maven og jeg sidder bare og holder hende tæt ind til mig... har taget alt tøjet af hende så intet klemmer... vi havde for få dagen påbegyndt mos... jeg prøvede med babymassage, bryst og ja alt... intet hjalp... hun var bund ulykkelig... er sikker på at det er fordi maven lige skal vænne sig til mos... dette nægter min svigermor at tro på (nok fordi hun da vi var i østrig blev ved med at give hende mos)... hun råbte af mig "at det i hvert fald ikke var det", men siger pænt at hendes mave lige skal vænne sig til fast føde og at det altså ikke er hendes skyld (tror hun følte sig skyldig)... så kommer min svigermor og hiver min datter ud af armene på mig og kommer men den udtalelse "mine drenge kunne godt li at komme over til andre hvis de var kede af det"... blev så gal... hun skal BARE ikke tage mine datter ud af armene på mig og slet ikke når hun græder hjerteskærende... var rødglødende... min kæreste kommer så til og prøver at nusse datteren mens hun sidder hos mig... min svigermor kommer ind og siger "skal jeg ikke hente barnevognen så kan hun blive lagt derud"... der bliver min kæreste så sur at han råber "hun skal sgu ikke ud og ligge i sin barnevogn når hun er så ked af det" hvorefter at hans mor vender om smækker døren og skruer helt op for musikken... jeg sidder bare og græder og holder min lille pige helt ind til min krop og nusser hende... hun falder til sidst til ro ved det... hele aftenen og dagen efter snakker min svigermor ikke til mig... kæreste og jeg vælger at køre hjem før tid.. kan ikke holde sådan en behandling ud og vi kører derfra i tavshed... er bare så ked af det... jeg havde barsel i over 1/2 år (så var det mandens tur men jeg var så uheldig at skulle sygemeldes så er stadig hjemme) men ikke EN ENESTE gang har de besøgt mig i min barsel... har diskuteret det RIGTIG meget med min kæreste og jeg er dybt skuffet over dem... så snart vi er ude blandt andre mennesker vil de gerne fremstå som perfekte bedste forældre og vil gerne holde mit datter hele tiden... de bliver total fornærmet når jeg siger "nej nu sidder hun hos sin mor"... er dybt skuffet over deres opførelse og har virkelig svært ved at være sammen med dem nu... min svigerfar har gået uden job siden sommer så der har været masser af tid... min svigermor har fri hver eneste onsdag... så også der er der mulighed men nej ikke en eneste gang har de besøgt mig.. kun i weekenderne når min kæreste er hjemme... men aller helst ser de at vi skal komme hjem til dem... det skal lige sige at mine sviger forældre har hver sin bil så heller ikke det er en hindring i at komme herud... jeg har haft en rigtig svær fødsel og døjet med rigtig mange smerter så det ville have været dejligt med lidt hjælp... troede jo også at de gerne ville se deres barnebarn... har heldigvis haft verdens bedste mor der virkelig har støttet mig og hjulpet mig der hvor hun kunne... om det så var at få vaske tøj osv... hver eneste gang jeg er sammen med mine sviger forældre er de over hende som høege... sidder og krummer tæer og kan mærke vreden voksen indeni mig bare ved tanken om dem... da min pige var helt lille blev jeg jo virkelig rakket ned fordi jeg ikke bryder mig om at et lille barn skal være rundebarn når man er blandt mange mennesker... min kæreste har en stor familie så ved fødselsdage er der ret mange mennesker... her ville jeg gerne selv have min lille pige men manden synes jo at alle skulle have lov at holde hende... det har gjrot at vi har skændes noget så grusomt for den lille blev jo ked af det hver eneste gang... de fik jo altid fortalt at det var mig der var noget galt med og at det var vigtigt andre også kunne trøste hende... behøver jeg skrive at jeg var rødglødende... et spædbarn har brug for sin mor... ingen andre... havde store start problemer med at amme men smerterne lagde sig efter 6 uger, men skulle altid høre alt muligt skidt fra min svigermor... nu er jeg så kommet dertil at jeg er død ked af at være sammen med dem og har det meget svært ved at de ser min datter (de ser hende kun hvis vi kører derhjem)... hvorfor skulle de være en del af det nu når de ikke har været der på nogen måde mens jeg var på barsel og virkelig havde brug for en hånd... det er mit første og eneste barn så der var jo mange ting so jeg først skulle lære og jeg må indrømme jeg havde en forventning om at de da nok ville hjælpe hvor de kunne... men NEJ... nu er der en meget trykket stemning når vi er ude... for min datter er hos MIG eller far... ikke andre... skuffelsen sidder så dybt i mig at jeg ikke synes at min datter skal være hos dem når vi er ude... hvorfor skulle andre se dem som "perfekte" bedste forældre når de slet ikke er der... de havde jo den holdning at jeg jo var sammen med hende hver dag så derfor kunne jeg godt give hende fra mig når vi var ude... argh er bare så gal, ked af det og skuffet over dem... der er bare så mange problemer og dette jeg har skrevet er kun en brøkdel af det...
gået på den skole Beagles barn går på. Dog i gymnasiet. Og det er en fantastisk skole. Jeg fravalgte det offentlige gym pga for store klasser. Af samme årsag har jeg også gået på privat skole i hele grundskole tiden. Jeg har været, fagligt, utrolig glad for det. Egentlig også socialt. Udfordringen for mig har altid været, at mine venner ikke boede tæt på. Når min egen pige skal i skole, skal hun gå på den lokale offentlige skole, som heldigvis har et supert ry. Men trives hun ikke, er jeg ikke nervøs ved at skifte til en privat skole! Jeg har i alt, med gym gået på 3 forskellige privat skoler, og ingen af dem havde noget med nogen religiøs overbevisning, rengøring eller lign. Det var helt almindelige skoler, hvor vi bare havde noget bedre forhold.
Nu kastede jeg mig over telefonen for at høre, hvor travlt jeg har med evt. opskrivning. Ikke så travlt, viste det sig   Så jeg tager lige på visit en dag, inden jeg skriver noget op. Her er klassekvotienten også lav, og skolen har også "besværlige" elever - de kigger på, om den enkelte klasse kan rumme dem. Det kan jeg godt lide   Både at de tager dem, og at de tager hensyn til resten af klassen. Økonomien skal jeg vist nørde lidt mere i, men det lader til, at sfo-prisen er lav i forhold til folkeskolen, og så er skolepengene så lave for barn nummer to (60 kroner - det er da til at overskue  ) at det ikke ser helt tosset ud, i hvert fald ikke indtil de ikke skal gå i sfo mere. Desuden har skolen forældre, der ikke er millionærer, så selv om der er ekstra betalinger til ture ud af huset, så lyder det som om det holdes på et niveau, hvor de alle kan være med. Der er også mulighed for tilskud til skolepengene, og for tilskud til ud-af-huset-betaling, så jeg synes faktisk ikke, det lyder helt tosset. Nu glemte jeg at spørge til det med lukkedage, det må jeg lige huske, når vi skal på visit - lidt vigtig detalje! Jeg er glad for at høre, at I andre har så gode erfaringer med jeres privatskoler (men jeg ved også godt, at der er forskel på skoler). Faktisk har jeg tænkt lidt på denne skole før, har nemlig været der i anden anledning og fik et rigtig godt indtryk af den, men tænkte så, at DET har jeg ikke råd til. Så I har da lige givet mig nyt blod på tanden her  mvh. tina
igang   Det lyder godt med du kigger på det nu og det ser positivt ud mht tilskud fra skolen. Det skal siges at skolen har de ferier som den nu skal have (efterårsferie, juleferie, vinterferie samt påskeferie). Men SFO´en er tit åbent i ferierne. Den var så helt lukket mellem Jul og Nytår og det kan jeg egentlig godt forstå. Så må man trække på bedsterne eller venner med legekammeraterne. Jeg ved ikke hvordan det er i folkeskolerne og deres SFO åbningstider/lukkedage. Men de lukkedage er da noget fanden og hans pumpestok har fundet på. Vi hænger på det endnu pga et børnehavebarn i en offentlig børnehave, suk.... Tina, er glad for du var glad for BK. Jeg ville også ønske jeg gik på denne men gik på Kildegård. Beagle.
kildegård 7-9 klasse  Ok, men SLET ikke som BK. Det var nat og dag.
Er det Bagsværd kostskole i snakker om? Måtte lige tjekke den ud, og fik det så til ca 5000 om måneden for 2 børn. Men ser ud som om, at der er tjek på tingene der. Jeg er vist mest til lilleskoler 
Ja, det er tale om Bagsværd Kostskole, tjek den ud. Synes de har tjek på tingene, lidt strenge er de. I grundskolen er der 125 regler som vi skal læse, forstå og skrive under på at have læst og forstået dem. Men de er meget søde, især meget engagerede lærere og pædagoger og der er flere unge mennesker som leger med børnene i SFO´en. Jeg tror du får søskenderabat i SFO. Men sæt endelig ikke næsen op efter en plads næste sommer. Ventelisterne er laaaange. Derudover er der Bagsværd Lilleskole, Gladsaxe Lilleskole samt Gladsaxe privatskole i Stengårdskvarteret. BL ligger dog på Bagsværdvej. Beagle.
Hej Jeanette, Hvem er du gift med? Din mand eller hans forældre?? Jeg tror denne konflikt tager al for meget af din energi, og sikkert også deres. I går fejl af hinanden, og det er ikke let at I har forskellige holdninger. Men nu er det jo ikke dem er bestemmer en dart over jer! Bed din mand om at kappe navle strengen, og så må de sviger forældre ha lidt ro. Jeg tror faktisk du er inde i en meget ond cirkel, for de må ikke være sammen med jeres datter - men må gerne hjælpe med vasketøjet??? Det hænger ikke helt sammen. Jeg tror årsagen til at de ikke kommer og besøger / hjælper dig, er at de ikke aner du har lyst til det. Prøv at holde ro på, være large - men hold afstand. De skal på ingen måde "tage" din datter, eller bestemmer noget som helst over Jer. INTET. Det har de ganske enkelt ikke ret til. Hvis du har mod på det, måske om et par måneder (hvor der er ro på sygdom og lidt afstand), så tag en snak med dem. Helst uden din mand (han har måske ikke helt kappet navle-strengen). Og hold det på stille og roligt plan. Sig du har valgt at det er sådan og sådan tingene gøres. Og så husk, at din datter har jo også ret til at have en farmor og farfar, de skal jo også ha lov at lege med hende. Tro mig - de eeeeelsker den lille guldklump!! Held med det Lene
Aller først en KÆMPE krammer. Det er altså ikke sjovt med dumme svigerforældre. De lyder godt nók til at være nogle tumper. Ja undskyld... Men desværre er du jo nød til at fungere med dem, så længe din kæreste ønsker sine forældre i jeres liv. Det er svært ja og forstår godt du ikke ønsker de har hende. Men hun er vel ved at være i den alder hvor fremmede mennesker ikke er okay? Min datter er vant til at folk stjæler hende og går, men det kan de skam ikke nu. Nix jeg skal være hos min mor, eller folk hun kender godt. hvilket kun er Moster og bedstemor. jeg kan ikke prale af at have søde svigerforældre   De har aldrig godkendte mig i deres lille familie. det vil sige det faktisk kun er hans mor. Hun kan slet ikke have at jeg har gjort hendes søn til en voksen ansvars fuld mand, der kan sige fra. Fy føj da nu kan de ikke bestemme over ham  Hans mor blev bedt om at holde sig væk da jeg var gravid. Hun gjorde mig mega sur/ked. Hun ville købe allemulige ting til mig. Som jeg ikke ville have. Ja lidt kællinge agtig, men hun kunne tage mig med istedet for at købe ting. Mit første barn, jeg vil bestemme hvad hun skulle have og ikke have. F.eks. købte hun ting i str.3 år   og fik folk til at strikke alt muligt, som hun vidste jeg ikke kunne lide. Nå men det var ko ikke så slemt. Det der var træls var hun hele tiden skulle nedgøre min familie. Og spørge om de ikke havde 2 inkomster hvorfor vi så ikke fik noget fra dem. Så til sidst nægtede jeg at tage imod noget fra hende og hun blev først kontaktet da alice blev født. Nu har hun så ikke set hende siden hun var 5 måneder. Men billeder osv vil hun have bare for at prale. men sådan leger vi ikke. Heldigvis har min mand selv sagt fra og Alice har ingen farmor!!! Hans søster fungere jeg okay med. Men hun har sådan en dårlig opførelse over for sin bror. Skal nedgøre hvis hun kan finde på noget. Intet er okay. Men det er så latterlige ting hun fremhæver, så hun egentlig bare gør sig selv til grin. Hun er også først kommet ind i vores liv igen efter 1 år. Hun gjorde alt for at splitte os ad, kunne slet ikke magte vi elsker og altid holder sammen. Det lykkes næsten for hende, så der røg hun ud af vores liv og er nu tilbage på et lavt plan... Ja vil blot fortælle dig at du ikk er den eneste og føler med dig. Det er ikke sjovt når man ikke er velkommen i en familie, selvom man prøver alt. Hvis jeg var dig ville jeg lade din kæreste og at planlægge besøg. Lad være at tilbyde at tag derud, det får du intet ud af alligevel. Tag selvfølgelig med når han spørg og opføre din pænt. Ellers så nyd tiden hvor i ikke ses  Husk de går glip af deres barnebarn, hun går ikke glip af sine bedsteforældre. Hvad skal hun da bruge dem til når de alligevel ikke gider hende 
... at dine svigerforældre er lidt forvirrede over de signaler du sender. På den ene side vil du gerne have besøg af dem - på den anden side gider du dem ikke? Du må se og finde ud af hvad du vil. De kan da godt mærke, at du ikke gider dem. Og så ville jeg da også blive væk, hvis jeg var dem. Glem den episode med hesten. Alle har meninger på det område, selv ryttere kan ikke blive enige om, om det er okay at ride eller ej. Hvordan skulle en "udenforstående" så forstå det? Mht. maveknebet kan svigermor jo nemt have haft ret i, at det ikke var grøden. Jeg tænker mere, at din datter måske har reageret på den dårlige stemning. At hun foreslår barnevognen - eller at hun tager barnet - er hendes måde at forsøge at hjælpe på (hvilket jo er det du efterlyser). Men hvordan skal de kunne hjælpe dig, når alt hvad de gør, bliver opfattet som en kritik af dig og din måde at være mor på? I trænger til at tale sammen i jeres familie. Få lagt "lorten" på bordet, om man så må sige.
Jeg kender det godt, bare fra min egen familie. Det er nok lidt lettere, faktisk, for så er der ikke andre underlige hensyn at tage til, om det er hans eller min familie. Det var SÅ svært i starten, specielt fordi det familie, som det drejer sig om, syntes, at jeg gjorde det helt forkert, blandt andet fordi jeg ikke ville udlevere barylere uden videre (faktisk ville det blive foretrukket, at jeg udleverede barylere og forlod rummet!) - uden at det blev sagt. Men jeg havde det jo godt på fornemmelsen, så jeg blev helt trykket af det. Det hjalp faktisk, da der endelig fra en kant - på ret uvenlig og ucharmerende vis - kom ord på sagen, for det giver mig mulighed for at vælge de familiemedlemmer fra uden at være i tvivl om, om der er "noget". Selvfølgelig ikke helt, for der er stadig familietamtam, hvor vi mødes, og selv om jeg frygteligt gerne ville være så fantastisk og overskudsagtig, at jeg bare kunne ignorere det, må jeg indrømme, at det er jeg ikke. Jeg synes, det er MEGET ubehageligt at være i stue med mennesker, som man ved, bare venter på, at barylerne er utidige, så de kan få "ret" i, at jeg gør det hele forkert. Det betyder også, at jeg har besluttet mig til, at grænsen for, hvornår jeg melder afbud, bliver rykket. En dårlige nattesøvn og dermed hørende underskud er for eksempel ikke noget, jeg har lyst til at tage med til familietamtam, hvor netop de familiemedlemmer er, for når jeg bliver hylet ud af den og føler mig skidt tilpas, bliver mine unger det også. Et andet familiemedlem har lært at leve med, hvordan jeg gør tingene. Det har taget tid og har været lidt af en investering at være sammen med hende, men efterhånden kan jeg jo godt mærke (og høre), at hun anerkender, at mine børn faktisk er rigtigt velfungerende. Det er også den anerkendelse, der gør, at man har lyst til at give sine børn fra sig. For mig handler det meget om tryghed - jeg vil gerne have, at de mennesker, som vil være noget i mine børns liv, respekterer deres (og mine) grænser. Hvis de ikke spørger og ikke gider at høre på, hvordan jeg ønsker, at mine børn skal behandles (Jeps, det har jeg fået at vide ligeud), så er det ikke arme, som mine børn skal være i. Det er bare SÅ ærgerligt, når det er mennesker, som man havde forestillet sig skulle spille en stor rolle i børnenes liv, men jeg synes ikke rigtigt, jeg kan gøre noget ved det, når jeg har forsøgt at tale med dem om det, og der ikke er nogen interesse. Jeg har det sådan, at når vi er ude i fremmede omgivelser, kan børnene sidde hos de mennesker, de kender godt. Men det er herhjemme, i trygge omgivelser, de lærer dem at kende. Det bliver selvfølgelig også anderledes, når de bliver større  Jeg har ikke nogen gode råd til dig, vil egentlig bare sige, at jeg forstår dig. Og så tror jeg, at det bliver lidt lettere med tiden, når børnene selv kan begynde at vælge. Min ene unge er begyndt at skrige, når fremmede kommer for tæt på for hurtigt - det er egentlig helt rart, for så er det jo ikke MIG, der er bussemanden og siger nej, det klarer hun helt fint selv. I stedet kan jeg så forklare, hvad der skal til for at man kan få lov til at komme tættere på - meget bedre rolle at have  mvh. tina
det helt dårligt af at læse dit indlæg. Nu er det ik fordi jeg er 100% enig, eks i det med at alde andre holde- for det ahrj eg eks sys var vigtigt andre kunne (bedster eks just in case det blev tvungent nødvendigt). Og farmor passede ham første gang da han ik var ret gammel heller. MEN det er sagen uvedkommende - for det er dit/jeres barn og jer der bestemmer, færdig bum! Jeg kan godt forstå at du måske har kunnet bruge noget hjælp - men har du spurgt efter hjælpen el blot forventet den? Jeg ved godt at du skriver i altid skal komme til dem, de ik rigtigt besøger jer. Men har du prøvet at inviterer dem? Det jeg vil sige er- at jeg kan godt forstå din situation. Jeg kan godt forstå din frustration - at det er super svært og ikke mindst hvorfor det er du ik har lust til de reelt skal lære din datter at kende som det er lige nu. MEN INGEN af jer kommer nogen vegne uden at tale PÆNT og ORDENTLIGT om det. Ingen af jerk ommer videre hvis ik din kæreste klipper navlesnoren og lader dem dette vide. I er nødt til at få på plads hva det her gør ved jer - at i ik vil accepterer det, for det er jeres liv I skal lave og ikke deres el på deres måde. Kram
puha jeg har det osse svært med mine.. men med årene er det blevet meget bedre.. vores ser "desværre" kun deres svigerforældre et par gange om året trods vi kun bor 5km fra dem og har bil.. de har altid drukket meget(svigerfar gør dog ikke så meget mere pga hans dårlige helbred) og jeg kan slet ikke druk når det er afhængighed det handler om.. der har også været meget vold mod og med deres 6 børn.. min kæreste gider oveni ikke sine forældre(meget forståeligt) og tager ikke mobilen når de ringer osv så det er selvfølgelig mig der skal snakke med dem.. gør jeg kun hvis jeg ved det er nødvendigt..
lyder det som om i er gået fuldstændig forkert af hinanden. Du forventer, at de kom og besøgte dig i din barsel, men alligevel, så må de ingenting med deres barnebarn. Ja, en baby har brug for sin mor, men helt klart også brug for sin far og bedsteforældre. Hvad går der af dig ved at give dem lov til at holde deres barnebarn? Min familie og jeg har haft stor glæde af at vi måtte "låne" min søsters børn også da de var helt små. Jo mere man må være sammen med dem, jo hurtigere kommer de også til at føle sig tryg ved familien. Jeg kan godt forstå, at du ikke er meget for, at barnet skal på rundtur i storfamilien, men så kunne du eller din mand evt. gå lidt rundt med barnet på armen, så familien kan hilse på. Mht. det med hesten, så kan jeg godt forstå at du blev harm, på den anden side, så er jeg sikker på, at de mente det af er godt hjerte. Det kom bare ud på den helt forkerte måde. Selvfølgelig skal du ikke finde dig i at de taler til dig i det tonefald -overhovedet ikke- men tal med dem om det i en ordentlig tone og gerne når barnet sover, så en lidt ophidset diskution ikke skaber utryg stemning hos barnet imens. Hvis i efter en god snak ikke kan blive enige om tingene, ja så er det jo tilladt at "melde sig ud af familien". Jeg fornemmer lidt, at bedsteforældrene er hunderæde for at deres væreste mareridt skal blive til sandhed, nemlig at de for frataget muligheden for at se deres søns barn. Det gør at de overreagere fuldstændigt voldsomt og når du så reagere med at trække dig og barnet tilbage, så bliver de endnu mere frygtsomme og så kører den onde cirkel. Der er ingen tvivl, om at bedsteforældrene har pisket en voldsom stemning op og de har sagt og gjort ting, som ikke er i orden, men tag en snak med dem i en rolig tone og se om i kan ikke få lavet en god forventningsafstemning, så alle ved, hvad der forventes og ikke forventes. Pøj pøj med det
Prøver lige at forklare lidt bedre... jeg har altid haft et rigtig godt forhold med mine svigerforældre og har rejst mindst en gang om året med dem... de har lige fra starten af haft al mulighed for at være sammen med deres barnebarn... det er altså først nu at jeg bakker ud af deres program... har mindst en gang om ugen spurgt om de havde lyst til at komme og være sammen med josefine og altid meldt ud om at de ikke behøvede at komme anmeldt da jeg jo for det meste altid var hjemme så uanmeldte besøg var også velkomne... når jeg skriver hjælp så mener jeg lige så meget at det kunne have været dejligt hvis de var kommet og havde trillet en tur med deres barnebarn så jeg kunne have ordnet huset i mens eller bare taget et bad og slappet af... har haft rigtig mange smerter i 9 mdr efter at jeg havde født, hvilke de godt viste så en hjælp kunne altså også have været en trille tur med den lille... vi boede på det tidspunkt lige op af dyrehaven så der var rig mulighed for en dejlig skovtur og det var jo sommer... en hjælp kunne da også bare været at de kunne hygge med den lille så jeg kunne bage en gang boller og derefter hygge med dem... eller at de kunne have passet den lille i MIT hjem og jeg kunne tage mig en shoppetur eller andet... men det er egentlig lige meget nu... min forestilling var bare meget skævt skudt... jeg er først NU blevet kølig over for dem da jeg ganske enkelt ikke synes de kan være det bekendt.. jeg er taget ud til dem med busser og tog trods mange smerter for at de kunne være sammen med deres barnebarn... men i har fuldstændig ret i at min kæreste ikke har fået klippet navlesnoren fra sine forældre endnu... det samme gælder hans lillebror... det skal så lige siges at jeg IKKE må snakke med mine svigerforældre for min kæreste... han mener det så bare går helt galt... ville sgu bare gerne fortælle dem hvordan jeg har det og hvor skuffet jeg er over dem... synes virkelig de har gjort nogen ting som ikke er i orden... jeg har lige fra starten af givet dem plads til at være end del af lillepigens liv...svigermor fik da også lov at passe hende da vi skulle flytte da hun kun var 1 mdr gammel hvor jeg bare havde malket ud... det er dem selv der har ødelagt det... vil gerne lige skrive til jeg hver enkelt da der ligger mere i tingene: ChrevisCali: jeg er ikke gift endnu   men bliver det til september med min kæreste... har skrevet oppe over hvad jeg mente med hjælpen... det var ikke dem der skulle ordne vasketøjet men evt være kommet og trillet end dejlig lang tur med den lille... jeg kunne sagtens malke ud til den lille så det var ikke noget problem... de ved godt vi har lyst for vi har inviteret utallige gange... jeg selv alene også mange gange men man holder lige som op med det når man altid får et nej... det med snakken er heller ikke en mulighed og orker ikke altid at blive talt ned til af dem... MiniBailey ?Alice? om hun har haft alderen hvor det ikke var okay at andre gik med hende ved jeg ikke... det var fra da hun var helt spæd og kun få dage gammel... der mente min kæreste og hans forældre at det var da helt okay at lade ungen tude og blive sendt på omgang... spurgte flere gange om de ikke kunne komme over hvor jeg sad og sige hej til hende... så de kunne lære hende at kende mens hun i det mindste var et sted hvor hun var tryg... du har ret... du har så evig ret i det med hvem der går glip af hvem... josefine trives og det er for mig det vigtigste... Louise Christensen: jeg har lige fra starten meldt ud at jeg gerne ville have folk skulle være så meget sammen med min datter som muligt, men ikke at det konstant er mig der skal tage ud... så er interessen jo nok ikke så stor fra deres side... de har begge biler og det tager 10 min at køre herud... har altid inviteret dem så mange gange med når man altid får et nej så orker man ikke at blive ved med det... jeg har fra starten af haft åbne arme det er altså først nu at jeg har trukket mig tilbage... de har altid haft hende når vi har været på besøg hos dem... der har altså altid været en god stemning når vi har været sammen... også i sommerhuset inden min lille pige fik ondt i maven... så det er udelukket at det er derfor min pige blev så ked af det... svigermor kommer ikke med hjælp.. hun kritiserer mig kun... har aldrig hørt hende sige "ej hvor er det godt eller noget"... taina: jeg kan genkende mange af de ting... jeg har også den holdning at det er herhjemme de lærer barnet rigtigt at kende... ikke ude for de har den lille travlt med at skal undersøge alt men nu er det kun hos mor eller far... hun skal ikke rundt hvis hun ikke har lyst... det har jeg endelig fået banket ind i min kærestes knold... det tog tid men nu er den der... men hold op nogen fornærmede mennesker vi så møder... men det lever jeg gerne med... efter hun ikke bliver kastet rundt hos alle mulige når hun er ked af det er hun faktisk blevet en endnu mere glad pige herhjemme og har åbnet sig rigtig meget... stute: mit barn, mit valg.. hehe enig... jeg har sprugt mange gange om hjælp... har vist fået skrevet det en del gange ovenover i dette indlæg men alle mine invitationerne er altid blevet afvist... jeg har altid snakket pænt til mine svigerforældre og gør det stadig... mange af mine svar står ovenover  AnjaFP: der er ikke så meget at gå fejl af... mange af mine svar står ovenover   men har både inviteret og spurgt om svigemor evt ville gå til babysvømning med os (ved jo hun har fri hver eneste onsdag)... men også det bliver fejet af bordet... der går intet af mig ved at de holder hende... det har de også altid fået lov til når vi har været hjemme og besøge dem... så længe hun ikke græd... så ville jeg gerne have hende retur... også for at hun får gode ooplevelser med fremmede skulle hun jo helst være glad når hun var hos andre... og så synes jeg bare at det er okay som mor at sige at nu sidder mit barn altså lige hos mig... det med at hilse har jeg også skrevet oppe over... det var netop det jeg ville men det faldt på INGEN måde i god jord hos dem... det med hesten har jeg ikke ladet mig påvirke af... valgte selv at tro på at det var fordi de ville mig og barnet det bedste... jeg er altid gået med josefine hvis tonefaldet er blevet for højt, det er dog ikke sket så tit men jeg må ikke snakke med mine svigerforældre for min kæreste... han er af den mening at jeg bare ødelægger mere ved at fortælle dem hvordan jeg har det og hvordan jeg har oplevet tingene... ville efter den behandling i sommerhuset gerne have haft en undskyldning... tak for alle jeres svar håber jeg fik svaret alle... er rigtig ked af den behandling jeg har fået af dem... synes på ingen måde det er acceptabelt...
din kæreste   Nu kan det jo godt være det ik liiige helt er det du mener- det kunne jo betyde han bare gerne så du undlod. Men er det decideret må ikke - så jeg mundlam... Jeg havde simeplthen ik fundet mig i at han havde sagt jeg bare ville ødelægge mere. For om så jeg gjorde- ja så ville jeg altså ha talt om tingene.
over dit indlæg, må jeg indrømme. Selvom du her igen forklarer at du har inviteret svigerforældrene mange gange, så er det stadig for din skyld de skal komme   Altså så du kan få gjort rent, bage boller, shoppe eller hvad du nu har lyst til. Hvad med om de kom bare for at sige hej og drikke en kop kaffe og så kørte igen? Hvis jeg skulle hjælpe til (også selvom det bare var at gå en tur), så ville jeg også sige pænt nej tak. Hvordan har det været når du har været ude hos dem med bus? Har du været alene derude uden din kæreste? Jeg har endnu ikke selv børn og jeg ved IKKE hvor hejre agtig man kan blive, når ens lille pus græder og har ondt, men den episode du beskriver hvor hun har ondt i maven lyder bare så langt ude. Hvis du ellers har haft et okay forhold til din svigermor, hvorfor så ikke tage imod hendes råd og hjælp da din pige havde ondt i maven? Måske havde hun ret, måske ikke. Jeg kan ikke lade være med at sidde med en fornemmelse af at der i den grad er to sider af den her historie. Når det så er sagt, så kan jeg da godt forstå frustrationen over at folk ikke danser efter ens pibe, det er da skide irriterende, men nogle gange skal man kigge lidt indad fremfor at mene det er de andre der er nogle idioter  Det kan sagtens være at mit indlæg provokerer dig, men det er ment på den allerbedste måde 
her må jeg lige forsvare Peanut. Man smider IKKE bare sit barn i vognen når det har ondt i maven og græder- og hun har desuden fuldstændig ret i at madopstart kan påvirke på denne måde. Her var hendes svigermor GANSKE urimelig, kan jeg så sige. OG desuden må man altså respekterer at en mor ik ahr lyst til at give sit stadig ret nye barn fra sig når det har ondt - barnet ahr brug for omsorg og at være tæt på et sådant tidspunkt. Ik at ligge alene i en vogn og skrige sig i søvn pga udmattelse og smerte- ej heller at være hos andre hvis ik det ligefrem er fordi barnet kan og gerne vil dette. På det punkt tager man imod råd og hjælp HVIS man som mor/forælder mener det er det rette- ellers ikke. Og man skal netop huske at der er en grund til man altid siger "mor ved bedst" på det punkt. Mor er nemlig hende der kender sit barn bedst og ved hva barnet har brug for. Sidst men ikke mindst - husk på at her koger kæresten osse over fordi han ik mener man abre smider barnet ud i sin vogn alene. Jeg har skam set du skriver det er ment i bedste mening- det er jeg heller ik i tvivl om. Men lige på det punkt går det du skriver ikke bare mig imod - men direkte imod mit moderinstinkt. Og jeg er IKKE sart med at lade andre holde ham, passe ham mv fra han var ret spæd endnu heller   Faktisk er jeg - specielt i betragtning af at være 1 gangs mor - på det punkt meget kølig i forhold til de fleste andre.
jeg ikke lige på at barnet absolut skulle ud i vognen, men mere at svigermor ikke tager barnet i ond vilje, men nok nærmere for at hjælpe? Ingen af os kan jo vide OM hun reelt havde ret, det kan jo være tusind ting der gør at barnet har ondt i maven. Deruover har jeg passet en del børn, min mor har haft dagpleje osv. Og nogle gange når de er kede af det (ører, mave, andet) kan det altså hjælpe at lægge dem i vognen og trille lidt med dem. Ikke alle børn og ikke i alle tilfælde, men nogle gange kan det være en god idé. Jeg kan ikke sidde og bedømme om TS havde ret eller ej   Men synes det er voldsomt at mennesker der ellers fungerer godt sammen, pludselig har sådan en oplevelse. Og vi hører jo kun den ene side af historien.
... reelt ikke har ondt, men bare græder fordi det er overstimuleret, så ville det jo sikkert hjælpe at lægge det i barnevognen og evt. trille en tur. Vi ved ikke om det var ondt i maven. Vi ved kun, at svigermor forsøgte at hjælpe, og den hjælp blev opfattet som kritik. Om hjælpen også var ment som kritik, kan vi jo kun gisne om. Men langt hen af vejen tror jeg faktisk, at trådstarter tillægger svigerforældrene nogle egenskaber og motiver, som de ikke har (og tilsyneladende også omvendt). Men det finder man jo først ud af, når man rigtigt taler sammen og får afpasset sine grænser overfor hinanden. Hvis ikke det sker nu, hvor familien trods alt kan holde hinanden ud, så sker det på et upassende tidspunkt og med ord, som ingen har lyst til at gentage efterfølgende. Og så er skaden uoprettelig.
det lyder fint dit uddybende svar, dog studser jeg over kommentaren omkring din kæreste lige som alle de andre. Hvad f..... bilder han sig ind og sige, at du ikke må sige din ærlige mening, fordi du gør det hele værre!!!! Det kan han simplehen ikke være bekendt. Hvordan forventer han nogensinde, at i skal komme på god fod igen, hvis i ikke kan få renset luften og eventuelle misforståelser!! Alle ved, at det nytter ikke noget at feje problemer ind under gulvtæppet. Jeg håber virkelig, du får ham på andre tanker.
Jeg er enig med Louise Christensen. Netop det her med at feje ind under gulvtæppet i en 4-5 år og så tage det op på på et rigtig dårligt tidspunkt på en ret uheldig måde var det, der skete her. Selv om skaden måske ikke er uoprettelig, vil det tage temmelig lang tid at få et tåleligt forhold igen. Og det ER da ærgerligt, når det (måske) kan løses ved at tale sammen. mvh. tina
"vi ved ik om barnet havde ondt i maven" - nej men det går jeg da virkelig ud fra at barnets mor = trådstarter var klar over. Der har nok været klare tegn på ondt i maven, såsom benene op under sig, krøllen sammen etc. Og igen en MOR kender SIT barn bedst- længere er den ikke. Og når så barnet samtidigt er startet på grød, så kan det rent ud sagt næsten ik være andet end ondt o maven. Det er simpelthen for dumt at gisne om andet, når moderen til barnet skriver barnet har ondt i maven. Vi er netop nødt til at forholde os til det hun skriver, i og med at hun var til stede og kender sit barn. Det gør vi IKKE. Ja for nogle børn hjælper det at trille en tur i vognen - men det erj o ik det hun skriver hendes svigermor ville. Hun skriver at hendes svigermor bare ville ligge barnet i vognen - og jeg forstår det som = ud og sove en lur agtigt - altså at lade barnet ligge alene i vognen udenfor. Nope det er slet ik hverken underligt, skørt el voldsomt- faktisk ret normalt. Det sker for mange. Fordi mor/svigermor OFTE har en ide om at sådan gjorde de og det er rigtigt. Og er det så bestemte madammer, med en vis væremåde og mentalitet - ja så er det man ender op med en af slagsen som tror det er i ordne bare at tag barnet ud af morens favn, smideu ngen i en vogn og ligge alene etc etc. og når man så står som mor, så blir man simpelthen til en løvemor der vil slå fra sig med næb og klør vedr sit afkom. Man tillader intet i visse retninger. Louise: Du tror heller ik at moren til barnet VED at barnet har ondt i maven og ik er overstimuleret el hva? Altså for det første er der vidt forskelliget egn på de to ting. For det andet så kender man som mor sit barn. Jeg forstår slet ik man kan få sig selv til at tro andet end at trådstarters barn har ondt i maven når hun siger det. Eftersom hun siger barnet havde ondt i maven - og jeg må jo gå ud fra hun NETOP VED dette. Så kan hun jo ik bruge argumenter til evt overstimulisation til en pind. Her er vi dog enige bestemt. Jeg sys det er virkelig underligt at man kan sidde her som tilskuer uden at ha set noget, og tro man bedre ved el at svigermor bedre ved hva barnet fejler- når moren er den der lærer sit barn bedst at kende- bruger mest tid med sit barn, først lærer barnets tegn at kende, ved hva hun fodrer med- og at grød ofte er et grundlag under opstart mv. Jeg forstår det virkelig ik (ja jeg gentager mig selv- men jeg er faktisk rystet for en gangs skyld).
jeg er gravid 8+2 og det er jo meget fint men jeg har i snart 2 uger haft influenza og igår begyndte der at komme lidt brunligt udflåd ikke meget og slet ikke som blod eller sådan noget, jeg har ingen smerter udover dem der hører til influenzaen, er det noget jeg bør få tjekket??? nogen der har prøvet det samme?? jeg har stadig ømme bryster og kvalm..
få det tjekket, det kan være mange ting, så snak med lægen
istarten af min graviditet oplevede jeg det samme - ingen smerter. Gik ud fra at det var fordi det hele "gir" sig lidt derinde og gammelt blod kan komme til syne. Da jeg var til scanning en mdr efter var alt fint så det havde altså ingen betydning ved mig. Men hvis du føler dig lidt utryg med det så ring til lægen og tag en snak 
Ja det var i hvert fald ikke noget jeg ville udsætte min baby for! Det kan da på ingen måde være sundt for sådan en lille en at blive smidt rundt på den måde?! Hvad siger I? Var det noget i ville udsætte jeres børn for?
Der har næsten lige været en tråd herinde om den samme kvinde - jeg kunne ikke se mere end 15 sek. så blev jeg virkelig dårlig!
man kan se det lille pus græde på noget af videoen- jeg avr så dårlig da jeg så den altså... Og nej det er ik sundt sådan som hun svinger babyen rundt i arme og ben. Hun kan forstrække alt muligt, skade led og brusk samt knogler... Man er ik rigtig klog hvis man kalder den slags mishandling for baby yoga!
Manden og jeg havde i dag pakket lillepige Sine sammen for at tage ud og handle. Da vi går ud af butikken, har manden Sine på den ene arm og varen i den anden, mens jeg går bagefter med nogle småting i hænderne. Jeg bliver så passet op af en dame, som roser det lille vidunder vi har med   og jeg får svaret, at vi skam også er meget stolte af hende selv. Damen fortsætter så med at spørge hvor gammel hun er, og får at vide, at hun er syv dage ... Og så spørger hun så "Har du fået kejsersnit?" "Øh nej", svarer jeg så, lidt undrende  "Nåja men det kunne jo godt være, siden du ikke må løfte" fortsætter hun så. Jeg forsikrer hende at det skam bare er fordi far selv gerne vil bære baby, og så sætter vi os i bilen og kører, mens jeg bliver lidt smårasende. Det rager da ikke hende om man har fået kejsersnit. Og hvad mærkeligt er der lige i, at det er far der bærer? (Rødstrømperne er trukket op til knæene) Hvad med jer, oplever I også underlige kommentarer fra fremmede?
en mærkværdig dame, må man sige. Som om man skal ha fået en KS for at far kan og må/vil bære sit eget barn 
Jaeh, man møder engang imellem mærkværdige folk, men det kunne nu ikke få mig til at blive rasende. Ville nok bare ryste lidt på hovedet af det og grine af det, men vi er jo så forskellige  Lad du bare far tage det hårde slæb. Vi er andre der nyder at se den slags når vi er ude at handle ;p
Nårh ja, vores grænser er forskellige  Jeg ser det mere som en slags oprigtig bekymring for dig. Jeg tror ike jeg var blevet rasende, spørgsmålet er vel reelt nok, omend lidt tøt på, nu det er en fremmed der spørger.
.. er måske også så meget sagt. Det er ikke sådan, at jeg er klar til at kaste med porcelæn eller noget. Og fik da også svaret hende roligt og høfligt (nu havde hun jo også lige rost guldklumpen, så snoren er jo lidt længere  ) Men jeg forstår ikke, at det skulle være så særligt, at det er barnets far, der bærer det. Det er lidt det samme, når puslepladsen i butikkerne er placeret på dametoilettet. Som om far ikke også nogle gange er ude med barnevogn og baby ...
jeg er stadig enig med dig- jeg har netop osse undret mig over det da altid er på dametoilettet, som om ingen far er i buen med sit barn og skifter el mader det. Og så snakker man om ligestilling og mere barsel til vores mænd? Når ik de kan gå ud og skifte baby på en pusleplads fordi den er på dametoilettet 
Griner   Tror sku jeg havde svaret hende frækt igen på en god måde altså   Den var sku sjov!!
Hejsa Jeg læser din beskrivelse som om at manden har en masse varer i den ene hånd og barnet i den anden arm og du trisser bagved med nogle småting. Så kunne jeg da også godt finde på at konkludere at du havde fået KS, når nu farmand slæber det hele og du ikke løfter noget. Og ja, man kan få mange underlige kommentarer og nogle gange kommer ens reaktion først bagefter, når man kommer til at tænke over hvad der egentlig blev sagt. - Komet
Og hvad så om moren trissede bagved med nogle småting griner... Det er da fuldstændig ligegyldigt og vedkommer slet ikke andre. Det må virkelig have været svært for hende at faren tager sig af barnet Hehehe sku for morsomt 
... en magnettavle i den anden hånd. Altså ikke noget som på nogen måde gjorde, at han slæbte sig en pukkel til.
Jeg kunne godt tænke mig, at høre hvad i mener et barn på 5 år skal kunne. Nu tænker jeg på et sundt og rask barn! Hvad skal de kunne som 5 års mht. til: tøj og sko(af og påklædning) toiletbesøg oprydning efter sig selv(her tænker jeg legetøj) hygiejne/renlighed mm. Hvad skal en 5 års kunne? hvilke krav kan man sætte til en 5 års?
men de krav vi stiller ham er: tage tøj på/af selv (vi hjælper ham dog stadig indimellem eller fx med knapperne som han har svært ved) tage sit nattøj og lægge det ind i sin seng hjælpe med at tage af/ dække bord og stille de lette ting ned i opvaskemaskinen hvis han er tørstig beder vi ham selv hente en kop og vand eller mælk fra køleskabet...medmindre mælken7vandflasken er helt fyldt hæler han selv op óg skulle det ske at han spilder ja så henter han selv karkluden og sammen hjælpes vi ad med at få tørret helt op. han er så småt begyndt selv at ose sin mad op og er har enkelte gange prøvet på at smøre smør på en rugbrøds mad. han tager selv sin rygsæk med madkassen i hver morgen til og fra børnehaven. han rydder selv sit legetøj fra stuen og ind på sit eget værelse...vi hjælpes så ad med at rydde op på hans værelse, da det ellers er for uoverskueligt for mig (eller også er det mere hyggen i det;-) han skal sige tak når han får en gave,sige hej og farvel i børnehaven når han kommer og går....sige tak for mad og spørge om han må rejse sig.....her hjemme har vi bordskik eller børnebordskik ved fødselsdage, familiekomsammen osv..... han hjælper også nogle gange med at støvsuge, ikke at alle nullermændene er væk men han hjælper  frederik er blevet renlig, vi startede i sommers og her i dec måned (han blev 4 år i dec) vil jeg nok sige var der han sådan rigtig blev renlig, men børn er meget forskellige og tror det er meget normalt hvis ikke en 5 årige er renlig.....han trækker selv op og vakser fingre (men vi tjekker) ved nr 2 kalder han og så tørrer vi.... enkelte gange kan han glemme han skal tisse og har så uheld fx hvis han er ved at lege en god leg, så vi minder ham på det ind imellem for at undgå disse uheld, ligesom vi sørger for han har tisset af om aftnen inden han går i seng.... som hovedregl ser man kun fjernsyn lidt om morgen inden vi skal spise,og til børnetimen om aften...derudover er dvd, video og computerspil, playstation osv kun noget man gør/ser i weekenderne.. der er sikkert en masse andre ting, men det var lige de mest hverdags agtige ting jeg kunne komme på..... til slut vil jeg lige nævne at børn er meget forskellige og det samme er forældre hvilket også afspejler sig i børnene.... håber du kunne bruge det til noget:-)
Tusind tak for super god respons og beskrivelse! Og må jeg da lige sige, sikke en dygtig dreng du har     Flot!! Håber på mere respons!! Flere synspunkter!
Andreas er 4½ eller på vej mod 5 år, som han ser frem til til juni... Verbalt: formår at udtrykke sig, forklare hvad han mener, forklare hvad ordene betyder, i det hele taget er han meget langt fremme rent sprogligt.. Kan rigtig mange sange, rim og remser og huske ting han har fået fortalt, ligesom han har en meget veludviklet fantasi. Han kan alfabetet, og skriver rigtig gerne ord, og næsten altid rigtigt hvis vi staver for ham.. Derudover kan han skrive sit eget navn, skrive mit og sin fars navn og sin søsters navn.. Tallene har han også godt styr på og er så småt ved at begynde at forstå hvad det vil lige at lægge to tal sammen.. Bogstaver er klart det, som har højste interesse pt... Deruover tager han selv sit tøj af og på - giver udtryk for hvad han gerne vil have på, f.eks. sine arbejdsbukser, men får ikke altid lov til at vælge selv. Er god til at vurdere om det er koldt eller varmt, om han skal have vanter og hue på.. Hopper selv i overtøj, herunder også flyverdragt og regntøj. Vil gerne selv smøre sin hud med creme efter bad. Vil gerne deltage i madlavning, hjælper med at skrælle kartofler, gulerødder osv. Han elsker i det hele taget at være med til at bage og lave mad og er god til at vente på det bliver hans tur, elelr forstå hvordan tingene skal gøres - f.eks. at slå to æg ud i en skål. Han kører på cykel med støttehjul, rider på heste, men bliver trukket. Alt i alt er han en lille arbejdsmand. Vi forventer af ham at han selv bærer sin tallerlken over til opvaskemaskinen, hjælper med at dække bord, hjælper med at bære skraldespanden ud, siger tak for mad og spiser pænt. Vi holder bordskik indenfor rimelighedernes grænser - f.eks. får vores børn lov at få fra, mens vi voksne godt kan blive siddende og snakke færdig.. Vi forventer at der bliver sagt tak for mad, at der spises med bestik og der spises pænt. Toilet, der er han renlig... går selv på toilettet og er så småt begyndt selv at tørre sig når han har lavet stort, men kalder og den voksne tører så efter. Han vasker selv hænder og tørrer dem. Han tørrer sig også selv når han har været i bad. Alt i alt forventer vi af ham at han er sød mod andre, beder om hjælp når det bliver svært, ikke lyver og driller, men det er ikke altid han overholder dette  Det bedste han ved er at få arbejdsopgaver og være med ude og knokle - f.eks. at rydde sne, støvsuge, feje, ordne stald, køre brænde, lave ridebane osv... Og han får lov, men vi forventer at han hører efter og ikke laver tossestreger. Derudover bærer han selv sin taske med madkassen, sætter sig selv op i bilen og tager sele på. Jeg har sådan en forventning til mine børn at de skal kunne, ville og turde... Og derfor er det også betydnigsfuldt for mig at han tør sige goddag og farvel, men det er ikke noget problem, han kan nemlig godt lide at vise han er god til ting, f.eks. stille han sig op på enn stol og sang fødselsdagssang for mormor, da hun blev 60... Undskylder hvis det blev rodet, men det var hvad jeg kunne bidrage med her og nu....
Hmm, lidt her fra: Emma er 3½ år og hun kan/skal: Rent sprogligt er hun lidt "bagud" og har stadig svært ved især at udtale "s'er", men vi arbejder på det. Der er sikkert en MASSE andre ting hun kan/skal/gør, men kan ikke lige huske det på stående fod. Det vi gør mest i er dog at sørge for at inddrage hende i hverdagens gøremål og sørge for at give plads til hende så hun kan hjælpe. 
Jeg ved som sådan ikke hvad de skal kunne i de forskellige aldre, det svinger nok meget, kan jeg forestille mig. Min datter Emma er kun 2 år og 8 mdr, men håber du kan bruge det til lidt alligevel. Hun blev dag-renlig ved 2 år og 4 mdr, renlig om natten 14 dage senere. Hun har haft to natuheld og et daguheld indtil videre. Hun går selv på toilettet og tørrer sig næsten altid selv. Ellers kalder hun. Hun kan tælle til 3o, kende forskel på højre og venstre ( siden hun fyldte 2 år ) og hun kan det meste af alfabetet. Altså også læse bogstaver og tal. det tager nogle gange laaaang tid at købe ind, da hun skal stave alle prisskiltene i Netto : ) Hun hjælper med at dække bord og rydde af efter sig selv. Hun tager som regel selv tøj på, og finder det selv i kommoden. Hun rydder selv opå efter sig selv i stuen og på værelset. Og så hjælper hun sin bækkenløsningsplagede mor med at tage tøj på : ) Nogle gange lidt mere besværligt, men det er da enormt sødt synes jeg. Det var lidt om min prinsesse, håber det var de svar du var ude efter. Hilsen Stine.
JEG ved mit barne havde ondt i maven... det var der slet INGEN tvivl om... hun trak sine ben op under sig, stivnede i maven (blev hård i i sekunder)... min svigermor skal uanset hvad det er sgu ikke tage mit grædende barn ud af mine arme... mit barn har det bedst ved at blive holdt tæt ind til sig og mærke kontakt når hvis hun er ked af det... DERFOR skal hun ikke ud i en barnevogn... jeg forsøgte med massage osv for at mildne den ømme mave... det er i mod min holdning i det hele taget at lade et barn græde sig i søvn... det sker IKKE herhjemme... hvad andre gør må de om men her sker det i hvert fald ikke... min holdning er at nærkontakt hjælper mit barn! jeg bliver ærlig talt lidt bitter over at i dømmer mig som mor... når jeg skriver at mit barn havde ondt i maven, så er det fordi JEG ved hun havde ondt i maven... har efterfølgende snakket med min SP og hun mente at vi var startet for hårdt op med mos... i bund og grund dømmer i nøjagtigt ligesom svigerforældrene... at jeg ikke er go nok til opgaven som mor... jeg har flere gange inviteret dem til at være sammen med deres barnebarn... hvorfor jeg skriver at de kan tage hende ud eller jeg kan gå er fordi min tanke er at når de ikke vil være sammen med mig kunne de i det mindste få noget kvalitetstid med deres barnebarn... JA jeg tolker alt dette som at det er MIG de ikke gider og det er jo så deres valg... ja jeg er med tiden blevet en løvemor men det bliver man hvis man bliver behandlet på den måde... der er mange flere situationer end de jeg nævner... nu skal det lige sige at det ikke er mennesker man "bare" lige snakker med... de fylder meget og får de ikke tingene på deres måde så bliver de sure gamle mennekser der ikke er til at holde ud at være i rum med...
da jeg er tidspresset. Mht. årsagen til gråden/sommerhus-situationen: Som jeg ser det, er det fuldstændig ligegyldigt, hvorfor barnet græd. Ret mig, kære TS, hvis jeg tager fejl, men... Jeg tror, problemet er, at svigermor "hiver" barnet ud af sin mors arme. Havde hun nu spurgt pænt, om hun kunne gøre noget, måske prøve at trille en tur, så havde TS ikke følt, at der blev udøvet vold (mine ord!) mod hendes grænser, og TS havde haft mulighed for at sige: "Tak, det er sødt af dig, men jeg vil gerne selv trøste hende". Det er denne "træden over grænser", jeg ser gå igen og igen også ved familiekomsammener, og den er dræbende for et godt forhold.
guest: PRÆCIS... tak for hjælpen men at for skrevet de rigtige ord...
... ikke dine evner som mor. Og jeg vil også godt tror på, at den lille havde ondt i maven. Men. Det jeg siger er, at de forslag som svigermor kommer med, kan være løsninger, som rent faktisk virker - hvis for eksempel at barnet er overstimuleret eller stresset over dårlig stemning i øvrigt. Det er altså ikke grebet helt ud i luften. Og jo, det sker at folk forveksler de to ting. Mit indtryk er for eksempel at der ofte bliver dømt "kolik", når dét det i virkeligheden handler om er et under- eller overstimuleret barn. Men det er så bare min mening generelt og ikke på denne situation specifikt. Det jeg prøver at sige er, at jeg tror ikke, at svigermor forsøger at tage barnet fra dig, fordi hun synes, at du ikke gør det godt nok. Men snarere fordi at hun virkelig gerne vil hjælpe ud fra de erfaringer hun har, og det sker så på en meget klodset måde, som træder over dine grænser. Men sagen er, at svigermor jo ikke   at hun træder over de grænser, før du pludselig er hysterisk og græder, hvilket for hende er en totalt overreaktion. Og så bliver hun fornærmet. Hvilket vel egentlig er forståeligt nok. (Og jeg medgiver i øvrigt at hendes erfaringer jo nok er lidt oldnordiske i forhold til moderne dages pædagogik. Sådan er det også i min familie. Jeg har for eksempel lige fået at vide, at man så sandelig ikke må klippe et barn, før det er over to år ...Hvad der lige skulle ske ved det, meldte historien ikke noget om) Det er så også derfor, at I skal have den snak om, hvornår og hvordan man må hjælpe og hvordan I ønsker, at jeres barn skal behandles.
som mor, hvor læser du at du ikke er god nok i mit indlæg? Jeg siger bare at der er to sider af en historie   Og at det er en god menneskelig egenskab at kunne forstå modpartens side, fremfor bare at mene at de ikke kan lide en. Ellers er jeg meget enig med Louises indlæg, at hun nok ville hjælpe dig ( i den bedste hensigt) men fik gjort det på en dum måde og på et tidspunkt hvor du i forvejen var presset. HVIS du reelt mener at de dømmer dig og du mener, de synes du er en dårlig mor, så kan jeg godt forstå din partner vil med som mægler i en sådan snak ang. problemet.
for ik nok med vi alle er forskellige mennesker- så har vi forskellige grænser - nogle ændrer sig ekstremt når de blir mødre/forældre. Så er der det man engang gjorde- det man ville gøre nu osv. Men en ting er sikket - INGEN hiver MIT barn grædende ud af MIN favn UDEN at spørge om det er ok først, for så selv at lade mig sige ok og afleverer barnet i deres favn. Louise:  Når barnet IKKE er overstimuleret el stresset over en dårlig stemning (som der jo så ik var før svigermor spillede smart) - hvorfor bringe det på bane?? Det kan trådstarter da ik bruge til noget i denne sitoation hvor der er tale om ondt i maven. Jeg kan virkelig ik se hvordan NOGEN kan få dømt kolik hos et stresset/overstimuleret barn, eftersom man ikke dømmer kolik før et barn skriger uden anden grund, minimum 3 sammenhængende timer i døgnet i (uha husker ik om de siger 3 dage el 3 uger), på samme tid af dagen, og absolut INTET kan trøste - men vilde flyveture kan mildne mens de står på da tyngekraften i maven ændres. Kolik er ik noget man får at vide et barn har uden der er tjekket grundigt efter.
... det på banen? jo fordi at svigermor jo ikke mente, at det var ondt i maven og derfor stiller nogle andre løsningsforslag, som ikke behøver at være hverken upædagogiske eller forkerte ud fra forskellige betragtninger.
 Så vidt jeg forstår på trådstarter er et af de største problemer at svigermor ikke tror på hende når hun siger at datteren har ondt i maven. Svigermor foreslår ganske rigtig nogle udemærkede ting man kunne prøve hvis det var at datteren var over/under stimuleret. Det er hun ikke, hun har ondt i maven. Så det er ikke hvor vidt hendes foreslag var rigtige hvis datteren var over/under stimuleret, nej det er det faktum at svigermor betvivler hvad trådstarter siger, som er et af de store problemer i den her sag. Noget helt andet er at jeg var blevet MEGET gal hvis der var nogen som rev mit barn ud af mine hænder. Det ville jeg simpelthen ikke finde mig i. Jeg håber virkeligt at i får løst hele denne her konflikt. Vil erklære mig enig med alle dem der siger at i bliver nødt til at snakke om det. Jeg håber du får forklaret kæresten at det er det eneste der hjælper. Om ikke andet så giver det dig ro i sjælen at du har gjort det du kan for at få styr på det. Mvh Anja
Kan sagtens forstå hvordan du har det, har prøvet noget lignende og det er bare ikke fedt...!!! Men når det er sagt, så synes jeg du skal tænke på din datter og hendes behov. Hun har næsten lige så stort behov for et par bedsteforældre, som for et par forældre - ja jeg synes faktisk at hun har krav på dem. Det er vigtigt at de har personer i deres liv, som elsker dem betingelsesløst. Jeg siger ikke at du skal finde dig i alt deres p.., men bare finde en måde hvor din datter kan være sammen med dem på. Det lyder jo ikke som om at de ikke vil hende, men nærmest som om at de bare ikke har forstået at de altså er bedsteforældre og altså ikke forældre. Det var noget lignende med mine svigerforældre. Hos os har vi klaret det sådan at de ofte ser børnene, men at det er alene, altså dem og børnene alene. Vi har også fundet en måde vi kan være sammen på (fx. til jul/fødselsdage)uden at det er alt for pinagtigt. Det fungerer fint og ikke mindst til børnes glæde og fordel. Jeg mener derfor at det er vigtigt at man kan se bort fra egne følelser, hvis det er til det bedste for børnene. En ting er helt sikkert, DU kan leve lykkeligt uden dem, det har du jo gjort næsten hele dit liv, spørgsmålet er bare, behøver din datter også det...???
Først en lille ting til jer alle.... Jeg kender Peanut`s svigerforældre særdeles godt, og ved hvad hun er oppe imod  I bund og grund handler det egentlig nok om at Peanut i starten var meget åben overfor hendes svigerfoældre og delte alt med dem vedr hendes graviditet og deres første barnebarn. Måske for åben. Efter fødslen har svigerforædrene meget gerne ville overtage peanuts ansvar som mor. De vil gerne give gode råd en en sikkert god mening- men det er den måde man agere på der såre peanut. Hvis Peanut siger at hun gerne vil have sin datter til familie fester- så er det jo sådan det er. Jeg ville heller aldrig lade mit barn være rundebarn- og det bliver det hurtigt når man har en så stor familie. Faktum er at et nej er et nej! Længere er den ikke. Man skal som førstegangs forældre have lov at lave fejl, og derved lære af dem, ligesom hendes svigerforældre engang har gjort med deres børn. Nu har jeg set peanuts svigerfoældre og når de er med barnet, skulle man tro det var deres eget barn. De har flere gange hvor jeg har siddet med barnet taget hende ud af armene på mig. Når Peanut fx siger at hun ikke vil have hendes 9 mdr gamle baby får chokolade, så er det sådan det er. Til dig Peanut! Jeg ved hvad du går igennem, og du ved jeg bakker dig 110% op. Den eneste løsning jeg kan se er at din kæreste må klippe navlestrengen over og blive voksen på det område. Og så skal I have en snak med svigerforældrene! De skal vide hvor jeres grænser går og vide hvad i ønsker at deres rolle skal være i din datters liv. Så må de blive fornærmet, men jeg er sikker på at de med tiden vil acceptere det! Jeg gruer helt for den dag det er vores tur- men kan love dig at jeg ikke accepetere bare halvdelen af det du har stået model til. Knus
jamen dvs du tror på svigermor kender barnet bedst, fremfor barnets mor - og ud fra det mener at hun burde lytte til svigermor. Frem for at stole på barnets mor, der kender sit barn bedst - ved at hendes datter har meget ondt i maven... Hvorfor burde svigermor ik i stedet ha stolet på trådstarter??? Uanset hvad- respekterer man forældrene og deres mening. Som en skriver- skal barnet ik ha chokolade, skal barnet ik ha chokolade. Skal abrnet ik være rundebarn - så respekterer man det. De fleste som selv er mødre/forældre - VED hvordan man har det, hvordan man reagerer, hva man bør respekterer osv. Enkelte er så desværre uden for rækkevidde, og tænker kun på hva de vil. Hva enten grunden er at bevise et el andet, hævde sig el hva ved jeg. men en ting er sikkert- havde min svigermor revet min søn ud af mine arme, villet smide ham i vognen alene, påstået at han havde andet end ondt i maven havde jeg rent ud sagt bedt hende klappe i
Nu har jeg jo erklæret mig enig med Louise, så jeg vil da gerne lige fortælle, hvordan jeg forstår det, hun skriver - og altså det, jeg er enig i   Det er såmænd bare, at svigermor kan gøre tingene i den bedste mening ud fra hendes tanker om, hvad der plager den lille - og at det er vigtigt at tale med hende om det. Jeg ville også flippe skråt, hvis nogen hev mine ulykkelige unger ud af armene på mig. Når jeg leverer en baryler i armene hos nogen, er det med besked om, at baryleren skal tilbage til mig - ikke videre til andre. Her er det mig, der bestemmer, hvor meget de kan tåle, og det kan jeg bedst på den måde. Desuden synes jeg, at der må være en del tryghed i, at de altid kommer tilbage til deres mor. Hvis de alligevel bliver givet videre, skal man ikke regne med at få udleveret en baryler igen. Når du taler med hende om det - hvis du gør - vil jeg også foreslå dig at slutte snakken med nogle ret firkantede retningsanvisninger for, hvordan du gerne vil have det. Sådan lidt i stil med "Jeg vil gerne have, at mit barn lærer nye mennesker, hvor hun er tryg, altså hjemme hos sig selv. Når hun kender dig godt, og du er en tryg havn for hende, må du også holde hende, når hun er ude i byen. Men det er min vurdering, hvornår det er, og selv om hun kender dig godt, kan der være dage, hvor jeg vurderer, at hun kan være hos dig, og dage hvor hun helst vil være hos sin mor og far". Så kan hun vælge, om hun vil følge dine anvisninger eller ej. Man kan i øvrigt også vælge at "omfortolke" ting. For eksempel har min mor det med at stille forslag, der lyder betænkeligt meget som ordrer (Sætninger, der starter med "Du skal" eller "De skal"). Jeg har prøvet at brokke mig over det, og så er svaret, at det jo kun er forslag. Derfor vælger jeg selv at indsætte spørgsmålstegnet   For eksempel sagde hun den anden dag, at når vi snart skal ned og spise momormad, så har hun tænkt sig at mose noget til barylerne. Det vælger jeg så at tolke som et spørgsmål om, om det passer mig og barylerne, og det siger jeg nej tak til med en forklaring om, at det er skemaden, de har det sværest med, så de vil hellere have lov til at fedte med nogle klumper. Hvis hun alligevel moser - så må hun selv finde alternative brugsmuligheder for mosen  mvh. tina
Ja man må høre meget før ørene falder af.... Jeg har desværre haft en noget grimmere oplevelse, fra min gode bekendte. Min kæreste og jeg skulle endelig efter 2 år prøven være forældre, da det så viser sig at der ikke er et levedygtigt foster, så jeg fik en provokeret abort(hvilket absolut ikke er rart hverken følelses mæssigt eller fysisk). Dagen (eller 2 dage?) efter ville jeg gerne lidt ud og tænke på lidt andet og tog med til noget grill halløj. Under lidt hyggesnak fik jeg "veer"/ meget kraftige menses smerter, og kommentaren fra min bekendte som selv havde en dreng på 2 år var ...`så kan du jo se hvordan det er at føde`... Pointen var at jeg Var ved at føde!!!!! bare ikke det barn vi havde glædet os til..... Senere kom en bemærkning som måske bare skulle have været en tanke i hendes eget hoved....`så kan det jo være at vi får vores nr 2 før I får nogen`.... Så tog vi hjem, og sjovt nok gled bekendtskabet ud.... Hvor blank har man lov at være?????!!!!!!
så ubetænksom er det sgu bar ik i orden at være
Ja som oervskriften siger, bliver Maja nu "sultet" i håb om at hun vil tage sin flaske igen  Maja har jo haft sit at bøvle med pga den tidlige fødsel og en indvendig ganespalte, så har fået sonde de første måneder. men begyndte så at få flaske og det gik super fint med specielle flasker. lansomt begyndte hun så at nægte sin flaske og efter en grim RS virus NÆGTER hun nu fuldstændigt at tage sin flaske.. Hun har derfor levet på fuld sonde de sidste 5 uger igen.. hvilket har været som at få en stor tung mursten i hovedet, da tingene efterhånden begyndte at blibve bedre og nemmere.. men nej den lille dame er bestemt en dame med EGNE meninger.. SÅ i samarbejde med div læger, sundhedsplejerske og ikke mindst vores fantastiske sygeplerjeske, fra læbe gane- centeret, bliver hun nu "sultet" om dagen hvor der KUN er flaske og ellers ikke andet. SÅ bliver hun fyldt op på sin sonde om natten, men kun til min. så hun er dækket ind med væske. Puha jeg synes det er så hårdt og frustrende   Det prøver så nogle dage og håber Maja finder lysten igen.. Men Maja har indtil videre bare valgt at gå i hi, og sover det meste af tiden.. håber dagen i dag bliver bedre. Andre der har prøvet at deres guldklumper enten ikke ville spise/drikkem og hvad har i gjort?? Vi er i meget trygge hænder og føler vi bliver passet godt på, men det er stadig svært at skulle være så "ond" ved hende..
Puh ha, og jeg syntes jeg var ond da jeg skulle "sulte" min søn i 6 timer pga. narkose  Pøj pøj med hende -håber hun får øjnene op for flasken igen. Man kan ikke komme f.eks. sukkervand i den, så hun kan se den ikke er helt skidt? Er det Birthe Black i har som specialsundhedsplejerske? Hun er fantastisk 
Ja vi hader også at skulle sulte hende.. Vi har prøvet næsten alt fra sukkervand til at klæde flasken ud i forskellige farver med gavepapir og bånd.. Følte mig lidt fjollet da den ligende en julegave med sut i enden  Hun bliver så vred og slår og sparker, slår krølle på tungen.. Hun kan jo have en dårlig oplevelse i bagagen og kan jo ikke fortælle os om den. hun har jo spist fint på et tidspunkt.' Hun er ikke i stand til selv at lave undertryk inde i munden, så derfor trykker vi mælken ud i takt med hun laver syngebevægelser. Vi har Dorhe Marxen som sygeplejerske og hun er også bare fantastisk og står til rådighed hele ugen selv i weekenden hvis vi får brug for det.. I går var hun her af to omgange i flere timer for at hjælpe og se havd der egentlig sker når den flaske kommer.. Vi ser frem til næste år hvor hun skal opereres.. det bliver heller ikke sjovt og skal bare overståes, men så er det forhåbentlig også slut!!!
Jeg kender godt problematikken, bare med amning. Da kathrine var lille, suttede hun på alt - men når hun så brystet begyndte hun at skrige. For mange dårlige oplevelser der   Jeg forsøgte at klistre en sonde på brystet, som hun fik i munden sammen med brystet og gik til en flaske med mælk, så hun fik en oplevelse af, at mælken (og mætheden) bare kom væltende ved brystet, men måtte erkende, at jeg ikke kunne styre flaske, sonde, barn og bryst alene på en gang. Har i prøvet at give hende flaske / have flasken i nærheden samtidig med sonden? Så hun måske kan få en fornemmelse af, at man bliver mæt og glad, når flasken er i nærheden? Giver I hende sut samtidig med sonden? Det kan også gøre, at de forbinder suttebevægelserne med, at man bliver mæt. Jeg tror, det allervigtigste er at undgå dårlige oplevelser med flasken, så hun kan få lov til at glemme, at det er noget træls noget. Og så skabe gode oplevelser med den i stedet for. I øvrigt gik kathrine også i hi, da en medarbejder på sygehuset tog sonden og sagde, at nu var det ren amning. Det gav IKKE gode oplevelser med amningen, at hun var sulten, for først blev hun endnu mere hysterisk, når hun blev lagt til brystet, og fik intet ud af det, og derefter faldt hun bare i søvn. Til sidst kunne hun ikke vækkes, bleerne var tørre, og de måtte genlægge sonden efter 3/4 døgn. mvh. tina
kender ik til dette problem specifikt. Vil blot påpege at i skal være obs på om der kommer spisevægring senere når fast føde indtræder, da det ofte kan ske pga den slags i er igennem nu. Det har jeg en søn som havde/har. Ingen problemer med flasken kun fast føde. så desværre ved jeg osse hvor ufedt det er at sulte sit barn for at få det til at spise... Endnu mere modbydeligt når barnet jo ikke kan tygge mv og skal lære det først samtidigt med.
hejsa, vi har også prøvet det, dog uden held. Men det var af andre årsager. Men det er bare Så ufattelig hårdt som forældre. Umiddelbart bekymre det mig lidt at hun går i hi. Det lyder for mig som hun ikke kan tåle den afvending endnu. Men er ikke fagperson, bare mor  . Men godt i bliver passet på af fagpersoner, det har man virkelig brug for når man er der ude. Hilsen katarina
Vi har faktisk ikke prøvet at fylde på sonden samtidigt med falske, men ide vil jeg da lufte for min sygeplejerske når hun kommer i dag.. alle forslag er velkomne  Stute: Vi er meget obs på at det kan ske, og det er måske det der allerede er ved at ske på nuværende tidspunkt, næste skridt bliver muligvis noget ergoterapi og et en anden faggruppe med speciale i "den slag" børn.. Det er aldrig sjovt når tingene ikke bare glider som forventet, og slet ikke når det drejer sig om deres mad. det er heller ikke optimalt at hun går i hi, og vi havde håbet på det modsatte ville ske, at hun ville vågne op og sige; HALLO hvor er min mad? Men det er en af Majas måder at passe på sig selv på..Og i forhold til hendes meget tidlige fødsel er det en god forsvarsmekaninsme, som hun allerede på neonatal viste. Men lige i denne situation er det bestemt ikke optimalt.. Som mor er det her bare så ubehageligt og håber vi stopper denne måde i dag, når vi skal evaluere. Det sidste døgn har hun taget 155 ml på flasken på og max 25 ml pr gang, så tror heller ikke metoden virker her.
Welcome to my world ! Vi to kunne chatte i uendelighed om dette emne ! Om ikke andet for at lufte ud hos en selv, og forsøge at få det hele til at virke bedre ! Historierne ligner hinanden. Lyst til en chat ! Så kan vi tage den over pb Kram og hold ud
Louise Christensen: NU forstår jeg så slet ikke hvorfor der bliver en debat ud af om barnet var over/understimuleret... det var hun IKKE... hun havde ondt i maven... det er egentlig ikke det at hun ikke vil tro på at jeg har ret... det jeg blev gal over var at hun hev mit grædene barn ud af mine arme... det er at gå over mine grænser og finder der RIGTIG respektløst over for mig... der var INGEN dårlig stemning før at hun blev fornærmet... jeg blev først ked af det efter hun gik så heller ikke det kan have påvrket hende... jeg var hele vejen igennem rolig med mit barn... hvis svigermor ikke ved at jeg gerne vil have mit barn tæt ind til mig når hun græder når hun er ca 4 mdr gammel (den alder havde min datter da vi var i sommerhuset) er det jo tydeligvis fordi de ikke har tilbragt nok tid sammen med os, for så ville hun kende mine holdninger til det (eller også er hun fløjtende ligeglad)... jannej: det kan godt være det er en menneskelig egenskab at have at kunne forsta modpartens side og dette mener jeg nu også jeg gør... har givet dem SÅ mange chancer for at blive en del af både mit og mit barns liv... Men nu mener jeg det er MIT barn og ikke deres og det har de åbenbart svært ved at forstå... jeg er dybt skuffet over deres hodlninger og deres væremåder... vil de ikke være sammen med deres barnebarn uden at vi skal komme hjem til dem så er det ikke mig og min datter der mister noget... så er det dem... du har ret i det med snakken at min kæreste skal være med også og tror egentlig hvorfor han ikke vil have jeg tager en samtale med dem er at han inderst inde er bange for at jeg bliver "overfaldet" af dem... de kan være de groveste mennesker og mest banrlige mennesker hvis tingene ikke lige går efter deres hoveder... man skal altid lige træde varsomt når man træder ind i et rum hvor de er... stute: tak for din opbakning... du får flere steder fremhævet hva det er jeg mener... alle disse emner kan være svære at sætte ord på når man er ked af det og faktisk lidt gal... men kan se vi har det på samme måde med hensyn til hvor barnet er når det er ked af det... AnjaPrice: jep man bliver sgu gal når ens grædene barn blive hevet ud af armene på moar...   men det er der vist delte meninger om... fred være med det... jeg ved hvad der er bedste for MIT barn og handler ud fra det... og ja det er lige præcis fordi at min svigermor ikke vil tro på at det jeg gør rent faktisk er det rigtige... det skal snakkes igennem det hele men det må blive op til min kæreste nu da jeg har foreslået det så mange gange nu... de sår svigerforældrene har lavet kræver dog også tid for at hele... for faktum er at jeg er død skuffet over dem og virkelig ked af deres behandlinger... kirand: jeg er ked af at skrive det, men jeg er IKKE enig med dig... jeg mener ikke der er et behov fra min datters side... hvis de ikke har været der for min datter så ved hun altså ikke hva det er hun mangler... mener ikke hun er gået glip af noget og kærlighed for hun rigeligt af... det ville være rart hvis vi alle sammen kunne være afslappet sammen men det har de efterhånden ødelagt... jeg mener det er dem der går glip af noget...ikke hende... Bambi: du ved lige så godt som jeg, at svigermor ikke kan give slip på sine drenge og så længe hun ikke gør det kan ingen parter komme videre (du kender det jo selv)... en samtale er udelukket for man skal jo evig og altid tage hensyn til de to mennesker... de fylder alt for meget og kan blive ret grove... du har ret i at jeg nok har delt alt for meget med dem, men troede jo de gerne ville være en del af det hele... ikke overtager hende... du kan jo om nogen også bevidne at jeg altid har ladet folk holde mit barn... du har ret i at man som førstegangs mor lærer af sine fejl... dette kan enhver mor nok skrive under på... Jeg ved du støtter mig fuld igennem og er glad for at vænne alt med dig... du er jo vidne til mange ting, så det er rart lige at kunne spørge om det bare er mig der er helt gal på den  taina: kan se du i bund og grund ikke er enig med Louise og egentlige r enig med os andre langt hen af vejen... det er ikke så meget hvad svigermor mener der var i vejen oppe i sommerhuset, det der gjorde mig rigtig gal var at hun mod min vilje tog mit barn fra mig... det er respektløst... tager gerne imod forslag men havde nok taget dem lidt pænere til mig hvis hun havde sat sig ned ved siden af mig og prøvet at forklare hva hun mener, hvis hun virkelig mente jeg ikke havde ret... man river sgu ikke bare et barn ud af armene på en mor på den måde men det kan jeg så se du er enig med mig i... jeg har løbende prøvet at forklare løbene hvordan jeg gerne vil have tingene men de ignorerer mig og derved bliver jeg en løvemor... du skriver selv at hvis folk ikke respektere dit valg i at bebs skal retur til dig så skal man ikke forvente at få udleveret bebs igen... det er jo PRÆCIS det jeg skriver... så er du jo også en lille form for løvemor... min holdning er også at barnet skal være trygt og ikke rundebarn... Helle: du skal være velkommen til at skrive til mig privat  til slut vil jeg lige nævne at vi var hjemme at spise hos svigerforældre i lørdags hvor endnu et bevis på manglende respekt for mig kom frem... da vi havde spist skulle jeg lige tisse og da jeg kommer ind sidder min datter med en chokoladestang... dette gør mig rigtig gal og jeg har fortalt SÅ mange gange at hun ikke skal stoppes med sukker på den måde... jeg ville kunne forstå lidt bedre at hun havde fået en lille smule (ikke en hel) hvis det var fordi vi andre sad og spiste dessert men dette gjorde vi ikke... jeg har den holdning at børn nok skal finde interessen for søde sager selv på et tidspunkt men et barn på 9 mdr skal ikke stoppes med slik... hun finder lige så stor glæde hvis hun fik et stykke appelsin eller æble... mener jeg at barnet ikke skal have slik, så skal man sgu respektere dette og ikke skynde sig at hente det fordi jeg lige er ude og tisse... det gjorde mig VIRKELIG gal... det er ikke hendes behov at få chokolade, det er bedsteforældrene...
... ikke lyder som om, at jeg forsvarer din svigermor. Kan godt forstå, at det lyder som om, at jeg tager hendes parti. Det gør jeg faktisk ikke. Som skrevet ovenfor vil jeg gerne tro på, at din datter havde ondt i maven og at dit skøn var rigtigt. Og nej det er ikke i orden at flå barnet ud af armene på dig - som skrevet så er hun gået over dine grænser, og det er dét I skal have en grundig snak om. Det jeg bare skriver er, at svigermor jo godt kan have haft sine grunde til at gøre som hun gjorde. (Om de så er rigtige er en helt anden diskussion. Men man har jo altid en årsag til sin reaktion). Det jeg ikke ser er, om du skelner mellem om svigermor gør noget ud af god mening eller om hun kun gør det for at tromle dig. Og jeg har lidt en fornemmelse af (og jeg har jo da heldigvis ikke patent på sandheden) at du er så langt ude nu, at uanset hvad svigermor gør, vil du   det som om, at hun tromler dig. Uden at se, at hun måske gør det i den bedste mening. Og her er det igen vigtigt at huske, at folk kan gøre noget i den bedste mening og stadig gøre det "forkerte". Og Stute: nej jeg skriver ikke at svigermor kender barnet bedre end moderen, men jeg mener bare, at mødre - særligt førstegangs - kan være lidt usikre, og derfor overfortolker når omgivelserne kommer med råd og vejledning. Jeg er selv blevet udsat for den slags mindre gode råd i forhold til børneopdragelse fra visse dele af min mands familie (heldigvis ikke svigermor). Det handler om at man skal lære at lade noget passere uden at tage sig af det. Og at vide hvornår man skal trække grænserne. Men langt hen af vejen handler det mest om, at man skal lære at vurdere, om afsenderen af rådet bare er lidt klodset i sin formidling eller om de i virkeligheden er ude på at tromle henover en i al deres bedrevidenhed. Mest af alt handler det jo om kommunikation. Og det er jo så dét, der mangler her, og hvis ikke den snart kommer på banen, så er det snart for sent at klare det "som voksne mennesker"
Jeg er faktisk fuldstændigt enig med Louise. Jeg havde tænkt mig at forklare, hvordan jeg læser det, som Louise har skrevet, men det gør hun jo meget bedre selv lige her over  mvh. tina
Hvorfor er det så lige at i har den holdning... hvorfor kan svigermor ikke bare tro på at jeg har evnen til at vide hvad der er det rette for mit barn... hvorfor tror svigermor aldrig jeg gør det rigtige i de enkelte situationer?? Hva hvis svigerforældrene ikke er til at snakke normalt med, for det er forsøgt flere gange... til sidst opgiver man bare at blive ved med at sige det samme og det samme... jeg gjorde det klart at jeg ikke ønskede at min datter skulle være rundebarn, men det skid mine svigerforældre højt og helligt på hver eneste gang alligevel... Og når man så siger at jeg selv ønsker at barnet "bare" er hos sin mor bliver de stik fornærmede... dette er oplevet... men hvis ikke de vil lytte efter hvad jeg siger utallige gange så må de jo føle... for en ting er sikkert det ER MIG der er mor til det barn... jeg har altid svaret mine svigerforældre pænt og altid lyttet hvad de har at sige (dette kan mabi2 også bekræfte)... men det er bare ikke hver gang jeg er enig med dem og er jeg ikke det, så er det mig der er noget galt med i følge mine svigerforældre... dette vil jeg bare ikke finde mig i længere... jeg har længe bare ladet tingene gå ind igennem det ene øre og ud igennem det andet... men hvorfor skal de irettesætte mig når det slet ikke kender barnet (for besøge os gider de ikke)... hvordan skulle de så vide hvad der er bedste for MIT barn... brøn er forskellige så hva der virkede på deres børn er jo ikke nogen garanti for at det virker på mit....
må jeg give Peanut ret- hun er barnets mor, hendes ønsker skal overholdes, og kan man ik finde ud af det må man altså tag straffen. Jeg finder mig ik i folk gentagne gange overskrider mine personlige grænser. At det sker en enkelt gang ok... De kan ha glemt. Men HVER gang.. Nul
... debatforum, hvor vi jo debatterer det emne, der nu engang er oppe. I dette tilfælde problemer med svigermekanikken. Denne debat er halt på det ene ben, for vi har kun din udlægning af sagen - og det endda på skrift - hvor nuancer bliver svære at skelne. Vi som debattører kan kun svare ud fra det vi bliver fortalt. Ting vi sammenligner med vores eget liv og erfaringer og alt i alt giver det så et eller andet resultat, som vi så stykker sammen til et forhåbentligt brugbart svar. Det svar er vel at mærke måske ikke altid det man håber på som trådstarter. Her er det jo så vigtigt at huske, at vi der svarer jo ikke har patent på sandheden. Men måske kan vi alligevel sætte skub i nogle tanker og overvejelser. Og er det helt slemt kan man jo springe op og falde ned på vores mening. Jeg tror at problemet i virkeligheden er, at du selv er usikker på om det du gør er godt nok (når man bliver mor, bliver man samtidig evig bekymret). Det betyder, at når svigermor kommer med en stikpille - som måske/måske ikke er venligt ment - bliver det opfattet som kritik, som udløser mere usikkerhed. Det bliver selvfølgelig ikke bedre af, at din mand ikke er enig med dig i f.eks. rundebarnspolitikken. Og her har jeg så også bare at sige: Nej mor har ikke altid ret. Det kunne jo være, at dit barn netop er utryg ved fremmede, fordi hun aldrig rigtigt har været i fremmede hænder. Mine unger (Emma tre år) og Sine (fem dage) henholdsvis er og bliver rundebørn, og for Emmas vedkommende i hvert fald betyder det, at hun er meget selvstændigt anlagt også i større forsamlinger. Det er så sagen uvedkommende, for som Stute skriver "dit barn, dine regler". Problemet er jo så bare, at barnet også har en far, som ikke er enig i din politik, og han kan have ligeså meget ret som dig. Jeg slår derfor på tromme for, at du ikke arbejder på svigermors holdning til dig - men på din egen holdning til svigermor. En lille test: Ville du være lige så meget oppe med paraderne, hvis det var din egen mor/søster/veninde, som lavede disse numre?
gør vel som hun gør fordi hun vil barnet (og sikkert også dig) det bedste. Som der er skrevet ovenfor, så "tromler" hun dig jo ikke for at være ond, men med de allerbedste intetioner. Man kan ikke lave om på andre, men man kan selv flytte sig og ændre holdninger til tingene. Jeg håber for din mand, dit barn og dig selv at I får et bedre forhold og det eneste du kan gøre, er at ændre dig. Måske vil det endda have positivt eftervirke på hele familien?
Jeg har fulgt med i denne tråd på side linjen og egentlig ikke skrevet før, da jeg ikke har børn og derfor jo egentlig ikke hører hjemme på dette debat forum. MEN jeg har en svigermor som I alle mulige sammenhænge virker lige så træls som din!!! Jeg er stort set ikke enig med hende i noget som helst og de respekterer ikke mine grænser. Her tænker jeg på vores hunde, hvor mange gange har jeg ikke sagt at de IKKE skal have mad ved bordet og alligevel bliver der lige listet en frikadelle ned til dem, for "å de vil jo så gerne.." - hmm men nu har vi så også tre hunde der tikkker ved bordet pga SVIGERMOR og SVIGERFAR!!!!!!!! og dette er bare et lille eksempel, der 1000 andre ting, men det er noget som virkelig bekymre mig hvis vi en dag får børn. For hvis de ikke engang kan respektere min hunde opdragelse, hvordan skal de så kunne respektere det overfor et MEGET længe ventet evt barnebarn???? De er komplet umulige at tale til rette, de hører kun sig selv og det er svært at skære igennem og når jeg alligevel gør (jeg er rigtig god til at sige min mening), så er de jo sådan set ret ligeglade og gør alligevel hvad der passer dem. Nå, men jeg skriver kun dette fordi nogle mennesker bare er underlige og jeg synes bestemt det lyder til at trådstarters svigerforældre er sådan nogle af slagsen. Følelsen af, at de "overtager" når du er sammen med dem, den kender jeg selv alt for godt med mine hunde og det er PISSE irriterende og jeg ønsker dig alt held og lykke med at få din mand til at kappe navle snoren. (Min mand er min. 4 gange dagligt ovre hos hans forældre, da de kun bor 3 km væk, så jeg er 100% sikker på en intakt navlestreng og det er i en alder af 36 år!!!) Mange tanker til dig og så synes jeg ærlig talt at "kritikkerne" i denne debat stiller lige lovligt mange spørgsmålstegn omkring trådstarter og vender den 180 grader. JA jeg er helt sikker på at hvis trådstarter føler sig tråt på, så kan det sagtens være sandheden og nej det er ikke altid til barnets bedste at svigermonsteret tror hun lige kan tage over. Bedsteforældre kommer absolut til hver en tid i anden række og de skal kun være glade hvis de overhovedet får lov at deltage i barnets liv. Jeg ved ihvertfald at hvis vi engang får børn, så skal jeg fra dag 1 stille meget skarpe grænser overfor svigermor, for allerede nu, er der et voldsomt pres på at "hun altså gerne snart vil have børnebørn!" For øvrigt har hun da også meddelt, at dengang hun klarede hendes to børn, gik hun hjemme og passede dem til de var 12 år og det kan hun jo godt se jeg nok ikke vil gøre. Men da hun er pensioneret, så har hun allerede udnævnt sig selv til at være "dagplejemor" hver eneste dag, for "et barn har ikke godt af, at komme i institution" som hun siger. Hmmm det kommer så ALDRIG til at ske som fast ordning! kan I lige se det for jer??? Så har hun jo barnet i flere timer om dagen end os som forældre og så tror jeg da nok lige at hun vil overtage i en grad som jeg IKKE vil synes om!! Nå, men det var bare lige lidt fra mig. Håber I finder en løsning. Måske ved trådstarters mand godt at snak IKKE vil føre til en løsning men til yderliger konflikt - har I overvejet det senarie? Hilsen Mette med Xiado
skal kunne sige hva der danner grundlag for svigermors valg- jeg kender hende ik. Men netop derfor undrer det mig osse at andre er 110% sikre på det ik er for at være ondt. Sorry to say men har da selv haft en af de svigermødre der rent faktisk kun gjorde det hun kunne for at gøre alt trælst, værre og umuligt mv. De findes - nogle mennesker blir sådan hvis ik man er enig med dem
Jeg havde gået fuldstændig amok hvis jeg så nogle give mit barn choklad, kage, chips eller andet. Folk skal ikke give mit barn noget som helst uden de har snakket med mig først. Sådan er det bare. De fleste ved også min holdning til dette. Min svigermor vil 100 % også ha givet hende et eller andet uden vi havde sagt ja. Med en kommentar, åhh hold da op. I en meget sur tone. Heldigvis er vi enig om dette, min mand måske lidt for meget. For han er i den mening hun ikke skal have noget som helst sødt før hun er 10. Tror du er nød til at have din mand med på banen. Tror det vil virke bedre at han siger fra. Også sådan du ikke ender med at bliver vildt uvenner med den familie. Du hænger jo desværre på dem
blev født fablede svigermor om alle de vingummier, hun skulle have!! Vel vidende at jeg så rødt hver gang. Men jeg tog røven på hende sidst vi var der. Nu er johanne over to år og ved godt hvad slik er og hun må såmænd gerne få! Vi var til julefrokost hos svigerne og sofabordet var STOPPET med chokolade og marcipan.. og 5 børnebørn! På et tidspunkt går jeg i køkkenet og beder svigermor om en hårdt opvredet klud, fordi Johanne er smurt ind i chokolade og får et "må hun da ikke det?" i en let hoverende tone. Jow jow siger jeg venligt og roligt - det var egentlig bare for at skåne dine hvide uldmøbler. Klud kom frem og svigermor spurgte om hun måske skulle flytte chokoladen   - og jeg sagde at det måtte hun da selv om 
... er "sikker" på at svigermor ikke "tromler" for at være ond? Jo fordi at trådstarter skriver, at hun ellers altid har haft et godt forhold til svigerne. Jeg bryder mig egentlig ikke om at blive kaldt "kritikker", som en anden skriver ovenfor. (Går ud fra at den er møntet på mig). Jeg ved ikke om svigermor bare er en dominant heks, som ser sig selv som guds gave til børneopdragelse. Men der er nogle ting i de oplysninger, som trådstarter giver, der gør, at jeg prøver nogle alternative vinkler på problemstillingen. Det er jo ikke sikkert, at jeg har ret i mine betragtninger, men måske kan jeg skubbe lidt til opfattelsen af hvilke kampe der skal tages, og hvilke der bare skal passere. Og så skal man dælme også tage de kampe, som man har valgt at tage!
.... uden at jeg har læst alle svar og vil kommentere på hele indlægget.... Men jeg synes du tager fejl her: "  " Her synes jeg du tager fejl! Ja, et spædbarn har brug for sin mor, i allerhøjeste grad, men det passer altså ikke at de ikke har brug for andre end deres mor. Et barn har da godt af kontakt med andre. Alt med måde naturligvis, men at det kun er mor der kan bruges når de græder, den er lidt tam. Senere hen vil det også være gavnligt at give hende lidt fra dig, fordi du så får et udadvendt barn der gerne vil fremmede og tage kontant frem for de børn der aldrig tør fremmede og altid hænger på mors skulder. Det er bare ikke sjovt, hverken for bedsteforældre, familie eller moderen selv. Og det med at du selv vil holde hende når I er til familiekomsammen og ikke vil overlade hende til bedsteforældre eller andre, er du sikker på at det ikke bunder i dig selv? Jeg kan tolke det såddan at du ikke ønsker kontakten til resten af familien og derfor er det lidt en redning for dig at du kan sidde med den lille og være fordybet i hende og ikke i festen?
Man kan altså ikke bare konkludere, at børn bliver udadvendte af at være i armene på andre. Vi har tre børn i familien. Et har været rundebarn, indtil hun sagde fra, og hun er i dag det mest sky barn, man kan forestille sig. Hun er 2½ år, og når hun er med ude, skal hun bæres af far eller mor, hun nægter simpelt hen at sætte fødderne i jorden. Hvis andre kigger på hende, kan hun blive helt ulykkelig. Det er faktisk ret synd for hende. Så er der mine barylere, der nu er otte måneder. De bliver ikke udleveret til andre, før de klart og tydeligt har vist, at de gerne vil. Der skal være øjenkontakt og smil til den voksne, så er vi ok. Kathrine skal lige have lov til at kigge fremmede an på afstand (hvis man stikker sit hoved ned til hende som det første bliver hun drønmuggen), men hvis hun lige får den tid, hun skal bruge, så er hun også klar til tant og fjas. Frederik er stort set altid klar. Begge synes, at andre mennesker er drønspændende, og i dag spurgte jeg kathrine, om hun ville over til en veninde - så grinede hun og rakte ud efter hende. Jeg siger ikke, at rundebørn bliver sky, imens "mors børn" ikke bliver, for børn er forskellige. Dem, der er bedst til at vurdere, hvad det enkelte barn har brug for, er dem, der kender barnet bedst, og det vil sige mor og far. mvh. tina
  Dette sagt på trods af vores søn fra starten har lært at det er ok at være ovre hos andre. han var ik ret gammel da farmor måtte passe ham fordi vi skulle hjælpe min mor med at flytte. Han tog det pænt, så vi prøvede igen... Det gik igen fint... Derfra har bedsterne fået lov at passe ham når de vil og vi skal noget. Vi har hele tiden haft et barn der er blevet udadvendt, og er glad for andre- gerne vil over til dem mv. Han kan selvfølgelig osse sige fra- og det skal dælme respekteres. Jeg havde brug for at andre kunne tage ham- fordi der jo da altid kan ske et el andet med en, så andre skal kunne tage barnet. Derfor skulle han selvfølgelig osse lærer deres duft at kende, så han var tryg ved dem. Og det blir et spædbarn kun på en måde. Der er jo så her heller ik tale om decideret rundtebarn, selvom andre- hvis de gerne ville fik lov at holde ham. Min kusines datter på 10 holdt ham dagen efter fødslen, og min kusine. Ellers ingen. Til barnedåben fik et par stykker lov- så blev han sendt ud til farmor og farfar (da han levede endnu), så han fik ro fra festen. På trods af han osse sov fra en del af den... Men han skulle ikke stresses, få det skidt over alle menneskene og lydene (det var jo først bagefter vi fandt ud af han var højsensitiv mv).
lade dig vide- at absolut bedste ergo i landet (der er to steder man har spisevægrings babyer/småbørn) Odense og Kolding. Er Ulla Lebahn i Kolding. Hun er den med absolut største og bedste viden på feltet. Det var hende vi var hos - heldigvis valgte jeg ambulant og det var nok selvom de ik troede på mig dernede umiddelbart. Vil du vide noget om spædbarns spisevægring - ha tlf nr så du evt kan snakke med Ulla el lig. Så bare send mig en pb, så skal jeg gøre hva jeg kan. Min søn er reelt ik for tidlig født iflg termin dato. MEN han har på alle måder været som en for tidlig født. Bag ud på alle punkter- højsensitiv, vejede og målte 2500g og 47 cm ved fødslen osv osv. Det er SÅ vigtigt det er den rigtige person som kommer på banen om end det "kun" er ved at ske, el allerede er det hun har. Det er simpelthen ultimativt. Nu ved jeg godt at du måske ik kender til Ulla. Men var det jeg selv eks. der stod i situationen ville jeg som minimum selv kontakte hende, og bede personalet gøre det samme. Nu husker jeg ik hvor i ligger henne (sygehus) - om det er Odense... For som sagt er der to steder - men Kolding/Ulla er som sagt de bedste på feltet
Det er muligvis hende de har fortalt om og har i tankerne, for min sygeplejerske sankkede om nogle fra Jylland vi kunne få ind over hele forløbet   Hører hende ad i dag, og ellers sender jeg dig en PB. Har fulgt dine indlæg fra sidelinjen, og i har bestemt også haft et hårdt forløb   og har stor respekt for dine egne initiativer og udholdenhed. Du kende jo godt følelsen af at kigge på sit barn og være dybt frustreret og ked af det på deres vegne. I dag er hun mere passiv i den vågne periode, og tro mig det har været fristende bare at hælde på sonden.. SOm mor, synes jeg man have meget is i maven i det her forløb, og de våde bleer er meget begrænsede, men stoler på fagfolkene og heldigvis er der evaluering i dag.. Ikke mindst har jeg ondt af vore lille Laura på 2, der jo også får påvirket sin hverdag PT.. Hun er heldigvis en stærk lille tøs, men håber snart vi knækker koden, så Maja spiser igen
hejsa, den berømte Ulla her har heldigvis en hjemmeside og er super sød til at svare. Det er et helvede at sondeafvende, og hvis i kan få lov til at komme til Odense gør det!!! De er super søde og ved virkelig hvad de snakker om. Desværre har de ikke så mange pladser, som man kunne ønske. Vi har selv været der, men opgav pga tøsen var får dårlig. Hilsen katarina
det var da en rigtig god hjemmeside   tak for linket.. Og for øvrigt en rigtig fin hjemmeside du selv har.. og et par skønne børn. Men sidder med en underlig fornemmelse, da vores lille pige passer lige ind i de eksempler hun beskriver. BÅde den meget tidlige fødsel og gane-spalten der øger riskoen.. Vidste det jo godt, men bare noget andet at se det på på skrift  Håber inderligt ikke vi skal hele den vej igennem, synes vi har nok PT..
Ulla er ikke i Odense- hun er i Kolding. Naddie: Hvis der snakkes Jylland, kan det kun være Kolding i og med der kun er de to steder man gør i det desværre. Og heldigvis er det jo osse der Ulla befinder sig. Ja jeg kender frustrationer- men mine de værste var nok i forbindelse med rent faktisk at ha lyttet til SPen på trods af det gik mig imod, og dermed så pressede jeg ham. Det gjorde det jo kun værre. Det nagede et stykke tid efter... Men har osse gjort at en anden gang- så har jeg jo lært at jeg skal lytte mere til mig selv. Småbørns spisevægring er desværre ik ligefrem det mest kendte fænomen.. Mange forældre må selv tænke tanken og skride til evt handling da ingen rigtigt kender til det, ej heller alment praktiserende læger. Ulla arbejder hårdt på at udbrede kendskabet, men står jo ret meget alene... Jeg er lidt harm over man ik gør mere for at udbrede det- og snakkede medm in SP om det netop. Osse at jeg mente at SPere burde ha noget kursus i at se den slags måske. Kunne hører hun blev irriteret og svaret var: Jamen der er ik ret mange børn med det... Nej svarede jeg, men det er da ik mindre vigtigt netop når der er få og man derfor ik løber ofte ind i det. Det er jo vigtigt at se det i opløbet... Det mente hun ikke var nødvendigt til min store forundring... Det er faktisk rigtig trist at se på at man ik gør mere, i noget der rent faktisk er så vigtigt som dette - at give børn et naturligt og sundt forhold til mad... Det kan jo undrer en når der er så meget fokus på eks fedme, og man ved der er meget af det modsatte af fedme ligeledes. Sørgerligt...
Stute: Er fuldstændig enig. Det er jo desværre ikke alle der har styrken til at holde fast på deres, når de står op mod fagfolk Vi har nu stoppet dette "forsøg" med at gøre hende sulten, for det hjalp os ingenvegne, andet end hun bare sover og sover og får mindre og mindre energi..Hvilket vi jo godt vidste var en risiko. Ny plan: om 3 uger kører vi hende på grød, tudekop og supplerer på sonden nogle måneder endnu. Håber hun elsker grød og synes tudekop er den bedste opfindelse  Næste skridt er nemlig lige præcis Ulla fra Jylland, hende har de brugt før..
uh hvor gammel er det lige at hun er nu?? hvis ik hun vil ha grøden mv- så pres hende endeligt ik- få fat i Ulla ASAP i stedet så. Vil hun få alm sonde ind til om tre uger når i skal afprøve det andet så? Jeg sys bestemt heller ik det lød el tegnede godt at hun gik i hi og det bare blev værre og værre... Er glad for at hørei har stoppet det nu - du er moren, og nogle gange ved man faktisk bedre end fagfolkene alligevel - fordi man kender sit barn på en helt andet måde. Bare se på os- de troede ik på det gik uden vi lå i Kolding en uge mere minimum med intensiv behandling. Jeg sagde nej- manden sagde nej. På trods af det så var vi førdige før Ulla overhovedet havde ventet- fordi jeg kender min dreng og vidste hva det var der ville virke for ham  Hold hovedet højt- tro på jer/dig selv...
Ja, det er skide svært at sige fra over for sundhedspersonale! Men man lærer det   Og man finder også ud af, at det kan lade sig gøre. Med Kathrine blev sonden jo bare snuppet - med skidt resultat. Da turen nåede til Frederik, og de ville snuppe den, sagde jeg bare nej. Det kunne de ikke forstå, men det var bare så vigtigt for mig, at jeg havde den tryghed, at sonden var der, så JEG ikke sad og hidsede mig op over, at han måske ikke spiste nok fra flasken. Vi var på sygehuset, og så er man jo lidt underlagt deres regler - men han fik lov til at beholde sonden. At han så selv pillede den ud et halvt døgn efter, er så en helt anden sag   Men så aftalte vi at vente med at putte den i, men at den skulle genlægges lige så snart jeg bad om det - og jeg tror faktisk, at den tryghed var årsagen til, at jeg stadig kunne tage det roligt, han spiste fint, og at det ikke blev nødvendigt. Jeg tror, sundhedspersonaler nogle gange glemmer, at det er utrolig vigtigt, at forældrene er med og har det godt med forsøgene. Hvis forældrene ikke har det godt med det, vil babyen også reagere (dårligt) på det. Min oplevelse er også, at hvis man siger blankt nej til den første løsning, de kommer med - så har de faktisk flere løsningsforslag i posen   Det oplevede jeg, da jeg bad om at blive udskrevet til patienthotellet - vupti, samme dag var der sørme en mor-barn-stue til mig. Det skulle jeg bare have gjort meget meget meget før! Jeg har i øvrigt også haft Ulla inde over med Frederik, fordi han ikke kunne finde ud af at sutte. Det var en god oplevelse. Hvis jeg var jer, ville jeg prøve at hive fat i hende, om ikke andet så til en snak om, hvilke muligheder, der er for at hjælpe tøsen. Så I også har en pose, I kan tage fra, hvis plan A ikke lige går som ønsket  Endelig så tror jeg, at du skal huske dig selv på, at så længe tøsen får sonde, så mangler hun ikke noget   Og der er jo en fysisk grund til, at det er svært for hende at spise - når den er udbedret, skal hun nok komme efter det, hvis I ikke har fået hidset jer og hende op til, at mad generelt er et probem   (Håber at det kom ud på den positive måde, som det var ment  )Her hjalp det meget på Frederik med hjælpen fra Ulla Lebahn, og han blev bedre til at spise, dog måtte han blive på flasken i stedet for amning. Men han blev helt fænomenal, da det primære problem (kiss-kidd) blev løst. I dag er han faktisk bedre til at spise fast føde end sin søster  Pøj pøj med det! mvh. tina
Hun er nu 5 mnd men havde termin d 6 novenber så sådan ca 3 mnd udviklingsmæssigt.. Hun har fået smagsprøver den sidste måned for at motivere hende og for hun ikke skulle klappe munden fuldstændigt sammen og det har hun INDTIL videre været glad for.. Hun kommer til at være på sonde et godt stykke tid endnu, for selvom hun spiser mos/grød vil der jo gå et stykke tid før hun kan leve fuldt af det. Så vil hun få mælken i en tudekop og resten af hendes behov fylder vi op på sonden.. Har både en fantastisk nenatal-læge, min sundhedsplejerske og vores specialsygepljerske med inde over det hele, og de har alle fulgt os fra fødsel. de har før arbejdet sammen med hende ulla, så de kender vel den rette procedure   de er gode til at lytte og vejlede..stoler på de gør det bedste og det rigtige for både os og maja. og ja det her forbandede år skal bare gå så hun bliver lappet sammen
Hej, Så er de sidste barselsdage talte - på tirsdag starter vi igen op til en hektisk hverdag. Og ved I hvad - jeg glæder mig faktisk ;o) Men selvfølgelig fylder tanker om en hverdag med 2 fuldtids stillinger og 2 små børn da en del. Hvad har I af gode råd og ideer? Min plan er at lave mad til minimun 2 dage af gangen, og ellers har jeg en ide om at børnene skal sove så længe som muligt om morgenen, og så spise i institutionen. Husligt er der ansat staldpige, som tager morgentjansen med hestene - og hushjælper som rydder op, gør rent og stryger mv 2 gange i ugen. Så der bør bestemt være mulighed for ren kvalitets tid med børnene når vi har fri ;o) Og så nyder jeg bare rigtig meget at dagene bliver længere og varmere ;o) Så hit med alle de gyldne råd ;o) Mvh Lene
Hej Jeg er snart desperat. Min søn er to år og 8 måneder. Han sover dårligt om natten. Han er nem at lægge om aftenen, men efter et par timer vågner han med mellemrum og det står på resten af natten. Nogle gange skal han bare have en tår vand, men i disse dage klynker han i søvne det meste af natten, og hvis man ikke trøster ham, vågner han rigtigt og blir endnu mere ulykkelig. Jeg starter som regel med at lægge mig ind til ham ved 23-tiden (han kommer i seng kl. 19.45). Så er der ikke så langt, når jeg skal hen og trøste ham. Hvis han så blir ved at sove dårligt, tager jeg ham ind i min seng, så jeg kan ligge ned mens jeg trøster ham/holder om ham. Så er der også chance for at jeg selv får sovet lidt ind imellem. Hvis jeg bare lader ham klynke, tager gråden til og vil slet ikke stoppe. Han virker frisk, når han står op om morgenen, så jeg tror det meste klynkeri er i søvne, men det er meget højt og man kan på ingen måde sove for det. Han taler af og til i søvne og siger han er bange og vi har prøvet at snakke meget om det, han er bange for. F.eks. ulve og krokodiller. Jeg fortæller at de ingenting gør og der ikke er nogen som kan gøre ham noget osv. Han virker glad og tilfreds, når vi snakker om det, men om natten er den gal igen. Andre gange virker det ikke til at han har decideret mareridt, men vågner bare og er forvirret og ked af det. Nogle gange griner han højt i søvne men et kvarter efter klynker han højt igen. Han har i perioder sovet helt fint, men lige nu er den helt gal. Jeg er alene med ham, da min mand lige er taget ½ år til Afghanistan. Det har jeg også talt meget med min søn om, men det virker ikke til at gå ham på. Han ved godt at far rejser meget i perioder. Det er han vant til. Min mor og svigermor vil gerne hjælpe mig, men der er ikke andre end mig og min mand, som kan tage vores søn om natten. Så skriger han bare på sin far og mor. Han er en meget følsom og sensitiv lille dreng, som tager ting meget nært. At skælde ud hjælper på ingen måde. Jeg er ødelagt af mangel på søvn og har jo også lige et fuldtidsjob og et hus at passe. Please hjælp mig! Mine øjne hænger nede på kinderne. Jeg føler mig som verdens dårligste mor, men jeg gør mit alleryderste. Hvad gør jeg galt? PS: Han spiser fint og er sund og rask, glad for sin vuggestue, osv. Vi har altid været gode til at lade ham passe ude, netop så han kan blive vænnet til det. Vi er ikke overpylrede, han må altid gerne være hos andre mennesker, men er ikke meget for det. Men det er som om, det ikke blir bedre. Han er altid meget skeptisk over for nye mennesker. Han sover ca en time til middag. Hjælp!
Hvor længe har det stået på, og hvordan startede det? MVH Pernille.
Hej Pernille Jamen han har aldrig været en supersover. Kun meget få nætter sovet helt igennem. Men den sidste måned har han sovet rigtig dårligt (det er MEGET i perioder). Han har lige været hos børnelægen og er blevet tjekket igennem. Og når man spørger om han har ondt nogen steder, siger han nej.
Det du skriver lyder meget som hvordan min dreng var.. han kunne vågne hver anden time og græde. og kalde på mig hele tiden. Vi fandt dog frem til problemet at han faktisk var begyndt og blive mørkerad, og samme aften/nat som vi lod ham sove med lyset tændt, sov han igennem hele natten og har gjort det siden. Så måske det er det samme med din dreng???
tid siden er det far tog væk kan det evt have noget at sige min skriger også efter sin far hvis han ikke er hjemme
Jeg vil da gerne dele min fødsel med jer allesammen  Natten til torsdag den 25/11(havde termin 25/11)kom slimproppen og de første smårveer starter kort efter. Fredag morgen kl 7 ringer vi til fødegangen og de vil gerne se os. Bliver undersøgt kl 10 og får at vide at jeg kun en 1 cm åben!!!!! Øv ØV Så de ville sende os hjem igen, men da jeg havde haft for højt den sidste måned og stadig havde det, ville de gerne tage en blodprøve for at se om alt var som det skulle være. Kl 13 får vi en stue, og kl 16 fik vi svaret på blodprøven, alt er ok, men jeg er nu 4 cm åben så de beholder os. Så gik det stærkt Bliver undersøgt kl 18.30 da smerterne var fuldstændig sindsyge og jeg ville MEGET gerne have en rygmarvs blokade. men den gik ikke for jeg var fuldt åben. 18.45 tager de vandet og jeg må så småt begynde at presse. Men så bliver fostervandet grønt og de vil have hende ud NU!!! Ind på stuen kommer en overlæge og 2 ekstra sygeplejesker, med en sygekop. Overlægen der skulle tage hende med sugekoppen sagde at der nok gik 7-8 veer før hun var langt nok nede til at han kunne sætte sugekoppen på. 7-8 VEER!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!! Det kan du godt glemme og så pressede jeg alt hvad jeg kunne. og efter 2 veer nåede han lige at få koppen på og så kom hovedet og kroppen i veen efter. Så 19:50 et dette lille vidunder født.     I dag er hun 8 uger og er en nem lille mus  Signe
stor, lækker lille baby   - tillykke!!
Hvor er hun lækker, ihh der er intet som små nyfødte, de er bare vldt nuttede 
Elsker det sidste billed... Og hun har da bare en super fin størrelse!
... de pæne ord.  Hun er bare så skøn  Som tak for de fine ord får i lige nogle nye billeder  2 mdr     Signe
Det kan være en rigtig god ide at starte med, at opdrage svigerforældrene INDEN man får børn. I hvert fald har mange lange snakke om forventninger og holdninger til børn, børneopdragelse, og bedsteforældrerollen helt sikkert hjulpet til, at der ikke er nogen komplikationer i forhold til mine svigerforældre. Disse snakke gjorde også, at jeg som mor blev opmærksom på nogle af de ting, min svigermor gik og grublede over. F.eks var hun meget ked af, at hun selv kun havde drenge, for så blev hun jo aldrig mormor, og hun syntes altid det var mormødre der blev spurgt til råds, når der var noget med den lille, for selvfølgelig er det en kvinde nærmest (som regel) at søge råd ved egen mor. Hun var altså bange for aldrig at blive den, der kom tæt på, og hvis mening var god nok. Det har jeg så valgt at tage til mig  Bare lige et lille sidespring i debatten, og et godt råd til de der endnu ikke har fået børn.
Han er vant til at far er meget væk. Han kan sagtens bruge mor, hvis far ikke er der og omvendt. Han sov også rigtig dårligt ugen inden min mand tog afsted. Så det kan ikke være det. (Han tog afsted mandag) Jeg prøver at have en lampe tændt i nat. Men kom gerne med flere løsningsforslag. Han plejer slet ikke at have et problem med mørke.
af at hans far ikke er der- uanset hvor glad og tilfreds han virker, så er det simpelthen umuligt for sådan en bette fyr ikke at være påvirket af det, bare fordi han godt ved at "far rejser altså meget". Og derfor kan det sagtens være det. Det kan osse som en anden skriver være mørket- el tildels en blanding.
Altså Oscar kan jo ikke vide om far i er Jylland i en uge eller Afghanistan i ½ år, da han tog afsted i mandags!! Min mand er meget tit væk en uge eller to og der har han (Oscar) sovet ganske fint. Og som sagt sov han også dårligt ugen inden min mand tog afsted. Så jeg tror ikke, det er det.
Jeg tror han har lidt vrøvl med ørerne. Tag et smut til ørelæge - en rigtig ørelæge og få ham tjekket.
gør dette om natten hvis han skal tisse, det var sådan vi smed natbleen, nå han pyldrede kom han ud og tisse, han kunne ikke lide at sove i våd ble.... han bliver 7 år i år og gør det stadig, og nå han bliver passet ude tror folk han har ondt i maven, maridt osv, og knægten skal bare tisse..... han var 2½ da det startede.....
Tager du ham ind i din seng hver nat når han begynder at pylre? Går hans pylren over, når han sover ved dig? Er du ked af, at din mand er i Afghanistan ? og viser du det, uden du egentlig tror det? Børn opfanger disse følelser! Men ellers er jeg tilhænger af at få ham tjekket ved en rigtig ørelæge eller evt. tandlægen!
Hej Jeg synes også det kunne lyde som noget med ørene. Har selv et øre barn og det kommer som regl først når hun ligger ned. Når det så er sagt ja så kan det jo også "bare" være maridt han døjer med for tiden. Alle mine børn har gjort det i perioder, da de var små. Men det er hurtigt holdt op igen. Håber du finder ud af hvad det er, for det er ikke sjovt, når man går rundt og er død træt, fordi man ikke får sin søvn. Husk bare at hvis ud vil have tjekket ørerne så gå til en rigtig ørelæge 
Haha ja det vil jeg nu også skyde på. Det gjorde min søster også da hun var lille. Ned og tis og så sov hun. Det var også pyller og gråd med lukkede øjne. Og hun græd hele vejen på toilettet og til bage i senge hvor hun gik ud med et lys  Åhh børn er søde 
Min datter på 2 år og 9 mdr gør FULDSTÆNDIG det samme! Det har nu stået på i 14 dage. Hun har heller aldrig været rigtig god til at sove og har nemt kunne vågne 3-4 gange på en nat bare for at skulle puttes igen. Vi har fundet en sammenhæng med ørerne. Hun skal derfor til ørelægen og have tjekket drænene i morgen tidlig. Men vi har lagt hende på en madras i soveværelset, det har minimeret det til en enkelt gang i løbet af natten. Hun kan godt klynke/pive lidt i løbet af natten men lægger sig selv til at sove igen, går ud fra at det er fordi hun kan høre os.. Jeg vil råde dig til at gå til en rigtig ørelæge, vores egen læge blev ved at sige at der intet galt var med ørerne, så tog vi til ørelæge og hun havde brug for dræn i begge ører, efter der hjalp det gevaldigt på hendes søvn. Nu er det kun i perioder og har indtil nu hængt sammen med en mellemørebetændelse (hun har ingen andre symptomer på mellemørebetændelse!) Jeg VED hvordan du har det og det er IKKE sjovt. Jeg er gravid i 29. uge og jeg er TRÆT, mega træt!
Jeg har Astrid på samme alder, og oplever noget nær det samme. Hun har altid været super til at sove om natten, knap så meget om dagen.. Men har kunnet sove for lillebrors natteuro. Men da min mand tog 1 uge på skole, vendte det. Hun vågnede om natten, klynkede først, så græd hun og var jeg ikke hurtig nok så skreg hun! Så vækkede hun lillebror - det var noget værre noget.. Først holdt jeg hende i hånden. Det hjalp, lige til jeg slap. Så lagde jeg mig på en madras i hendes værelse væk fra sengen. Det hjalp straks. Lige til jeg enten stod op eller gik ind for at se til Andreas. Så var den gal igen! Jeg prøvede da at åbne døren til gangen, også tænde lyset der, så der lige kommer en sprække ind. I starten var det ikke nok, men så gik jeg ind til hende flere gange og sagde at mor sover lige ved siden af.  Så hjalp det  Når hun blir puttet nu, er det også med åben dør. I starten var det heller ik ok, men det tog lige en aften eller 2 efter faren var kommet hjem igen, så gik det over  Tror det er noget trygheds-noget, og så længe jeg får lov at sove i min seng, så er det fint for mig med det tændte lys  Også er hun meget bevidst om hendes far er der eller ej - også selvom det har været meget mig, der er på, og han har været afsted før..
Jeps her var det ørerne igen - et stk lukket dræn og galopperende mellemørebetændelse (selvom der ingen symptomer er, ikke engang snot!) Så start med at få tjekket ørerne 
Stort set alt sammen. Dog er han kun 2 år og 1 måned. Men det kunne lige så godt være mig der havde skrevet det indlæg. Vi har netop fået tjekket ører i går ved en ørelæge og umiddelbart var der ikke noget at komme efter. En smule vædske i det ene øre, men ikke noget alarmerende. Skal dog til kontrol om 4 uger. Men jeg er også ved at blive vanvittig. Gør det ikke bedre at vores søn, kun vil mig om natten. Ikke engang farmand duer.
... at jeg går ud fra at din mand arbejder i Forsvaret, ville jeg nok prøve at kontakte deres psykologer, for at høre om de har et godt råd. Alternativt andre pårørende. Mener der er en særlig underside for pårørende til udsendte på min-mave.dk (eller en af de andre gravidetshjemmesider), hvor der måske også kan høstes erfaringer. At din knægt ikke tidligere har reageret på at far er væk, betyder ikke, at han ikke vil reagere nu. Han bliver jo mere og mere bevidst med alderen, og han kan nok godt mærke på dig og andre omkring jer, at far ikke er taget til Jylland denne gang.
her i huset skyldes det også smerter, når tøsen ikke vil sove. Hun skal så lige et smut forbi hendes kiropraktor og rettes, så er hun kørende igen. Her virker det også på snot. Hvorfor ved jeg ikke, men det er tydeligt. Håber i finder ud af problemet. Hilsen Katarina
Eeeej, jeg har dårlig samvittighed...  Har netop idag erfaret at den første vaccine skal være når de er 3 måneder og ikke når de er 4 måneder som jeg var overbevist om  Hvad sker der ved det? Rykker man så "bare" vaccineforløbet eller er løbet kørt? Eller skal han så have 2 vacciner næsten oven i hinanden - for efter havd jeg kan se er den næste når han er 5 mdr? Hvad gør man? Ud over at ringe til lægen kl. 09:00:01 imorgen og bestiller en tid... *øv* mega træls med så mange ting om ørerne hele januar og december og man tror man har styr på det hele, indtil man kommer til at kigge ordentligt i papirerne... *øv igen*
Jeg er nu altså også en klovn til sådan noget. Mine tøser vi 3 1/5 måned, da de fik den første, og de var 6 mdr, da de fik den, de skulle have haft, da de var 5 måneder. Lægen virkede ikke bekymret overhovedet. Du ringer bare i morgen og bestiller tid, så skal lægen nok fortælle, hvornår du skal komme igen til næste vaccination 
Sofus var syg da han skulle vaccineres ved 3 mdr, og blev derfor først vacc ved 4 mdr efter lægens anvisning, så ingen alarm  Så rykker man bare den næste vaccination (hvilket minder mig om at jeg nok hellere må få ringet og bestilt tid til denne i morgen  )
pyh ha, det beroliger da en smule - tak! Troede lægen indkaldte til vaccination selv - gjorde han nemlig med Emma. Men man bliber åbenbart klogere her i disse sparetider  Må jo høre hvad han siger imorgen,men æv - træls at misse sådan en "begivenhed"...
Jamen for pokker.. Så er det vist heller ikke værre.. De har sat en alder, for at vi forældre får det gjort - samt at det selvfølgelig er et hensigtsmæssigt tidspunkt.. Men hvad skulle lige ske? 12 års vaccinen er rykket til det 5´ år - fordi mange forældre ikke fik overtalt de 12 årige til vaccinen..
garanteret alligevel have ventet eftersom han skulle opereres - de rykker det bare så det passer!!!!
Var hos lægen idag og bestilte tid til vaccine. Gik derop (med en tid) da Simon stadig hoster ogjeg syntes efterhånden det er lang tid + det lyder ikke særlig godt når han gør det. Så fik tjekket lungerne og der sidder heldigvis ikke noget her, så han skal "bare hoste færdig" som lægen sagde  Syntes godt nok han er længe om at komme over det når man tænker på han begyndte at "skrante" den 16/1. Mht. vaccine var det heldigvis helt ok og vi fik en tid på fredag, men kun hvis han er oven på ellers rykker vi det (igen). Så det var dejligt. Var lidt nervøs for hvad man gør - der må jo være en grund til det hedder 3 og 5mdr. Men det er åbenbart ikke så fastlåst som jeg troede. Skønt. Nu vil vi så bare gerne have at lille Simon kommer HELT oven på igen.
vi fik rykket vores med tøsen op til et helt år pga undersøgelser en masse, det er ikke noget at have dårlig samvittighed over, ungen overlevet fint. Den bette skulle have en da han var 4, men det skulle tøsen ikke så det havde jeg da totalt glemt alt om, så den fik han først da han var 5 ... og han har det nu fint nok med det, og lægen sagde det skete der intet ved.
Hej piger, jeg har haft ´lavet en tråd omkring at få godkendt et navn, og har så fundet ud af at en måde man kan få det godkendt på er ved at kunne bevise at mavnet er godkendt som drengenavn i et andet land  det er godkendt som pige navn her i da, men vi vi vil gerne ha det godkendt som et unisex navn så vores søn kan hedde det  er der nogen der er snu med en computer der kan finde ud af for mig om mavnet Malli er godkendt drenge navn i andre lande, og gerne linke til det i den anden tråd er der linket til hvad navnet betyder, jeg kan bare ikke se i hvilket land det er, måske nogen kan finde ud af at finde på skrift at det er godkendt drengenavn der og hvor det er ? håber nogen vil hjælpe kuns
links til den anden tråd er her