jeg er også snart ved at opgive min egen. I dag var hun så svært træt af, jeg ville have hende til at lave noget, at jeg bare skridtede på banen. Og så siger man, heste ikke kan tale.. Jøsses, de øjne skældte mig hæder og ære fra i dag, og dybe suk.. Sikke en afslappet og glad hyp jeg fik, da hun opdagede, jeg ikke ville kræve noget særligt af hende. Nå, det jeg ville sige var, at nogle heste får bare sådanne perioder. om de er fysisk eller psykisk trætte af at gå med rytter   Uanset skal det respekteres. Ellers svier det til egen numse. Jeg gider i al fald ikke se på sådan en sur hest. Jeg forstår dig 100%, jeg vil selv gerne videre, min hyp ikke vil være med til på nogen måder, men har accepteret, at jeg kommer ikke videre med hende. Det med længere tøjler - du kan jo sagtens træne med længere tøjler. Det er jo en trænings-metode, hvor hesten får større gang, fordi den får frihed til mere afskub. Du skal jo ikke slippe tøjlerne helt, men ellers kan du træne lidt western. Det nyder min, en western rytter sagde, hun havde naturligt talent for western, men jeg bruger det kun som supplement. Der er mange gode ting i det, du kan bruge i dressuren. Lone
jamen det er ret tydeligt synes jeg at hesten overhovedet ikke forstår hvad den skal... at samle tøjlerne op for at få hesten mere samlet er da også helt galt på en så ung hest... Kan din hest dreje for tøjlerne, stoppe fpr tøjlener, gå frem for schenkel osv... alle disse signaler skal være på plads så kommer resten af sig selv og det bedste er at du undgår en snotforvirret hest (og en irriteret rytter) hvis du rider med adskilte signaler... så med fare for a gentage mig selv vil jeg nok anbefale dig at læse "ridning på hestens præmisser" eller tage til silkeborg og ride lidt hos Susan K...
Du kan sagtens forlange noget af hendes bagpart, uden at skulle samle tøjlerne op, hvilket hun jo tydeligvis ikke synes om. Hvad med at lave en masse temposkift og overgange, det er super godt for muskulaturen på sådan en ung hest, især hvis den går afslappet og løfter ryggen. Slangegange med overgange ved hvert skift, spiralvolter (du rider langsomt volten mindre og mindre, dererfter større igen) er rigtig gode lydigheds og styrkeøvelser. Alt dette er med til at gøre hende stærkere og mere engageret i bagparten, og kan du lave det for en løs tøjle er det jo helt super. Hun vil helt af sig selv hæve halsen op når du laver temposkift, når hun er stærk nok til det.
Den ved ikke hvad der forlanges og når den er så ung kan du ikke "ride" det ind i den. Longer den med indspændingstøjler! De behøver ikke være stramme og det behøver ikke være mere end 10 minutter. Den finder ud af hvad det drejer sig om og de fleste heste bliver derfor væsentlig bedre at ride. Mange hilsner Annette
skriver, prøv og læs noget om McLean  Jeg ville ikke drømme om, at give den indspændingstøjler på, og forvirre den endnu mere  Mvh Jannie
heste ikke kan finde ud af tingene så er det FORDI DET E R SVÆRT for dem. Man må så finde ud af HVORFOR det er svært: noget fysisk i vejen = løs problemet unghest/genopretningshest mæt af indtryk og krav = ferie en måned signalforvirring= rid med adskilte hyp og stop signaler ...find selv på mere.Og så er det 100% rytterens ansvar at løse op for problemet. Du beskriver en 5 års hest som din præs siger at du rider en masse stævner på. Det kan jo altså simpelthen være den er lidt træt af at være sammen med dig på den måde og den måde du rider - med alle de krav du stiller ??? Hvis mine blev redet med dobbelt signaler som Mette beskriver lige ovenfor - så slog de bak psykisk ila meget kort tid. Man kan altid komme videre med en hest - kunsten er at føle sig ind og finde de metoder den kan have, arbejdsmæssigt- også når vi beder om mere, med stigende uddannelse. Eva
Med en masse stævner mener jeg jo ikke HVER weekend.. lige nu er det for eks snart en måned siden sidste stævne... og skal ikke igen før midten af november... Når jeg rider varmer jeg op i skridt for løse tøjler, og forlanger lige så stille at hun skridter mere og mere over... tager efter 5-6 minutter lidt fat i tøjlen og ligger hende dyb og bøjer hende til hver side.. når jeg har redet sådan i nogle minutter rider jeg enten lidt schenkelvigninger eller versader, hvis hun ikke er i humør til den slags skridter jeg lidt mere, og sætter så frem i trav hvor hun også ligges lang og dyb for at bruge ryggen ordentligt... det er først når vi kommer til det punkt hvor jeg sætter mig ned, og "rider", at hun hysser.. og så skal hun ned i skridt, og dyb igen før hun er hysset af... og det er ikke fordi jeg sidder med hælene/sporene i siden af hende, for det er jeg opmærksom på..
Hej Sandie86, Jeg kan bekræfte, at vi har en hoppe, som reagere præcis som din. Hun er bestemt ikke signalforvirret eller stævnetræt. For det første er hun slet ikke begyndt at starte stævner endnu pga hendes manglende afslappethed ved nedsidning og kontakt med tøjlen - og knapperne er altså installeret korrekt på hende   . Hun har utrolig tænding, men er samtidig let nok at ride - bare ikke når man sætter sig ned og tager mere kontakt på tøjlen. Det er ikke altid hun reagere på det - hun kan også sejle derud af og være noget af det lækreste og så tænker vi - weee nu skal hun snart til stævne - for så at ryge ind i en periode, hvor hun er ultra spændt og tændt. Vi har prøvet mangt og meget - forskellige træningsmetoder osv. Men det som hjalp allerbedst, det var faktisk mental-træning af rytteren   . De fungere optimalt når de "hyggerider" men så snart min datter skal have undervisning eller fokusere på at gøre sig klar til stævner, ja så går det i fisk for dem. Naturligvis giver det en masse rideture med skuffelser og irritation. Men nu er kurven vendt - og der kommer flere og flere gode rideture. Skuffelserne er stadig lige store for min datter de dage hvor de bare ikke fungere sammen - men hun kender løsningen nu og går ikke længere og tænker "hun fejler nok noget - det er nok sadlen, det er nok undervisningen, det er nok..." Hun ved problemet løses hos hende selv. Nogle heste er bare super følsomme og hun er så en af dem som man skal ride som et "råddent" æg. Der er ikke plads til fejltagelser hos hende, så reagere hun øjeblikkeligt. Men når hun så fungere, ja så spadsere hun altså også bare som en drøm. Det er ikke let at have sådan en hest - for det kan jo begrænse ens mulighed for at starte stævner osv. Men tilgengæld kvittere sådan en hest også 100% når det så fungerer. Mit bedste råd til dig er at tage udgangspunkt i dig selv. Rid kun de dage hvor du er super på toppen - får du en god ridetur der, ja så har du svaret   . Og i øvrigt fungere vores hoppe fint nok i longe med indspændinger på - hun bliver ikke forvirret, hys eller andet. Så jeg vil tro at din hoppe ligeledes vil have gavn af sådan en motionsform de dage hvor du bare føler dig for træt, stresset, sur eller bare uden lyst til at sidde i sadlen og "bøvle". Min datter tog i øvrigt 14 dage, hvor hun udelukkende longerede sin hest (med indspænding) - lærte sig selv at bruge sin stemme mere overfor sin hest og se, at hun faktisk godt kunne kontrollere hendes temperament ved hjælp af beroligende stemmeføring - og den sidste uge blev hun så longeret på hende (stadig i indspænding) så hun kunne mærke at hesten slappede af og at hun stadig havde fuld kontrol og kunne "stoppe" hende med stemmen (hun havde altså ingen tøjler). Herefter har hun redet hende normalt. De fleste dage med glæde og succes, men der er ingen træer der gror ind i himlen, vi er kun mennesker, så der kommer stadig dage, hvor de ikke er helt enige - og så fanger hun det hurtigt og nøjes med at skridte hende, eller også stiger hun af og hygger sig med hende i stedet. God fornøjelse - håber du kan bruge det til din hyps også. ;o) Lillian
Min ridehest kan overhovedet ikke have, at man bruger tøjlen og schenkel samtidig på den måde som Mette Dam beskriver, og som jeg læser mellem linierne at du også selv praktiserer. Jeg ved godt, at det de fleste steder er sådan, man gør, og jeg har også selv lært at ride sådan. Men det var altså med livet som indsats på min sensible hoppe, og der var mange "dårlige dage", hvor der bare ikke var noget, der fungerede. Nedturen kulminerede i en stejlende hest, som jeg dårligt nok turde sætte mig op på, hvilket kunne være det samme, eftersom den alligevel ikke kunne stå stille længe nok til at jeg kunne få foden i bøjlen  I dag ville jeg sende min gamle mor ud på den samme hest - blot med påmindelse om at hun skulle holde tøjle og schenkel adskilt, hvis hun ville fuldføre rideturen med liv og lemmer i behold. Det er simpelthen en anden hest... eller det er jo den samme hest, men man skulle tro, det var en anden. I virkeligheden krævede det kun at jeg lagde min ridning en smule om.  Når du varmer op, føler hesten sig ikke fanget mellem dine drivende og dine anholdende hjælpere. Men når du så vil bede den om at arbejde, som du skriver, gør du det ved at ride den frem for schenklen op i hånden. Helt efter bogen, og sådan som de fleste af os har lært at gøre. Problemet er bare, at der er nogle heste, der slet ikke kan kapere at få modstridende signaler, uanset hvor lette de er. De bliver meget stressede og forsøger at slippe væk fra situationen, som de ikke kan forstå. Andre heste lukker bare lidt af eller putter sig bag lod eller bliver en anelse tunge at danse med. Problemerne forsvinder næsten med det samme, når rytteren holder op med at holde an fortil og drive på bagtil på samme tid. Jeg har set det virke mange gange efterhånden   Det er utroligt så hurtigt hesten bliver rolig. Det kan jo også være at din hest skal have noget andet at spise, mere på fold, have en pause eller noget i den stil. Men jeg ville helt klart starte med at prøve at adskille hånd og schenkel, og se om ikke det havde en effekt. Mvh Julie
Nu skriver jeg noget som jeg garanteret får røv fuld for... JEG VED DET ER MIG DEN ER GAL MED (det er ikke det jeg får røv fuld for) Igår lavede jeg en "vidunder elastik", som jeg har hapsen "opskriften" på, fra det stutteri jeg har arbejdet lidt på... Det går simpelthen ud på, at man klipper en elastik chambon i stykker, i den ene ende.. sætter den igennem sådan et "øje" (sådan en den kan rulle i), og så sætter man en karabin hage fast i enden igen. derefter laves der en dims af noget blødt, som skal sidde omkring gjorden, som "øjet" så bliver sat i... og så sætter man karabinhagerne igennem bidet, og op til SADLEN (så der ikke er det der trælse træk i nakken som men får ved alm brug af elastik chambon)... Jeg satte den helt løst, og havde så bare en rolig kontakt med tøjlen... DET ER ET ÅR SIDEN HUN GIK SÅ GODT... Selvom den sad helt løs, gik isabella fuldstændig afslappet (fordi JEG ikke sidder og fumler med hvordan jeg skal ride hende til bidet)... Min underviser var ovre og se den, og var meget imponeret, og konstaterede sammen med mig, at isabella bruger ruggen meget mere når hun har den på.. hun reagere for mindre signaler med schenklen (jeg kunne faktisk næsten springe hende an i galop fra skridt af, hvor hun i forgårs for eks, skulle LØBES i galop)... JEG får ro til at koncentrere mig om hvordan jeg lære at sidde og bruge mig rigtigt, og isabella slipper for at jeg sidderog piller, og roder osv osv, som gør hende urolig...
Jeg spår, at vidunderelastikken snart holder op med at virke. For det lyder saftsuseme som en usmart anordning - undskyld jeg siger det. Elastikchamboner er ikke problematiske på grund af det trælse træk i nakken - de er problematiske på grund af det trælse træk i munden, og det får hesten jo stadigvæk. Lad os vide hvordan den går med denne indspænding/glideanordning om en måned eller to. Mvh Julie
har du jo gjort Isabella til rideskolehest, iført snoretræk i kæften...synd.For jer begge to. Hesten får stress og du får ikke lært at ride rigtigt. Eva
jeg synes bestemt ikke at jeg har gjort hende til rideskolehest... den sidder helt løs... sidste vinter red jeg hende med den en uge, og derefter gik hun fint og roligt når jeg ikke red med den.. jeg er klar over at den træningsform ikke er velset her inde... men når det fungere, og hun er afslappet, så bruger jeg den i en kort periode, i stedet for både isabella og jeg skal blive frustrerede
Du skriver:
til sandie, du skriver du før har brugt denne elastik på hesten, men undrer det dig så ikke du er nødt til at bruge den igen et år efter? at du ikke er nået videre? jeg ville da spørge mig selv om der ikke var en anden vej til målet, hvor min hest blev bedre for hver gang jeg sad på ryggen af den? Tror også som de andre skriver at den er snot forvirret og du får ikke en spand l... i hovedet af mig for brug af elestikken, men tror bare ikke det er en holdbar løsning. Og hvis din underviser synes dette er i orden, så vil jeg anbefale dig at skifte underviser... Som julie hun skriver så har vi alle sammen lært at ride på denne måde og at det er helt okay MEN DET ER DET IKKE... det er ikke forsvarligt at lægge tryk i hestens mund og så ride på bagfra... desværre er der rigtig mange undervisere der stadig mener dette... og det spænder lidt ben for os andre der prøver på at udbrede ridning baseret på indlæringsteori... Men synes virkelig du skulle prøve at anskaffe dig mcleans bog "ridning på hestens præmisser" tror du får rigtig meget ud af det...
i øjeblikket træner jeg meget med en 3-årig pony, new forest, og det går egentlig godt. - nogenlunde. jeg har fået et par kurser hos Ute Lehmann, som jeg synes har været rigtig rigtig rigtig godt   Mit syn på hestetræning er helt ændret, og før kunne jeg slet ikke se mulighed for hvordan jeg selv skulle kunne tilride en hest. Men jeg gør det nu. Han er ryttervant, og jeg er efterhånden ved at få vendt ham til biddet (næsten. han forstår det ikke heeelt endnu, at det er   der skal kontrollere ham oppe fra ryggen, og at jeg vil standse ham via biddet). - dvs. sige at jeg har øvet fra jorden det at bakke og stoppe, og det duer egentlig godt, men så snart jeg hopper op, trækker han hovedet mod jorden, men han hører alligevel efter i sidste ende.. Men til sagen. Jeg får ingen undervisning af nogen slags efter jeg har solgt min hest for et halvt år siden, så derfor vil jeg gerne have undervisning, så jeg tænkte om jeg kunne kombinere det med min træning af Mikado. - Men findes der nogen der kan hjælpe mig med en unghest der ikke er vant til at ride? Skal man have en berider til at undervise en så?
Det ville nok være en fordel, hvis du også skrev hvor du bor henne. Det er da kun rigtig godt at du vil have undervisning på ham allerede nu. Så kan du jo fange fejlene inden de opstår. Jeg kan ikke se hvorfor det absolut skal være en berider. Mange andre kan vel være lige så dygtige, selv om de ikke har papirer på det?
Mikado bor i Mårslet, i Århus. Okay. - Det kunne da være godt hvis jeg kunne finde en. Jeg tror bare jeg vil være sikker på at det er en dygtig ridelærer jeg får, da jeg gerne vil have dels en god hest ud af det, og nu hvor jeg har fået noget kursus i det, ved jeg, at jeg selv har en anden tankegang på, hvordan hesten skal trænes og håndteres, og jeg vil gerne have ridelæreren også har den tankegang. - så det kunne være fedt hvis underviseren selv havde stået i den situation at have haft med flere ungheste at gøre før. Men tak for dit svar. (:
Ja jeg har.   I dag blev jeg pludselig, meget impulsivt enig med mig selv om at nu skulle ungbassen lære at blive redet rundt i en halsrem. Bare for sjov, (og lidt blær   ) Og det kan jeg da lige fortælle om såfremt nogen gider at læse. Jeg havde et par tøjler i grimen som jeg ikke brugte (For en sikkerheds skyld, der var andre heste på banen.) Og så et tov om halsen på ham. Jeg startede med at installere stop- og bak fra jorden, det tog 5 minutter. Så hoppede jeg op og øvede lidt stop og bak. De endte med at sidde der ret godt.  er jo også væsentligt at lære hyppen,   og det var lidt svært, da tovet var slasket og ikke særlig velegnet, men med hjælp fra vægt og schenkler gik det. Havde også en pisk med til lige at dappe lidt til skulderen. Trave kunne han også, og styres rundt (dog temmelig upræcist.) Og lave fiiine overgange. Så jeg vil nu sige at han er ret lærenem når nu det er første gang han prøver det, min søde hyp   
Det er da ikke spor skørt. I mine øjne, altså   Der er sikkert mange derude, som vil betegne det som yderst skørt. Jeg synes, det er praktisk at kunne ride sin hest ved at lægge tøjlen/tovet ind på halsen af hesten, og jeg er selv i gang med at træne min hest. Dog bruger jeg 
Jeg synes det lyder som en rigtig fornuftig beskæftigelse som jeg selv skal i gang med, hvis jeg på et tidspunkt er så heldig at få adgang til en hest, som også tåler ridning. Så er næste skridt "bare" at formå også at samlet dyret i en halsrem og jeg glæder mig til at høre, om du finder ud af at gøre det... Jeg har også en den nævnte Tellington-Jones halsrem og jeg synes også, den fungerer bedre end den stigrem jeg først forsøgte mig med. Har arbejdet en del i halsrem fra jorden og er meget overrasket over hvor godt man faktisk kan kommunikere vha. sådan en.
Karen: Det er jeg glad for at høre   Ja jeg synes nemlig også det kunne være en god måde at gøre hesten ekstra lydhør for f.eks. vægten. Tina: Hvordan går det Fancy, siden du ikke kan ride hende? Det lyder da trist... Har ellers fulgt din blog i noget tid.   Ang. samling, så er det da helt klart planen.   Prøvede faktisk om jeg kunne lokke lidt versader ud af ham, (dem kan han) men han forstod ikke hvad jeg mente - så jeg venter til han forstår de lidt finere hjælpere i halsrem også. Han kom faktisk ned og rundede sig i nogle af veningerne, det er jo en start. Jeg vil kigge nærmere på den halsrem fra jo-po.
Lene Granat og jeg pønsede jo på at starte et klubmesterskab i hhv spring og dressur med halsrem. Jeg har to gange redet bassen sådan - ud i skoven- og han kan såmænd alt til en LA klasse i dressur, springe træstammer, gå i vand, bremse fra en frisk galop - med halsrem. Det er svært at samle præcist/godt nok - så jeg synes ikke det er vanvittig sundt formgivningsmæssigt, men sjovt nok indimmellem. Versader, traversader, skridtpiruetter, alle overgange. Den stive halsrem fra Linda TJ er god, men en tynd tøjle er også ok. En stigrem eller et træktov er for upræcist, ville jeg mene. Pøj pøj med morskaben. Eva
Ja, altså Eva, nåede jo at komme med et indlæg før mig...  Ingen "skøre" projekter er FOR skøre til HN  Pøj Pøj med det... 
Jeg er også begyndt at ride ligesom dig linnea på min welsh hoppe. Jeg har bare at træktov rundt om halsen på hende. For at hun skal forstå hvad jeg mener når vi feks skal dreje flytter jeg min ene hånd lidt fremad på halsen samtidig med at jeg bruger et let tryk med benet og min vægt. Det går super godt her. Traven er også lidt upræcis her, men tror at det her noget at gøre med at jeg måske mister lidt af min balance. Jeg må snart få taget nogle billeder så jeg kan vise det frem.
spørgsmål. Min er uddannet længere tid og signaler-respons sidder rimeligt godt fast - så at skifte til halsrem er ikke nogen særlig stor omvæltning. Eva
Hejsa Jeg får i eftermiddag hest på prøve, som jeg måske gerne vil købe, såfremt den går igennem en handelsundersøgelse om 3 uger. Problemet med den er bare, at den er så kilden, at dyrlægen ikke kan lave en kontrol af ryggen, da hesten viger for ham og slår ud efter ham. Dyrlægen mener ikke at hesten fejler noget, og at den udelukkende er kilden, men han kan ikke lave undersøgelsen. Mit spørgsmål er så: Hvordan kan man træne en hest der er så   kilden til at acceptere at dyrlægen skal lave testen? Og såfremt dyrlægen om 3 uger ikke kan gennemføre testen, kan hesten så forsikres uden anmærkninger? Jeg har nemlig ladet mig fortælle, at ikke alle forsikringsselskaber kræver og bruger testen af ryggen til noget. Er der nogen der ved, om det rigtigt? På forhånd tak  Venlig hilsen Rosen
kan sige, at min hest normalt ikke er kilden, men hun kan være det overfor dyrlæger og smede. Jeg ved ikke helt hvorfor. Jeg kan godt se, de rører hende anderledes. Er den kilden overfor dig? Generelt plejer det at hjælpe enten at holde hånden på hesten et stykke tid uden at bevæge den, så den vænner sig til følelsen, eller desensitivere den ved at røre den meget. Men vær opmærksom på, den kan have ubehag ved det sidste. Jeg har sjusset mig frem til, at et blidt strøg, men hvor hesten VED, at man stryger den, er det bedste. Men det kan være forskelligt, og nogle dage er værre end andre. Lone
øvrigt ikke bede dyrlægen at holde pauser mellem hans strøg. Det virker på min. L
Tak for svaret  Den er også kilden overfor mig, men slet ikke i samme stil. Så måske er den som din, værre overfor dyrlægen. Jeg vil prøve at følge dine råd, og se om det kan hjælpe. Endnu engang tak. Venlig hilsen Rosen
ninA Synes nu ikke det er sååå kompliceret igen... den eneste grund til at jeg gør det, er for at løs gøre hende, og fordi det får hende til at slappe af.. og gør det kun få gange *GG* Ja jeg indrømmer GERNE at det er "forkert" at bruge elastikken... Men det er en panik løsning, i en tid hvor intet andet hjælper... Jeg vil da forhøre mig omkring den bog. Men har aldrig fået det store "udbytte" af en bog, da jeg lære bedst ved at se det i virkeligheden... Det er ikke fordi jeg nyder det her... men for en gangs skyld, er det rart at kunne sætte sig op og ride, uden at skull hoppe grædende af hesten, fordi den er så hidsig at man bliver sur på den...
Jeg syntes at du skulle gøre dig selv den tjeneste, at læse den bog - inden du bruger den elastik. Du vil få meget svært ved at se dig selv i øjnene, hvis du ikke gør 
Det Julie og de andre mener, er sådan set, at hvis du bruger elastikken, er det lidt som    Det hjælper skam udmærket, men ikke ret længe  Så det er en løsning, du ikke har glæde af i længden. Og mht. træningsprogrammet, så, jo - alt hvad man laver med heste kan sagtens være 'for meget' - selv ved 'bare' at lære hesten at stå stille, kan man ind i mellem have brug for at dele træningen op i mange små dele 
Nej jeg ved godt det ikke hjælper på længere sigt.. men aner bare ikke hvad jeg ellers skal lige nu.. aner ikke hvordan jeg skal komme videre.. og min underviser er også helt på bar bund lige på det punkt...
undskyld mig men så er din underviser simpelthen for ringe... jeg havde skiftet med det samme... og bogen kan desuden lånes på biblioteket de fleste steder så du kan læse den uden at købe den... der er rigtig mange billeder i der viser hvordan man gør tingene... og så vil jeg anbefale et kursus med Susan K når hun er i nærheden af dig næste gang... Hvis det var min hest havde jeg givet den ridepause... det er alt andet bedre end at lave en masse fejl du skal rette op på senere i dens træning... så lad være med at sætte dig på ryggen af den, lav masser af HMS og øvelser fra jorden, let longering for at holde den i kondition og så læs bogen... så starter du forfra om 14 dage med den nye træning og du vil hurtigt få en ny og bedre hest... Du vil opleve at du har gjort dig selv en kæmpe tjeneste... god fornøjelse... Og hvis du ike vile droppe din træner, så tag vedkommende med på råd, fortæl hende hvad du har tænkt dig og evt vil hun også gerne læse bogen og lære noget mere om træning på hestens præmisser...
... men her er det et DYR vi snakker om. Det lyder måske meget ufint det her MEN DET ER ALTSÅ VIRKELIG BEGRÆNSET HVOR MEGET HJERNE EN HEST HAR!!! nogle gange er man nødt til bare at gøre det der virker! En elastik er for mig vel ikke værre end at gjorden strammer om maven - eller at de "fantastiske" næsebånd med tilbagetræk klemmer kæben sammen. Alt det her handler jo om at man gerne vil have en god ridetur på sin hest uden at kæmpe og være frustreret. Man ønsker bare at hygge sig og ønsker desuden en glad hest. Hvis hest og rytter får en god tur ud af at man bruger elastik eller indspændinger en gang i mellem så synes jeg sku det er helt fint. Der er jo ingen herinde der er verdensmester i noget - alle mennesker og heste er jo forskellige - vi prøver vel bare alle at få det bedste ud af situationen. Så giv lige folk en chance - alle har hver sin mening og det skal man altså respektere...
Netti, at hesten ikke er ret klog er ikke ensbetydende med at den ikke kan lide, når man behandler den forkert. Det kan den og det gør den. En af de ting, der påviseligt forårsager stress og lidelse hos alle pattedyr, er når man bruger det samme, ubehag til at bede om to forskellige ting. Alle har ret til en mening - det er rigtigt. Men så har vi andre jo også ret til at mene, at det er synd for Isabella, at den skal have indspænding på, når nu problemet kunne løses på en anden, mere fornuftig måde. Hvis jeg f.eks. lærer min hund, at når jeg niver den i øret, skal den sætte sig ned for at få mig til at holde op. Og jeg så lærer den, at når jeg niver den i øret, skal den hente en apportérbuk for at få mig til at holde op... hvad mon så der sker inde i hundens lille hjerne? Så bliver den forvirret og stresset og bange, fordi den ikke kan gætte sig til, hvad den skal gøre for at undgå at blive nevet i øret. Skal den nu sætte sig ned eller apportere? Den kan ikke tænke sig til svaret, så tit gætter den forkert, og så bliver den nevet i øret. Synd for hunden. (Det skal lige siges at jeg ikke går og niver min hund i øret - det er et tænkt eksempel) På samme måde fungerer det med hesten. Hvis jeg giver min hest indspændinger på, lærer jeg den, at den skal blive i "holdning" for at undgå at blive trukket i munden. Men samtidig bruger jeg også tøjlen til at stoppe med (ikke hver gang, men nogle gange, når hesten f.eks. overhører en halv parade for sædet). Det forvirrer hesten, og gør den bange og overfølsom overfor lyde og andre ydre påvirkninger. Jeg stresser altså min hest unødigt, for i stedet for at spænde den ind, kunne jeg jo bare holde op med at bruge tøjlen til at bøje nakken på den, og så var jeg et stort skridt nærmere en løsning på problemet. UDEN at det skulle skrives på hestens regning. Indspændinger gør intet andet end at lære hesten at bøje nakken, når man trækker i tøjlen. Og det er ikke det, en nervøs hest har brug for at lære. Den har brug for at lære én respons på ét signal, så den kan få styr på sin verden, og ikke behøver at være på vagt hele tiden. Man gør altså problemet værre ved at maskere symptomerne, og det er synd for både hest og rytter, som Eva skriver. Stramme næsebånd er jeg ikke tilhænger af, men bortset fra det er der ingen sammenligning med indspændingen, og en reel parallel til gjorden skal man godt nok lede dybt og længe efter. Det er ikke det samme, for gjorden er ikke et signal. Det er en neutral tilstedeværelse, som hesten skal vænne sig til at ignorere, før man kan ride. Tøjlen er netop noget, som hesten aldrig må lære at ignorere, for når den gør det, holder tøjlen op med at virke. Det er derfor, det er som at tisse i bukserne for at holde varmen at bruge indspændinger. Fordi hesten derved lærer, at tøjlen kun betyder "bøj nakken", og hovsa, så har man pludselig ingen nødbremse. Igen: Knap så smart, når man har en sensibel hest, som man godt vil have maksimum kontrol over. Mvh Julie
Vil lige nævne at isabella jo ikke er en nervøs/bange hest.. hun er ikke bange for noget, og det "eneste" der er, er når fuldbloden slår igennem på hendes temperemt... Vil lige komme med en opdatering: red med elastikken onsdag og torsdag.. fremda red jeg tur for frie tøjler.. igår havde hun fri.. og idag var jeg til prøve i ryttermærker, hvor hun bare var sød.. hun gik ikke stabilt til bidet.. men hun gik bedre end hun gjorde i tirsdags.. Hun sprang desuden an i galop med det samme jeg bad hende om det... så om i vil det eller ej, har det hjulpet for mig i dette tilfælde.. min hest og jeg har været mere afslappede, og der er kommet ordet "dygtiiig" ud af min mund mange gange siden i torsdags... hvor der inden jeg brugte elastikken, konstant kom "ååååårh isabella jeg magter dig ikke"... så nu glæder jeg mig helt til at arbejde videre
Når en hest udfører en given adfærd, øver den sig i at blive bedre på netop denne adfærd. Hvis man altid husker denne sætning, forstår man bedre HVORFOR både gode og dårlige rideture er selvforstærkende.. Hvis man ryger ind i en "dårlig periode", kan man opleve, at det hele bare bliver værre og værre hele tiden og så har man måske brug for "et eller andet" der lige kan bryde den dårlige spiral og sende en afsted i en bedre retning, som så forhåbentligt kan blive selvforstærkende den gode vej. Jeg tænker, at Sandies "anordning" (som jeg ellers iøvrigt ikke bifalder) har været det "et eller andet" der har hjulpet til at bryde den dårlige spiral og det er selvfølgelig derfor Sandie er begejstret for den.. Når jeg læser hele tråden, så tror jeg at Isabella er forvirret omkring tøjlens betydning. Jeg tror hun er meget sensibel overfor samtidigt brug af tøjle og schenkel og hendes følsomhed kombineret med forvirring får hende til at "slå klik". Når Sandie rider uden elastikken gør hun sig en masse anstrengelser for at få reddet Isabella i "holdning". Problemerne opstår, når Sandie beskriver at der "virkelig skal  " hvilket for mig indikerer at rytteren så skruer op for signalgivningen. Når elastikken er på, så er det den der sørger for at holde hovedet på plads, og det får rytteren til at sidde mere stille og ikke gøre alle de ting hun ellers gør (som hesten ikke forstår) og derfor undgår hun at hesten ikke "slår klik"... Altså fordi hun lader være med at give alle de beskeder den ikke kan håndtere.. Efter et par dage med elastikken på, har Isabella "glemt" at være vanvittig og hvis Sandie så er bedre til at ride forsigtigt og ikke forvirre Isabella for meget så får man jo oplevelsen af at elastikken har virket.. Hvilket den jo egentligt også har, problemet er bare at virkningen som oftest er kortvarig og man ikke får løst det der egentligt var ÅRSAGEN til at Isabella bliver forvirret og heraf stresset.. Så Sandie. Hvis du nu har fået vendt den dårlige spiral, så gælder det om at finde ud af HVAD det er DU gør, som gør Isabella forvirret og så HOLDE OP med at gøre det, for at undgå at ryge tilbage i det samme spor en gang til.. Mit bedste bud er at du skal adskille tøjle og schenkel, samt hjælpe hesten til en klarere forståelse af HVAD tøjlen betyder..
Susan Kjærgård (Blue Berry Hill) jeg ved ikke hvad jeg skal skrive.. kan kun give dig ret.. og at jeg ikke ved hvad jeg skal gøre 
har du fået hesten tjekket af dyrelæge måske kissing spine har en veninde hvis hest har samme tendens og den har tæt siddende torntappe og vil derfor ik ligge sig ned uden kamp først det kræver genoptræning af ryggen meget langsomt så kan den begynde at bære det i ryg medmindre det er en kraftig grad hvis ik det er tjekket så måske du skulle prøve det en hest reagere som regel aldrig så kraftigt på ingenting medmindre noget er galt eller genere
Jeg ved ikke hvad jeg skal gøre skriver du: DEt kan jeg lige fortælle dig: Få undervisning af SUsan, så finder du hurtigt ud af hvad du skal gøre ;:)
steph85 ♥narnia♥ hun fejler intet
Prøv at købe den bog der hedder træning på hestens præmisser af Andrew Mclean. Meget af det Susan har skrevet til dig står i den og der er gode billeder i den der viser hvordan man gør e forskellige ting korrekt... men som susan skriver, så vær meget opmærksom på ikke at bruge tøjle og ben samtidig og lad være med at ride hende " til bidet" med tøjlerne... sid med en stille hånd (som du nok gjorde da elastiken var på) og så vær lidt lige glad med om din hest bøjer i nakken, rid efter at få en dejlig afslappet hest...
jeg prøvede idag da jeg fik undervisning at sidde roligere med hænderne, og sad faktisk og løftede mine ben væk fra isabella, lagde dem kun ind til hende når det var nødvendigt... plejer normalt at have benene "ved" hende hele tiden, og så "trykke" når jeg vil noget med dem.. men idag lagde jeg dem ind til hende når jeg ville noget i stedet.. og forsøgte at at ride med roligere "ikke pille" hånd (det er hårdt arbejde at holde pille fingren i ro)... Og hun var faktisk okay god idag... ikke perfekt.. men hun gik periodevis MEGET afslappet og med hovedet i flot stilling, og jeg nød turen... først hen på undervisningstimen måtte jeg hidse mig op.. men så lavede jeg et enkelt galop anspring, og skridtede af inden jeg blev alt for hidsig (ville lige have et galop anspring, da hun lige havde lavet numre *GG*)... Min underviser bad mig om at lave en schenkelvigning i trav (hvilket jeg kun har forsøgt en gang før, og der "spassede" isabella ud).. en med en GOD tryk fra benet, og godt med sædehjælp, lykkeds det faktisk til begge sider... trods jeg lige havde sagt til min underviser at vi ikke kunne gøre det *SS* så jeg var 2 cm højere idag da jeg skridtede af, i stedet for 5 centimener LAVERE...
     
- men prøv at lære at tælle til 10   det måtte jeg lære for rigtig mange år siden og det var IKKE nemt... Men det lyder til det går fremad for dig... men vil nu stadig anbefale den bog... LÆS DEN - du vil ikke fortryde det...
Det et da ikke den mindste smule skørt... Vil selv lære min hyp at gøre det når den er tilredet... Det har jeg gjort på en bette pony midt ude på en mark... Det er faktisk sjovt.. Alle burde prøve det! 
her er så lidt billeder fra idag. Min hoppe er lidt tyk, men hun er også i fol        Jeg ved godt at det måske ikke er så kønt men det virker og vi hygger os meget sammen. Elsker bare den hest 
Tak for kommentarerne alle sammen. I dag fik jeg lige konstrueret en ny halsrem. Med lammeskind på der hvor man holder, meget high-tec   . Den er i hvert fald lidt mindre slasket.  
Linnea jeg er glad for, at du har læst min blog. Jeg skrev jo, at jeg havde konkluderet, at der måtte være noget galt med hende, pga. hendes meget ringe arbejdslyst. Det var der også: Drejet nakkehvirvel, drejet halshvirvel, forskudt ryghvirvel, skævt korsben, skæve hofter, skæve skuldre... Kommer af en ulykke på fold da hun var 8 mdr. Hun blev behandlet dengang, men ingen vidste, hvor store konsekvenser det ville få... Det ved jeg nu. Så blev hun behandlet af fyisoterapeut og kiropraktor og blev MEGET bedre, så jeg var begyndt at genoptræne hende. Men så tog hun sig en bukketur på ridebanen, og da jeg 2 dage efter ville træne hende, var hun tilbage ved udgangspunktet. Ville ikke bevæge sig og havde verdens mest sure og kede ansigtsudtryk. Min teori er, at skelettet har siddet skævt så længe, at nogle bløddele, ledbånd og lignende er blevet for lange. Det betyder at umiddelbart hjælper behandlingen, men så snart der kommer lidt pres på skelettet så bliver det ligeså skævt igen, fordi det, der burde holde det på plads ikke er der. Hvis jeg har ret i den antagelse, så er jeg bange for, at hun aldrig bliver ridehest, for selv den bedste bemuskling vil ikke kunne holde hende fra at blive skæv, når hun skal klare den store belastning det er at være ridehest. Pt. trives hun ikke engang på fold, og efter seneste behandling, hvor fysioterapeuten mente at være færdig med hende, gik der kun 1,5 uge før hun var helt tilbage ved udgangspunktet. Træningen har bestået af at trave nogle få gange over cavalettis, lidt akademisk fra jorden i skridt og trav (10 min. 2-3 gange om ugen) og nogle korte gåture, så overanstrengelse er det næppe. Bukkespringene kan selvfølgelig have gjort et eller andet i ryggen på hende, men en hest der ikke tåler at lave 3 bukkespring tåler ganske bestemt ikke at være ridehest. Hun får lidt flere chancer, og jeg har da i det mindste fundet ud af, at hendes problemer formentlig skyldes det fald som lille - det er fysioterapeut og kiropraktor enige om hvorimod dyrlægen slet ikke kunne finde noget i vejen. Men helt ærligt så tror jeg ikke på, at hun bliver ridehest. Har ikke nogen erindring om at kende nogen, der havde en hest med så mange skavanker der kom til at fungere godt. Men jeg er ikke færdig med at arbejde i halsrem, det bliver nok bare med en anden hest. Desværre - især desværre fordi det er nr. 3 i træk der fejler noget, og altså ikke i nogen af tilfældene noget, jeg havde nogen som helst eller ret stor indflydelse på.
Tina: Hold da op for en omgang...   Hvor er det synd. Held og lykke med hende! En lille opdatering: Den nye hjemmekonstruerede rem er ret fin. Mere præcis. Drejesignalet er blevet bedre og mere præcist. Traven er også blevet mere stabil, og i går tog han et enkelt versadeskridt   Juhu. Det er utrolig sjovt at prøve, men jeg glæder mig nu stadig til tandlægen har været der til ham, og vi igen kan tage lidt finere værktøjer i brug også.
Jeg har et problem med min 6 års vallak. Han er nem nok at få ind i en trailer, men kan simpelthen ikke komme ud igen! Så når jeg skal have den ud bliver jeg nødt til at vende den i en trailer, og det er en hest på 167 stg. Jeg tror sku ikke det er særlig godt i længden, for hans ryg, og vil utrolig gerne lærer ham at bakke ud. Han har været vant til en lastbil, hvor de går forlæns ud og jeg tror det er det der gør at han ikke kan finde ud af det. Jeg har prøvet at gå lidt op i traileren også bakke ud, det går fint, men så snart han kommer lidt for langt op, vil han ikek bakke ud. Han kan sagtens bakke på jorden, og under ridning, men ikke i trailer. Vi har fået ham ud 1 gang, mens jeg har haft ham, hvor vi var 6 mennesker der havde et torv op foran bringen og trak ham ud. Men jeg ved ikke hvad jeg skal gøre, nogen der har nogle idèer, råd eller har samme problem, så skriv endelig.. Vh. Lærke og Rolex
Nu har jeg aldrig læst alt muligt teori, så du får bare min helt egen mening. Prøv at sætte dig i hestens sted: du står et meget snævert sted, hvor det er svært for dig at se noget bagud. Lige nøjagtig den vej bliver du så bedt om at gå. det første skridt går nemt nok, men så forsvinder jorden. Der er i hvert fald tomt når du sætter hoven derned til hvor gulvet hidtil har været. så hellere gå frem igen, hvor der i det mindste var et gulv. Det var nøjagtig den måde min lille tøs hun reagerede, når jeg skulle have hende ud igen. Løsningen var masser af tid. De første gange fik hun lov til at vende sig i traileren og gå forlæns ud. Så flyttede jeg stadig skillevæggen lidt. Nu bare så hun kunne vende sig nok til at se rampen, hvorefter hun blev rettet ligeud igen og bedt om at bakke ud. Efter kun nogle få gange hvor hun kiggede først, kunne hun klare det uden og nu går hun bare ind og ud som det mest naturlige i verden. De første gange han skal bakke ud er det en god ide at få en til at støtte ham med en hnd på bagparten så han ikke træder u dover kanten af rampen. Du kan evt også træne det i stalddøren. Mange steder er der lige et trin op når man går ind i stalden. Bak ham ned af det trin, så han bliver sikker i at jorden ikke forsvinder. Så bliver du heller ikke stresset fordi du til hver en tid kan afbryde øvelsen. Held og lykke med det.
ved ikke helt hvormeget det hjælper men ...prøv at se her  det er Ute Lehmann der forklare Trailer loading... mvh Sette
Det problem har jeg også med min 2 års, den første gang vi kørte med ham brugte vi ca. 15 min på at få ham ud og to personer stod foran og skubbede ham. Men sidst vi kørte med ham, var der en der trak ham forsigtigt (men fast greb) i halen (ligebag ud), og et tryk på bringen, så bakkede han ned af rampen uden problemer. Det er værd af prøve og jeg blev overrasket over han gik så fint ned i forhold til den første gang   .
dette er ikke noget der skal trænes i traileren.. men på en bane eller en mark eller hvad du nu har af muligheder  er igang med at oprette en hjemme side, hvor jeg gerne vil have så mange spørgsmål som muligt så hvis dét er ville jeg blive glad hvis du gad skrive dit problem som et spørgsmål via besked eller mail og så besvare jeg det gerne  Mvh. Julie
Hvad er egentlig forskellen på piaff og passage?
Passage er en meget samlet og kadanceret trav, mens piaffe er passage på stedet.
Piaffen er nøglen til hele skolen over jorden inden for den klassiskedressur. I piaffen samles hesten op foran saddlen der er ikke tale om tramp på stedet. Hesten skal bevæge sig frem, cirka 1 hovs brede afgangen. Det som er vigtigt er at hesten er at hesten er sat bagtil og ikke rides på forparten. Når piaffen er på plads kan man f.eks begynde passage "også kaldet kongegangen", grunden hertil er at mange kongen i middelalderen og senere er malet i netop denne bevægelse. I passagen er der et meget længere svævemoment end i piaffen. Jeg skal ikke kunne sige hvordan det er inden for den moderne dressur. Henrik
Det er ikke tilladt at piaffen er fremadgående i Grand prix... Så principperne er vist ikke de samme som klassisk dressur.
Jeg mener ikke det er korrekt at sige, at piaffen er en forudsætning for passagen. Min hest havde meget let ved pasage, og lærte piaffen gennem overgange fra passage. Piaffe har jeg også hørt omtalt som trav på stedet, og ikke passage på stedet.
Vil også definere piaffen som trav på steder frem for passage. Mht. fremadgående er det så ikke tilladt at hesten går en meter frem på de 15 skridt den skal tage? (Var lige inde og kigge på programmerne - det er i Intermediere II det er tilladt med 1 meters fremadridning i piaffe)
Jeg er 22 år og er lige begyndt at ride igen. Men jeg er angst og ved ikke hvordan jeg skal komme over det. Min historie er således: Begyndte at ride da jeg var 8 næsten 9 år gammel. Jeg kan tydeligt huske at jeg også den gang var bange, fx frygtede jeg altid at vi skulle i skoven fordi jeg var bange for jeg ikke kunne styre hesten. Jeg red ca 4 år på den samme pony og det gik rigtig godt, vi red en masse stævner (mest dressur) men sprang da også. Det gik godt og jeg var kun lidt nervøs når vi var et fremmed sted henne men det gik. Derefter fik jeg min egen hest, en rimelig frisk hest som også havde sin egen vilje men efter noget tid var jeg faktisk næsten helt tryg ved ham og så og jeg sprang også på ham. Jeg red ham til jeg blev 16 hvor jeg så stoppede helt med at ride. Tre år efter da jeg var 19 længtes jeg så meget efter at ride at jeg begyndte igen. Det startede med at jeg hjalp beridderen på rideskolen, jeg sadlede hans heste op, skritede dem varmede og travede også på et par stykker af dem, og så travede og skridtede jeg dem af. Der var kun en jeg var fuldstændig tryg ved og gud hvor jeg savner den:( De andre var lidt forskellige fra gang til gang, hvis jeg nu havde bildt mig ind at de nok var bange for en radio eller en dør eller sådan noget. Men det gik alt i alt fint nok. Jeg begyndte så at ride på en rideskolehest, men den havde det med at hoppe til siden så jeg fik hurtig overtalt mine forældre til at de skulle investere i en hest til mig. Vi var ude og se på nogle forskellige og jeg faldt for en helt speciel, nu hvor jeg kigger tilbage kan jeg tydligt se at det ikke er en hest for mig, den kiggede meget efter lyde og hoppede også lidt til siden, men samtidig var den utrolig svær at drive frem. Men jeg fik købt den hest og det går og så rigtig godt den første måned, jeg er helt tryg. Men så begynder den at hoppe til siden og en dag hvor jeg rider ude, bukker den med mig og halvstejler. Nå men jeg holder mig indendøre men den begynder at kigge på alle mulige ting som den egentlig ikke så på før og jeg bliver mere og mere nervøs. Ikke en eneste gang i mit liv har jeg fortalt nogen at jeg var bange for at ride. En dag i en ridetime siger jeg så endelig til berideren at jeg altså er blevet lidt nervøs for at ride hesten(sandheden var at jeg var skrækslagen) han siger så okay og at jeg bare skal prøve at ride ligeså stille rundt. Max 5 min efter jeg havde sagt det, tager fanden ved hesten og den styrter afsted i en kæmpe serie bukkespring og stopper først da jeg ligger på jorden, jeg får slået luften totalt ud, jeg udstøder en meget mærkelig dyb lyd som jeg ikke selv kan kontrollere, beridderen rider så hesten og den prøver også at smide ham af men det går. Min mor kører mig på skadestuen om aftenen og jeg får af vide at mine albuer er forstuvede og revet af led. Så heldigvis synes jeg, kunne jeg ikke ride i 3 uger. Jeg var kun oppe på hesten en gang derefter og jeg var pisse bange. den gjorde ingenting men jeg var så bange at jeg stoppede før timen var slut, sagde bare at min far skulle bruge bilen. Jeg så aldrig hesten igen, ville ikke have noget med den at gøre og den blev solgt. Jeg indrømmede aldrig at jeg var blevet bange men jeg gad bare ikke mere. Nu ca 3 år efter er jeg næsten 23 år og er lige begyndt igen, jeg rider på rideskolens mest dovne hest men jeg kan stadig bilde mig ind at nu gør den det og det. Det skal dog siges at jeg sagde til den nuværende berider at jeg er angst fordi jeg har været ude for et uheld. så hun ved det. Men hvad kan jeg gøre, jeg vil så gerne have min egen hest, ride noget godt dressur og starte nogle stævner men det virker umuligt. Hvis du kom gennem denne lange smørre så tak!
Hvis jeg var dig, ville jeg nok ikke lige købe min egen hest lige med det samme.. Du skal have opbygget din tillid til hestene.. Især hvis du stadigvæk er utryg selvom du rider den mest dovne hest.. Du kunne jo starte med en halvpart, så du har mulighed for at være sammen med en hest mere end en gang om ugen.. Inden du rider kan du tage nogle Bachs nødhjælpsdråber, så du ikke er så angst. Hesten kan jo også mærke når du spænder..
Jamen det lyder jo ubehageligt at du har det sådan og det værdste er nok at din angst går ned i hesten og det går i de fleste tilfælde galt, som du selv siger at du faldt af. Tror det er meget godt du rider på rideskolens mest dovne hest, da du nok trænger til nogle positive oplevelser og det med at få hest, kan jeg fuldt ud godt forsår, men vendt til du er helt tryk og find en "bombe" sikker hest den her gang   Så det ikke går galt igen. Men jeg ønsker dig held og lykke med det hele.
jeg er heller ikke ret modig, jeg har det værst det første kvarter jeg rider. I perioder kan jeg også godt finde på at tage lidt nødhjælps dråber. Men det der er værste for mig, er hvis jeg ikke kommer afsted hver dag, så svigter modet fuldstændig. derfor rider jeg hver dag, hvis der skulle være en dag jeg ikke har tid, starter jeg med longering eller banen. Havde en periode hvor jeg bare græd for mig selv, over min angst, men fik en til at ride en tur på min hest, som sagde bare op med dig, hun er så sød. Jeg har som barn og helt ung ( er 40 nu) aldrig været bange før, men jeg tror flere års pause, og det at man får børn, godt kan gøre en lidt nervøs for hvad der vil ske. At synge en sang er godt, og at trække vejret godt igennem er også guld værd.
Hejsa Jeg lider også af angst, men det er bare for alt. Jeg har døjet utroligt meget med angstanfald og har flere gange overvejet at gøre en ende på hele. Heldigvis går jeg hos en rigtig god psykiater nu og får noget medicin, der virker. I en af perioderne, hvor jeg havde det rigtigt skidt, lånte jeg en hest af en veninde, den var ikke tilredet men supersød. Problemet var bare, at den sagtens kunne mærke, at jeg var bange, så den smed mig af flere gange, mens 2 andre piger sagtens kunne ride på den uden den gjorde det mindste. Nu, hvor jeg har det godt igen, har jeg købt mig en hest. Den er heller ikke tilredet, men jeg er ikke bange for den, og indtil videre har den taget alt med ophøjet ro. Jeg frygter dog lidt for dagen, hvor jeg skal op den første gang. Lige nu hjælper min venindes lillesøster mig. Hun er kold og kravler bare på nakken af den, men det er sjovt at se, at hesten faktisk er mere tryg ved mig, for jeg har arbejdet meget med den fra jorden. Måske er det en idé for dig, at du kan få lov at trække nogle ture med rideskolehesten. Longere den og lave nogle andre ting end at ride, så du finder ud af, at du kan stole på den. Så er den ikke så farlig, når man sidder deroppe. Det kunne også hjælpe, hvis berideren kunne tage dig i longen engang i mellem, så du ikke føler at hesten bare kan rende af med dig, men at der altså er en, der har fat i den og kan trække den ind, hvis den skulle begynde at lave ballade. Jeg synes i hvert fald, du skal blive lidt tryggere ved det hele, inden du investere i en hest, det er så ærgerligt, hvis det bare ikke går, så kan du starte forfra igen og tro mig, det bliver ikke nemmere !!! Du må gerne skrive til mig på besked-center, hvis du vil spørge om noget, eller du tror, jeg kan hjælpe dig med nogle flere forslag. Det er i hvert fald en god start, at du indrømmer overfor dig selv og din underviser, at du er bange, så bliver det også lidt lettere at hjælpe dig. Jeg håber, alt det bedste for dig og at du finder en hest, du kan være tryg ved. Mange hilsner fra Sabina
Min hjemmeside er nu åbnet og ville gerne lave en side med folk der har spørgsmål vedr. alle mulige ting... f.eks. trailer problemer - øvelser fra jorden og 1000 andre ting:) så skriv endelig hvis dit spørgsmål må stå på min side...  der vil selvf. også komme svar derinde  Mvh. Julie
i kan enten skrive hér - besked eller på mailen: 
hjemme siden er skrevet forkert.. her er rigtig link:  :) SORRY 
Jeg har også været angst på et tidspunkt - især for at trække heste ud på fold. Og at trække "de store" ind. Dét jeg gjorde var, at jeg begyndte langsomt at konfrontere min angst. Fik en ven til at gå ved siden af, mens jeg trak hestene på fold (sørgede for, at det var de nemme heste i starten). Nu her, ca. ½ år efter jeg ikke turde trække noget over 160 ind fra marken, tør jeg nu trække hestene ind igen. Kender også til det med selv at se "spøgelser" - man opfinder nærmest noget, hesten med garanti bliver bange for. Bøvler stadigvæk med dét til tider. Selv arbejder jeg fra jorden omkring min hest (*ikke min nuværende), så jeg er fuldstændig tryg ved ham. Arbejder dernæst langsomt frem, så jeg forbliver tryg omkring hesten. Mine bedste "råd" er, at tage det roligt - indrømme og gerne fortælle din underviser/andre hvis en bestemt situation gør dig utryg - BARE åben munden og sig det! Angst er ikke så sjældent, som man umiddelbart tror det er. Held og lykke med det hele.
Super dejligt i ville tage jer tid til at læse det igennem. Har også selv tænkt på at det kunne være godt at arbejde fra jorden og blive tryg ved hesten. Og det med at komme ud og ride hver dag det tror jeg også ville være en stor hjælp men det er bare ikke rigtig muligt. Hverken det med arbejde fra jorden og at komme til at ride hver dag. De nødhjælpsdråber nogen af jer taler om, hvad er det for noget og hvad gør de? Er godt klar over det ville være dumt at købe sin egen hest nu, men savner bare det at kunne knytte mig til en, synes også det ville gøre mig mere rolig hvis jeg kunne bruge mange timer hver dag og går stille og roligt frem. Det med at få underviseren til at tage mig i longe, bliver nok lidt svært når der også er en del andre på holdet som skal undervises. Jeg føler det bare så håbløst, savner den gang hvor jeg bare red for at skulle blive bedre i dressuren og øve mig til stævner. Nu må jeg bare ride på en doven hest som ikke rigtig kan noget fordi jeg er blevet så angst:(
Nødhjælps dråber f.eks fra Bach blomstermedicin, får en til nemmere at overskue angst kan også bruges med fordel ved eksamen,begravelse, ja mulighederne er mange. 4 dråber fortyndet eller bare på tungen. Håber du kommer igang, og kommer til at nyde en ridetur igen.
Der findes også kurser indenfor dette område, mener der på et tidspunkt var et på islandske heste også.
...end man skulle tro. Rytterens angst eller frygt er mærkeligt nok ikke noget der behandles ofte i litteratur og blandt "guruerne". Enten er heltene aldrig bange, eller de indrømmer det ikke. Den eneste bog jeg kender der behandler dette emne er Heidi Møllers "Den kompetente rytter". Her er et kapitel om angst og forslag til at afhjælpe den, herunder afpændingsøvelser. Du kan jo prøve at se i den. Selv synes jeg synes det mest effektive våben mod frygt for bestemte situationer er at sætte sig små mål som helt sikkert kan opfyldes - at give sig selv små succesoplevelser - og udvide målene efterhånden. Sally Swifts bog, Centreret ridning, har rigtig gode øvelser til visualisering og bedre holdning til hest - også noget der kan hjælpe. Hun er bare god! Held og lykke med projektet Gertrud
Nu rider du nok ikke islandske heste, men jeg har hørt noget om et kursus ved Gunnar Hafdal og Sigrun. Det er Sigrun som er psygolog (og rytter) der underviser og det skulle vist være rigtig godt! Du kan kigge på hafdal.net.. Håber du finder en løsning!
Hej med dig. Jeg kan godt forstå at du har fået dig en slem forskrækkelse og en oplevelse som har sat sig, som du har svært ved selv at håndtere. Jeg vil sige det på min måde. Hvis du har lyst til at købe en hest nu, så skal du finde en som du jo syntes er lækker og som har en roligt sind, men ikke for kedelig. Da du nu har fortalt berideren om dit problem, ved hun det og bør tage hensyn til det ved undervisning. Start med at trække nogle korte ture med hesten. prøv at lave de øvelser du gerne vil ride, men gør det fra jorden. Principielt kan du lave din "hjælp" ved at lægge en hånd på siden af hesten og derved lægge tryk på hesten, så den flytter sig for dig. På den måde kan du øve chenkelviening m.m. Jo mere selvtillid du får, desto længere ture kan du trække med hesten. Den selvtillid du optræner med netop DIN hest, kan ingen tage fra dig og den vil være utrolig vigtig, den dag du sætter dig i sadlen for at skridte en tur. Lad være med at påtage dig større opgaver, end du kan overskue. Du bør have en ved din side, som ved hvad problemet er og som har forstand på at bevare roen - både hos dig, men også hos hesten. En som kan mærke på dig hvordan du har det og som du har tillid til. En som kan bevare fokus, når du er ved at mist det og en som kan flytte fokus, når du skal flytte en grænse. Du skal ikke overskride en grænse, men flytte den. Det tager et stykke tid, men du kan godt flytte dig, så du igen kan nyde en ridetur, uden du er bange for hvad der sker eller om du sidder på hesten når du kommer hjem igen. Jeg er har startet et rideprojekt "SIRIUS" som arbejder med problemer, nogenlunde som dit. Jeg er uddannet pædagog og arbejder med børn og unge som har psykiske vanskeligheder. Det kan godt tage op til et halvt år at komme videre - alt efter hvor meget du træner, men du kan godt. Den sikkerhed du får, ved at tage et skridt ad gangen, kan du nyde i den sidst ende. Lad være med at springe noget over eller gå hurtigere frem, du har ikke behov for usikkerhed eller nederlag. Når du selv er tryg ved det, så få hjælp og sæt dig i sadlen. Jeg har en rytter i "SIRIUS", som sad på en hest der stak af med hende. Det har tage 8 måneder at give hende så meget selvtillid at hun nu skridter lange ture på sin egen hest, springer hesten an i galop og nyder vinden i ansigtet. Hun virkelig er blevet en god rytter og meget mere sikker på sig selv og sin egen formåen. Små skridt ad gangen og vær sikker på at sætte mange små mål. Det er god følelse at nå et mål og det øger selvtilliden og troen på at dig selv. Med hensyn til angst. så findes der rigtigt mange ting som kan skabe ro og en god fornemmelse. Find noget du virkelig syntes om, et stykke musik, en kop te, et stykke chokolade eller noget andet. Brug 10 min. på dig selv før du går igang med hesten. Find et roligt sted, sæt musikken på MP3'en, tag en kop te, spis et stykke chokolade og luk alt ude og tænk på de ting du gerne vil lave med hesten. Tænk det hele nøjagtigt igennem og sig til dig selv, hvad du kan forvente at hesten gør samt hvad kan du gøre for at imødekomme hestens reaktion. På den måde kan du forberede dig på hvad du skal lave og hvordan du kan strukturere dit arbejde omkring heste og skabe overblik for dig selv. Derved får mere ro på dig selv og dette vil give hesten mere ro. Jeg håber at du kan bruge noget af hvad jeg mener ellers er du velkommen til at kontakte mig. Og undskyld den lange mail. Mvh Michael 
Det er ærgeligt du ikke bor på Fyn, min hoppe er den bedste lærehest.. Jeg har selv, efter at være blevet bange for at ride på en hest, genvundet min tillid på hende.. Hun er bare alletiders og man kan ikke andet end at stole på hende.. 
Prøv at finde ud af hvad det er du er bange for. Selv er jeg altid lidt nervøs for at hesten skal stikke af med mig. (Jeg har én gang prøvet at jeg bare ikke kunne stoppe hesten, så den blev bare ved med at galopere rundt inde på marken) Til gengæld betyder det ikke så meget om der måske kommer et lille bukspring en gang imellem. Jeg sidder rigtig godt fast. Min pony er jeg fuldstændig tryg ved. Så tryg at da hun en dag bare nægtede at stoppe galoppen (roligt tempo), så sad jeg bare og grinede alt imens jeg kæmpede for ikke at ryge af. Det var uden sadel og jeg grinede lidt for meget til at kunne rette mig ordentligt op. Nu har jeg lige overtaget en hest, som jeg i forvejen vidste at jeg var lidt nervøs for. IGen er jeg bange for at hun skal løbe med mig. Jeg ved så at hun faktisk er verdens sødeste hest. Vi tager det så bare meget stille og roligt, skynder os langsomt. Nu er jeg   stædig, så jeg   bare blive tryg ved at ride hende også. Vi skridter rigtig meget og først når jeg føler at nu har jeg kontrol over hende, sætter vi i trav. Den første gang jeg red hende blev det kun til en enkelt omgang, men vi øger lige så stille fra gang til gang. I dag skal vi ud på en lille tur for første gang. Sansynligvis bliver det kun i skridt og jeg trækker nok det første lille stykke langs vejen. Men ud på en lille tur det skal vi. Vi skal så også følges med den perfekte pony. Han reagerer ikke rigtig på noget men går bare lige så stille. Selv hvis den anden hest løber fra ham, er han stadig rolig. Lidt underligt at jeg har det sådan, når jeg tænker på min gamle part. Han var staldens boss. Kunne finde på at true mig lidt både på fold og i stalden. Lige så snart jeg sad på ham var han dog utrolig nem. Altså på banen. På tur var han lidt vild. Ejeren havde lært ham at tur=galop, så når han ikke fik lov blev han hidsig. Flere i stalden var bange for ham, men jeg var ligeglad, fordi jeg stolede på ham. så prøv at finde ud af hvad det er du er bange for. Det lyder som om det kun er ridningen der er et problem for dig. Hvad med at få en til at trække dig en lille skridttur? Så kan I forhåbentlig snakke om alt muligt imens, så du lidt glemmer at være bange. Det skal være en du stoler på og som har godt styr på din hest. Senere kan I ride sammen, hvor den anden så bare stadig har et træktov i din hest.
Ja jeg er helt sikkert kun bange for min vil springe til siden. Den hest jeg havde før sprang volsomt til siden, samtidig med hun vendte 180 grader rundt. Sjovt nok har hende jeg har nu, aldrig gjort det, men min angst sidder stadigvæk fast. Tror det er rigtigt, at det er godt at finde ud af hvad det er man er bange for.
Jeg har også været meget bange for at ride, og meget modig det bliver jeg aldrig. MEN igennem at uddanne mig og få viden om heste og deres reaktioner, så jeg ved hvornår der er fare på færde og hvorfor hesten evt. reagerer voldsomt. Det fritager mig ikke for angst i enhver situation, men det har gjort en meget, meget stor forskel. Det betyder at jeg i dag arbejder med andres problemheste og hesteproblemer. Jeg tror at løsningen for dig er en kombination af flere faktorer: Du skal ride ofte på en stabil hest, som du kender godt Du skal kunne lave noget med hesten fra jorden når du føler, at i dag kommer du ikke op Du skal lære mere om heste, deres sprog og adfærd og om indlæring Du skal have en god ridelærer/vejleder med dig, der ikke (bare) giver dig rideundervisning, men som har forstand på angst og som kan tage hånd om både dig og hesten. Personen skal være til rådighed for dig jævnligt og skal både skubbe dig fremad og opfordre dig til at søge nye udfordringer, skal samle dig op når det går tilbage, og skal hjælpe dig igennem svære perioder. Denne person skal kunne vise dig, at vedkommende kan det med hesten, som du gerne vil kunne. Det kan være en ide at søge hjælp hos en psykolog eller psykoterapeut men ingen af elementerne vil alene løse problemet. Jeg vil mene at det er en god ide at du får din egen hest, som du kender, som er stabil og en lidt ældre hest, og som ikke nogen andre håndterer. Dertil er jeg ret enig med Michael i at gå langsomt frem og ikke kun se ridningen som et mål, men også værdsætte samværet med hesten. Du skal gå gradvist frem, så du til stadighed søger nye udfordringer, men også så langsomt at du også får tid til at nyde. En skam at du bor i Jylland, da jeg sammensætter og vejleder i sådanne desensibiliseringsprogrammer for ryttere med angstproblemer. Jeg vil også sige, i relation til Kragens indlæg, at der er forskel på generelt at lide af angstanfald pga. fx. stress og så en rent faktisk ret velbegrundet angst for heste, fordi du har mødt heste i dit liv, der bare var helt ustyrlige. Jeg husker så udmærket rideskolehestenes ubeherskede bukketure om vinteren, når de ikke kom på fold og det har også for mig ødelagt en stor del af fornøjelsen ved ridning igennem lange tider. Det er ikke sygeligt at lide af angst for noget, der har vist sig farligt, det er overlevelse. Men derfor kan en psykolog nu alligevel være en god hjælp... Jeg håber du finder en måde at komme videre på.
Tak igen for så mange svar. Skønt at læse at man ikke er alene med problemerne omkring angst. Man kan godt føle sig som en eneste når man tager hen på en rideskole og fortæller hvordan man har det. Synes at det er svært at finde en rideskole hvor man kan få hjælp mod sin angst, de fleste steder, der kommer man jo bare og rider en time og så skal man smutte igen:( Men tror virkelig selv at det ville være en god ide at få min egen nervefaste hest, en som var til at stole på men stadig ville gå frem af osv. Derved ville jeg også kunne tage det i det tempo som jeg nu følte mig klar til, hvorimod på en rideskole føler jeg lidt, jamen bare sæt dig op på hesten og rid og så er du ikke bange mere. Men vi må jo se hvordan det går, tror nu jeg venter mig med at anskaffe mig en indtil foråret, så må jeg jo prøve at ride på rideskole så længe og se hvordan det går og hvor længe jeg kan holde det ud.
Nu har du godt nok takket af på tråden, men jeg vil alligevel lige komme med et hurtigt tip. Jeg har været i akkurat samme situation som dig. Angst i en grad så jeg blev lammet, rystede og bævede længe før jeg skulle op på hesten. Og det skyldtes at jeg blev smidt af en hest og kom alvorligt til skade. Ryg, bækken, hofte kaput og genoptræning i rygcenter et år. Så min angst var rimelig dybfølt og konkret kan man sige. Da jeg rent fysisk kunne ride igen, fik jeg mig en rolig hest, men det gik ikke så godt. Selv en rolig hest reagerer på en angst rytter. Ikke nødvendigvis ved at blive fræk, men hvis piloten sidder og signalere livsfare alle vegne (og det er jo det man gør som angst rytter), ja, så reagerer hesten på det, den er jo heller ikke interesseret i at blive spist af det som dens rytter øjensynligt er bange for. Jeg var ved at give op og jeg troede, at jeg måtte kaste håndklædet i ringen og opgive den interesse som har bragt mig nogle af lykkeligeste stunder i mit liv. Det er så paradoksalt at være så bange for noget og samtidig længes så utrolig meget efter det. Som et sidste desperat forsøg tog jeg på kursus med Mia Nielsen OG DET VIRKEDE! En lørdag og søndag, hvor dig og hesten arbejder fra jorden og på ryggen. Hun fokuserer både på hesten og dig fordi det ikke kun handler om din tillid til hesten, men også hestens tillid til dig. Jeg havde ikke troet det var muligt, men jeg endte med at trave rundt på min egen hest uden sadel og jeg havde det godt imens!   Det var så fantastisk og det svarede næsten til at få månen på et sølvfad, og før jeg tog afsted virkede det nogenlunde lige så sansynligt! I mine øjne er opskriften på succes derfor at anskaffe dig din egen hest og få hjælp lige fra starten af sådan en som Mia - evt. også få hjælp til at finde en hest, der er egnet til dig temperaments-mæssigt. Google hende og hendes hjemmeside dukker op. Hun holder til på Sjælland, men holder jævnligt kurser rundt omkring i landet, men hun kommer også gerne ud på enkelt-mandsbesøg og man kan også komme til hende og træne tryghed og tillid på hendes heste. Det sidste kunne måske være en måde at ruste dig før købet af din egen hest. I dag er jeg en normalt fungerende rytter, så det kan virkelig varmt anbefales. Jeg ønsker dig al mulig held og lykke med projektet.
Jeg har netop læst et par af Hempflings bøger. Interessant, ja bestemt - men hvorfor ses han så sjældent afbildet med andet end spanske heste? Er der nogen der har oplevet ham opnå samme grad af harmoni med en fjordhest f.eks? Og en helt anden ting: Er der nogen der har set ham "live-in-action" og kan bekræfte at alt hvad han skriver at kunne også fungerer i virkeligheden?
næh, men til gengæld er der utrolig mange rygter om ham... bl.a at han ikke selv træner sine heste... men mange af de tricks han giver i sin ene bog, kan ikke huske hvilken, men de er rigtig gode til træning fra jorden..
Mon ikke det er "Danser med heste" du tænker på?
grunden til at han kun vises med spanske heste i fri samling, er fordi at de er de eneste der rigtig er bygget til det. om han kunne det med en fjordhest kommer helt an på, hestens personlighed og bygning.
Da Danser med heste blev skrevet, boede han i Spanien og arbejdede derfor med spanske heste. At de så også fra naturens side nok har nemmere ved mange af de ting, han træner, er så en anden side af sagen. Jeg har set ham live, men kun i arbejde fra jorden. Jeg var egentlig lidt skuffet, havde sådan håbet at se lidt piaffe og passage uden hovedtøj osv. Han kom fint igennem til de forskellige heste, men jeg synes nok ikke det var så revolutionerende.
Ja, han er muligvis dygtig, legsom så mange andre af de "store" hestehviskere der arbejder fra jorden... Jeg undervsier også i arbejde fra jorden, holder undervsining og kurser, mest her i mit lokal område. Og jeg har set rigtig mange arbejde med heste til shows, skuer, messer, clinics osv. Som regel foregår det på den måde at de får vist nogle heste, udfra dem skal de så vælge hvilke de vil vise noget med til selve showet. Og tro mig de vælger IKKE en kæmpe stærk overvægtig fjordhest !!! De vælger spanske heste, eller araber, araber blandinger, fuldblod, quarter osv. Disse heste får man hurtig en reaktion fra, de ser spektakulære ud og der er ligesom noget "at se" for publikum. Jeg har endnu ikke fundet "min" guru... men den dag der er en af de store hestefolk, som Monty Roberts, hempfling, Michael Peace osv. der viser et stykke arbejde med den rigtig træls fjordhest, koldblod eller lign. så vil jeg kaste mig på knæ og beundre dem. 
Well jeg har set Hempfling live, og han har en helt fantastisk ro sammen med hestene. Ingen jagen og vildskab, men bare en stor ro. Det SER ikke så spektakulært ud, som hvis han sendte en hest ud i vild panik, men jeg ser hos ham en forståelse, som visse mere voldsomme HMS-folk kunne have godt af at lære. Jeg ville aldrig forvente, at Hempfling med en ukendt hest lige skulle vise lidt piaffe og passage på bar ryg. I hans bog beskriver han et uddannelsesforløb gående fra den første kontakt til formgivning af en løs hest og en hest i longe over sidebevægelser. Derefter rytter og så samling under rytter, til sidst i de meget samlede øvelser. Det er fuldstændig urealistisk at forestille sig, at han skulle kunne gå igennem dette forløb på en enkelt session. Mht. den type, han arbejder med, så ville jeg nok også vælge en smuk hest at vise i min bog - men han viser jo også Janosch der er ganske gennemsnitlig. Jeg har også hørt rygter om, at Hemfpling er lidt vel glad for sig selv og for penge, men omkring hans valg af ædle heste til opvisninger så forstår jeg det endnu bedre, hvis nogen forventer at han viser høj skole på en ukendt hest - så bliver det jo helt umuligt med en koldblod, som kræver lidt mere tid. Men måske du, Bettina har set ham holde opvisning på egne heste, så kan jeg bedre forstå din forventning. Jeg arbejder pt. med en del koldblod og koldblodsblandinger fordi der så vidt jeg har erfaret er mange problemer med koldblod. De er jo fantastisk gode til at sætte sig imod deres ejere på en meget stille, men også meget konsekvent måde og jeg må også sige, at det er en større udfordring at arbejde med mange koldblod end med de varme heste - men faktisk kan koldblod også gøres meget følsomme, MEN de kræver mere tid, end man ofte har ved en opvisning. Jeg har ingen guruer, da jeg ikke synes, at man kan bevæge sig frit og lære nyt fra alle sider, hvis man lader sig "indrullere" under en kapacitet. Men indenfor HMS er Hempfling absolut min nr. et da han går ind for samarbejde frem for kampe og går gradvist frem. Samtidig arbejder han i overensstemmelse med indlæringsteorien, og det kan jeg også lide. Hvad han så har bedrevet udi det shamanistiske ved jeg ikke så meget om, han er meget spirituel, og den del kan man tage med eller ej, man kan godt bruge det, han byder på uden at være spirituel. Mht. hestevalg kan det jo også være, at han bare bedst kan lide spanske heste. Det er vel en ærlig sag at have præferencer, også selvom man er verdensberømt.
hr Hempfling ikke bruger feks fjordheste, men i mine øjne er en fjordhest der piaffer langt smukkere og meget mere imponerende end en "almindelig" hest. Se bare her!!!
Selvfølgelig skulle han ikke gøre det på en ukendt hest, men jeg troede han havde medbragt en af sine egne, til at demonstrere på, og vise hvad man kan opnå gennem hans form for træning. Men han havde i øvrigt en skade i ryggen pågældende dag, og han brugte det meste af showet på at gå udenfor indhegningen og slå i jorden med en pisk.
hmm - piaffe vil jeg ikke kalde det den fjordhest laver. det er lidt trip på stedet og nogle halve trin. Men den er da på vej. et godt forsøg. at den skulle være   imponerende kan jeg ikke se. Det imponerende er at rytteren har formået at komme dertil med sådan en hest og det skal have respekt. det har taget lang tid vil jeg gætte på. Det er arbejdet bag der er imponerende - hverken hesten eller det den laver. Jeg ved at bent branderup har undervist en del ryttere på fjordheste - og lært dem bla. piaffe. Han kone har en grå fjordhest som er ved at blive trænet op. Den vil nok også kunne det en dag. Men dette er jo ikke HMS eller andet i den stil - det er blot korrekt træning i forhold til hestetypen. jeg vil sige at jeg mere nyder en   piaffe og er langt mere imponeret over sådan en . en korrekt piaffe ses ikke ret ofte ( sat i de store led, ryggen oppe, nakken korrekt buet, tøjlen løs, rumpen nede, taktren osv). faktisk prøvede jeg lige at finde en på youtube - men det lykkedes ikke rigtigt.
Jeg bruger selv en del Hempfling i min omgang med heste. Synes det er let at bruge, hans principper og metoder kan sådan set bruges over alt, og har også fået en masse gode idéer og træningsmetoder jeg kan bruge =) Han har vidst nok kun Andalusiere. Det er vel bare den race han bedst kan li'. Det kan jeg også godt forstå. De er stærke, velbyggede og kan holde til meget af den træning han bruger..! Men hans metoder kan sagtens bruges på fjordheste! Nu har jeg primært haft med islændere at gøre i den senere tid, og det fungerer i hvert fald. Jeg har også arbejdet en smule med tre fjordheste fra jorden, og der kopierede jeg mange af hans signaler og træningsmetoder. NHE som jeg bedst kan li' synes jeg er lidt svært at bruge hvis ikke man har nogen fast hest at træne med, da NHE ikke kun er nogle øvelser eller signaler men en livslang trænings- og principmetode, så derfor er jeg rigtig glad for at have kendsskab til Klaus Hempfling i den dagligdag jeg nu har  Så JA! Hvis man gør som han siger, tager sig tid til at lære det (har ikke set ham irl, kun læst bøger) så virker hans metoder i hvert fald, også rigtig godt synes jeg!- også på islændere og fjordheste! 
Lykke B: Jeg vil give dig ret i at det første link, men hvis du ser det her:  Så Håber jeg vi kan blive enige om at dette er en flot piaffe for en nordbagge, da den som mette siger aldrig vil kunne få den helt samme bæring.
Mette hvis det er mit indlæg du sigter til, så mener jeg ikke, at koldblod lærer langsommere. Jeg træner en del af dem, og de lærer HURTIGT især at blive fri for evt. ubehag som deres ryttere tilfører dem. Her oplever jeg faktisk, at de ofte er mindre tolerante end andre heste og hurtigt afregner ved kasse 1, hvis de ikke kan lide træningen. Til gengæld er deres reaktioner ikke så voldsomme som lettere racer, de reagerer snarere ved at stå stille eller lignende, og det ser altså ikke så flot ud at få en hest, der står stille til at bevæge sig, som det ser ud at få en livlig hest til at være stille. Som skrevet arbejder jeg selv med mange koldblod (jeg ved ikke om, jeg definerer koldblod korrekt men jeg mener haflinger, fjordheste, shire o.lign) og da jeg arbejder med hesteproblemer er der jo nok en grund til, at jeg får så mange af disse typer - at de er svære at tvinge til noget, og hamrende dygtige til at slippe for at lave ubehageligt arbejde. På den anden side, hvis man kan finde ud af at samarbejde med dem, så lærer de lynhurtigt og arbejder supergodt. Men man skal ikke slås med dem, og man kan ikke tvinge dem. Giver det bedre mening?
Det var godt, Mette  Tilmed skal det siges, at jeg bliver mere og mere begejstret for at arbejde med disse racer, for der findes ikke noget mere arbejdsvilligt end dem, hvis man altså kan finde ud af at motivere dem.
Nu må jeg lige gå i forsvar for Monty. Som en anden i tråden her skriver, så havde han valgt en ordentlig belgierdame - Zelda - til sin sidste opvisning i Danmark. Den var bestemt ikke nogen udfordring for ham, for den gjorde, som han bad den om første gang. Se, det er DERFOR han ofte vælger de mere varmblodede heste til sin opvisning... der er jo ikke noget ved at betale penge for at se ham arbejde med en hest, som alle vi andre ville kunne opnå det samme med, vel? Sidst havde han min eksmands hest på som demo-hest ved VIP-forestillingen. Hun er en smuk lille paint/araber-mix, men hun var bestemt ikke valgt pga. sin skønhed. Hun var udelukkende valgt udfra, at hun er enormt hyper og hidser sig selv unødigt op. Siden Monty havde fat i hende (via Majbritt Carter), så har hesten været meget anderledes og mere samarbejdsvillig. Aner ikke, hvad det egentlig var, Monty gjorde, men måske har han bare det der "magic touch", som almindelige mennesker mangler??? Bedste hilsner Marianne
jeg har den skønnest dressur vallak som jeg, hvis jeg turde, kunne nå hele vejen med. Vi har bare et stort problem. For at komme til ridehus/baner, skal vi skritte 1,2 km. Min hest er bange for alt, og nu er jeg blevet rigtig utryg og trækker ham derfor frem og tilbage. Problemet er så bare at jeg ikke kan holde ham når han bliver bange. I tirsdags stak han igen af fra mig og var væk i næsten en time. Da jeg endelig fant ham kunne jeg ikke fange ham. Han skrittede og små travede ca 10 meter foran mig, og han ville absolut ikke i nærheden af mig. Problemet er faktisk ved at være så stort at jeg overvejer at sælge ham. Jeg er ellers så glad for ham og nyder virkelig at ride dressur på ham, men vejen frem og tilbage gør at det efterhånden ikke er mere end et par gange om ugen at vi kommer adsted. Til slut vil jeg lige nævne at han er en helt anden når vi rider sammen med andre. Han er stadig vågen men han bliver ved den anden hest og slapper meget mere af. Dette sker desværre ikke så tit da jeg har ham hjemme hos mig selv. Håber at i har nogle gode råd så vi kan få løst problemet. HV Christine.
Hej, Min unghest på 3½ år er i de sidste dage blevet væsentligt mere sløv end normalt. Igår og idag var hun derudover lidt stivbenet i bagbenene og hendes ene bagben er begyndt at sige knæk når hun går. Jeg havde sløvheden mistænkt for at skyldes at hun skiftede til vinterpels, da hun har haft en underlig pels som heldigvis er begyndt at vokse ud igen. Men nu hvor de øvrige symptomer melder sig, tænkte jeg at det måske kunne være vokseværk. Hun er ikke sløv i øjnene, er opmærksom nok, mere sløv som man ville være efter hårdt arbejde eller hvis man var rigtig træt.. Jeg har haft en del ungheste, men har heldigvis været forskånet for vokseværk. Derfor er det lidt nyt for mig. Talte med en igår som sagde at hendes venindes hest også havde været sløv og lidt stivbenet, og dyrlægen havde sagt at det skyldes vokseværk. Er der nogen der har erfaringer med vokseværk? Er der noget man kan gøre for at hjælpe hesten over perioden? Hvordan med motion? Håber der er nogen der har nogle beroligende ord  Mvh Lise
det er 1 plan. Er det afstemmet korekt?? for den korn og i givet fald hvor meget?? Ofte kommer knælydene ikke fra der hvor problemet er men fra at den kompensere.. Hvis den virker dvask og er mat i pelsen er foderet det første sted jeg ville se. og ellers ville jeg tilkalde dyrlæge hvis dit foder er tip top. Så kan det være der ligger noget helt andet til grund for det.
Tak for dit svar  Den får 3 kg hel havre, 1,25 kg FiberLUX basic og ca 8 kg hø pr. dag fordelt på 3 fodringer. Den er også begyndt langsomt at få olie. Derudover er den på fold 5 timer dagligt. Så vidt jeg har forstået, burde denne foderplan dække alle behov mht energi og vitaminer/mineraler. Hun er "træt" og går en smule ujævnt, uden dog at være halt. Synes ikke hendes pels er mat. Og det er den ene baghas der siger lyde når hun går.
Pas på med havren, der er meget stivelse i og det er ikke godt til heste som vokser, kan i værste tilfælde fremme ledmus  Brug mere olie i stedet for!! På Sønderskov Mølle producere vi en hvor der er tilsat urter og lecitin, som har en gavnlig virkning på optagelsen, og afhjælper tilsyring af musklerne. Den hedder Energy Oil. Tjek  Det kan evt. sendes. Under alle omstændigheder så tjek lige den olie du bruger nu, den skal være koldpresset for at din hest kan optage den godt nok ! Hilsen Marlene Sønderskov Mølle
Hej  Min lille pony har/havde vokseværk, MEGET vokseværk. Dyrlægen anbefalede kalk ca. 1 spiseske dagligt. Så knoglerne har noget de kan vokse af. Derudover er det en god idé at de kommer ud og bevæger sig (gerne mere en 5 timer dagligt!!!) Min skulle have stået på fold 5-6 timer dagligt. Men det gik simpelthen ikke med det vokseværk. Fik ondt af det stakkels dyr, og sendte ham på landet i løsdrift, så han kunne få bevæget bentøjet. Tadadada   1 uge efter var der intet at se. 1 måned efter er han stoppet med at få kalk og hans ben har aldrig fungeret bedre. Og han har altså døjet med det i 1 år!! Unødigt belastning som ridning, løsspring, longering burde du også stoppe med i den periode din har vokseværk... Hvis det er vokseværk. Så kommer de hurtigere over det... har jeg hørt. Men jeg ville nok spørge en dyrlæge, jeg fortæller jo kun mine erfaringer  Mvh mig...
forstå den skyder i vejret.. Vokseværk kommer jo fordi kroppen ikke kan følge med i vægst. og det er faktisk ret alvorligt og skal tages som så. Væk med havren. op i hø/wrap. dyrlæge på. og igang med smertestillende så den vil bevæge sig. Du risikerer at den når at blive så ødelagt at den kan blive ubrugelig senere så jeg ville tage det emget alvorligt!!
Mange tak for jeres svar, men man kan altså godt blive lidt forvirret omkring fodring  Jeg var inde på tjørnehøjmølles hjemmeside bare for at se hvad de anbefalede, og de anbefalede også 2,5 kg korn mener jeg. Tastede den ind under unghest 2-3 år i moderat arbejde. Nogle siger havre, andre forbander det langt væk... Så forvirringen er stor. Hesten er vokset op hos en hestedyrlæge i løsdrift hvor den aldrig har set et havre korn. Nu er den så kommet i træning, og på det nye sted fodrer de med havre og FiberLUX. Jeg har selv taget olie med for at skifte noget af havren ud med det, men jeg kan jo ikke skifte alt havren ud med olie - og det stakkels dyr skal vel også have noget energi. Olien er almindeligt rapsolie fra netto/aldi, så går ud fra det er ok? Ak de gamle dage på rideskolen hvor hestene bare fik hel havre og halm  Nu er jeg ret påpasselig med at den får fri mens at den vokser, men mennesker får jo også vokseværk, så det er vel ret naturligt. Nu har jeg aldrig selv lidt af vokseværk, men havde da veninder der ikke kunne komme ud af sengen mens det stod på. Så længe den skridter almindeligt rundt på marken, så bevæger den sig nogenlunde ok uden smertestillende? Synes kalk lyder som en god ide, det kan vel ikke skade? Men skal den så ikke have ekstra magnesium for at kunne optage kalken? Mvh Lise
Jeg havde dyrelæge ude for jeg var bange for hun havde ondt i ryggen. Han tog en blodprøve og konstaterede at hun voksede.. Det synes jeg var rigtig rart at få konstateret. For så gav jeg hende den ro han anbefalede.. det eneste jeg måtte.. var ar trække ture med hende.. og man skal jo respektere at den vokser.. så man kan ikke skynde på det. Man ved jo de vokser i den alder. min er 5 og vokser stadig. Husk hvor øm man selv var da man skød i vejret som mindre. Giv hesten en velfortjent ferie/pause.. og undgå at hesten får mere ondt. Venlig hilsen Jette
3 1/2 års der arbejder moderat ? Moderat arbejde - Træner i på middelsvært niveau En hest på 3 år bør i min verden kun hyggeride altså fodres som en unghest i vækst med let ridning, det kan jo godt betyde en væsentlig forskel ved foderplanlægningen skulle jeg mene. Håber selvfølgelig at du finder udaf hvad det er, men det lyder meget somom den skal have en længere pause eks. vinteren over så må du se til sommer, smid den evt. i løsdrift så den kan bevæge sig ligeså meget eller lidt som den finder behag ved. mvh Jeanne
Jeg ville lige høre om der var nogle kloge mennesker da jeg har fået forskellige ting at vide.. Nogen siger jeg skal bruge chambon eller indspænding når jeg longere min unghest så han kan bruge ryggen. Andre siger så det kun ødelægger dem og tvinger dem i holdning.. Så jeg forvirret nogen der kan hjælpe??
-at elastikchambon er noget møg. Efter min mening har hesten ikke en chance fordi den hele tiden trækker den i nakken, og så kan den gå at opbygge muskler i underhalsen for at modarbejder trykket i nakken. Det synes jeg er en dårlig ide. Spørgsmålet er nok mere med hvilket formål du longerer ham? -altså om du skal bruge indspændigstjler eller ikke...
bare for at han kan opbygge nogle muskler og få noget kondi..
hvorfor ikke træne fra jorden (teknik) og opbygge kondi i skoven?? fik selv anbefalet elastik chambon af en dyrlæge inden jeg skulle tilride min, men synes slet ikke det fungerede...
Jeg vil vælge indspændinger. Chambom er det eneste, min hest har været negativ overfor, indtil videre. Ellers som skrevet ovenover...
hjælper indspændingstøjlen hesten med at løfte ryggen? Mvh Jannie
har det problem at de vil give konstante signaler i hestens mund - også selv om at de hænger løse. Jeg vil anbefale dig at longere "uden noget" og så evt i stedet træne rygmuskler fra jorden. Du skal have fat in nogle der er gode til klassisk. på så ung en hest ville jeg også foretrække at du ikke har fat i bid hverhen under longering eller ved arbejde fra jorden. Hvis du lader den gå naturligt skal den nok sætte muskler - hvis ikke ville jeg få en kiropraktor til at kigge den igennem for så har den sikkert nogle låsninger/skævheder der skal ordnes.
jeg er ikke enig i at en fjord ikke kan lave en lige så god piaffe som en hvilken somhelst anden hest. det hele kommer an på hvordan den trænes - om den trænes i forhold til sin fysik og mentalitet. nogle racer har klare fordel mht temperament og fysik - pg eks iberiske heste er avlet målrettet mod den høje skole. Men de kan jo ikke lave det uden at blive trænet korrekt - de kan lave lige så forkerte piaffe forsøg som alle andre. de kan også takte urent mm. De er nemmere at træne ja - derfor har jeg også selv købt en iberisk ( luso) . fordi vejen så bliver så meget nemmere og man får en hel del forærende. Men jeg kan nok godt love at min hoppe ikke vil blive lige så velgående som BB´s kones fjordhest - fordi de er så meget bedre trænere end jeg er. Man kan sige at jeg har halveret vejen til eks piaffe, men det kræver stadigt at jeg træner korrekt. Man kan sige, at hvis en amatør rytter gerne vil opleve at træne sin egen hest op til piaffe og passage, så skal vedkommende nok vælge ne race med anlæg i den retning. Andet vil ikke være fair overfor hesten. Man skal vælge den race der passer til sin ridestil og ambitioner. når det så er sagt så fandt jeg nogle klip af "alternative" racer der går rigtigt godt ( lidt understillede, men ellers taktfaste nok): haflinger:  tinker: 
I 2005 var jeg frivillig hjælper til hingsteshowet i Herning og der var en franskmand, der gav opvisning med sine heste. Han red dem uden trense, sadel osv. og alligevel gik de en flot dressur. Et af hans numre var, at han kom ridende ind på sin kæmpestore koldblodshingst og lavede øvelser som fx. levade og andre højere øvelser. Dét var fedt - ham tog jeg hatten af for. Jeg kan selvfølgelig ikke huske, hvad han hedder 
marianne66: ja jeg har set mange talentfulde haflingere. men de kræver et særligt håndelag da de ikke altid er lige nemme ( svært at arbejde med en hest der er så kold og upåvirket). mht iberiske i dressur. så er de der sørme mange steder. bare ikke herhjemme endnu ( vi har jo vores egen "nationalrace" - som så bare ikke er en race men en type.). i både tyskland og nede sydpå er de meget brugte. men de har jo den "fejl" at de ofte ikke kommer over 165 cm - og altså regnes for for små nu om dage. Nu er jeg jo mest opmærksom på lusitanos. og jeg har netop fundet en luso salgshest der var med i dressur konkurrencerne i Verden ( tyskland) og klarede sig rigtigt godt. den får jeg snart video af. der er mange andre så her er video af et par af dem: allerførst er der jo nu afdøde Guizo. han var en portugisisk lusitano selvom han red for det spanske landsholde i OL: her er der et klip af portugals nye dressur stjerne- hoppem oxalis da meia lua. det er hende med alm udstyr på ( den anden er en hingst med traditionelt udstyr):  så er der den tysk ejede sorte luso hingst Sol: så er der den fransk ejede galopin de la font. den klarer sig rigtigt godt. her er link til dens side - video er øverst på siden:  samme sted har de denne:  så er der amerikanske sansao - her godtnok ikke i en konkurrence situation. men han klarer sig vist fint: hm. der er mange flere. men jeg tror bare vi er lidt bagefter heroppe i lille dk. alle omkring bruger mange flere forskellige racer. jeg har endda engang hørt om en connemara der vandt en grand prix i tyskland - foran alle varmblodshestene! jeg tror bare dommerne i dk skal til at oppe sig en del. så folk gider stille op. lige nu er det jo sjældent fair.
Lykke b: Ja jeg tror også vi herhjemme er hænger lidt bagefter i udviklingen, man vil stadig helst se DV på konkurrence banerne, som jo også er flotte heste mange af dem. Men men men, der er også bare rigtig mange vidunderlige og rigtig rigtig dygtige Lusitano, P.R.E, Lipizzanere osv. Og jeg GLÆDER mig til dommerne begynder at se disse racer i et mere positivt lys, hvilket også er ved at være på vej.. så småt.. Om ikke andet så blandt hestefolk generelt, i min stald møder jeg da mange som virkelig beundre min lille Lipizzaner-dreng, og det er mere end hvad man kan sige for 10 år siden, da jeg havde min gamle Lipizzaner-hoppe. Dengang var det mere; Køn hoppe, og dygtig ja, men absolut ikke nogen stævne hest.. Det er dog ganske anderledes idag, heldigvis   Der jo det med højden, som du siger, og jeg er bange for at Lipizzaneren står i et dårligt lys der, de er jo de mindste, af hestene i hvert fald. Min er kan lige mande sig op til 153cm.. heldigvis syner han større, og jeg håber da, at når de kære danske dommere for alvor acceptere vores ædle hesteracer, at så bliver størrelsen også underordnet. Vi har dog kun været på stævnebanen en enkelt gang, han er kun 5 år, og ja han var vidst ikke helt med på den, for det blev da mere til spring og buk op i luften, end til noget pænt dressur program.. hi hi.. På trods af det, var jeg nu ikke utilfreds med dommerens bedømmelse, heller ikke selv om vi fik 4 og 5 i lydighed.. ups.. Det går noget bedre nu kan jeg sige   Men han er en livlig dreng  Nå, men man glemmer jo helt hvad denne her tråd handler om   Hempfling, ham har jeg ladet mig inspirere rigtig meget af, dygtig mand, helt sikkert! Han har jo boet en del år i Spanien, og derfor er der mange billeder af Spanske heste i hans bøger. Jeg har i øvrigt en video med ham, hvor han er blevet kaldt ud til en vild og meget nervøs 1000kg kæmpe af en Breton hingst i Spanien. Han siger selv, at det er en af de største og sværeste opgaver han er blevet sat til med en hest. Man ser ham trække den ud af boksen, og arbejdet med den der fra. Den stejler i starten og meget vild, og det ser vildt ud, jeg ville ikke turde gøre noget som helst med sådan en basse!! Men han får hesten rolig og tryg, det ser imponerende ud, al respekt til denne mand!
hehe - jeg skulle lige til at sige det samme  Lykke - haflingere, kolde og upåvirkede?  Så skal du bare se Annuschka, når hun bliver bange - eller når hun arbejder på dressurbanen  Hun har den flotteste forudsætning for at arbejde med sine bagben   Hun kan virkelig sætte fra og op med dem, så når hun får lært piaf og passage, så bliver de fine  Annika kan både være et æsel og en vild tøs (på folden), men jeg har da aldrig hørt at æsler skulle være kolde og upåvirkede  Og lille Nadi kan også godt blive bange. Vi måtte flytte hende væk fra den store nabohoppe. Annika kunne meget bedre klare maddammen. Næh, haflingere er ikke DV'er, men kolde, det er de s'gu ikke 
Jeg kan også tilslutte mig, at hvis man tror at koldblod er kolde, upåvirkede og ufølsomme, så har man ikke prøvet at ride dem. Kan tilslutte mig hvad der siges om haflingerne og træner som skrevet pt. en shire, der aldeles ikke er kold og upåvirket. For det første træner jeg den, fordi den er så nervøs og har "hjørneskræk" - dvs. konstant flygter fra hjørnerne på ridebanen, for det andet så den en meget følsom ridehest, der er aldeles lydhør for hjælperne når hun ellers kan høre for angst. Det TAGER lidt tid for hende at flytte sit kæmpeskrog, men det er ikke af mangel på lydhørhed, det er bare fordi sådan 900 kg. skal have lidt tid til at lægge fra land... Koldblod KAN gøre sig meget ufølsomme hvis man bliver "uvenner" med dem, men så er det fordi man har en konflikt og ikke forstår af motivere dem, ikke fordi de bare er sådan. En af de sjove ting ved koldblod er, at man ikke bare kan skræmme dem til at arbejde, de skal motiveres...
... dejligt at høre at andre har de samme oplevelser - og så endda fra én som ikke er "inkarneret"  Det er netop DET, der fascinerer mig sådan ved fjordhestene. Jeg er ikke vild med dem på grund af deres åbenlyse olympiske evner   - men simpelthen fordi de i DEN grad er et personligshedsudviklingskursus på fire ben  Hilsen Sif
at din hest ikke rigtigt stoler på dig. Han er ikke 100% sikker på, at du er i stand til at holde ham ude af fare, og derfor stikker han af og vil ikke fanges igen. Du er nødt til at arbejde med jeres tillid. Både hans til dig og omvendt. Hvis først du bliver utryg, når hesten bliver bange, er du inde i en ond cirkel, hvor det er rigtigt svært at komme fra igen. Nu ved jeg ikke lige, hvad det er, han gør, når han bliver bange - men det bedste du nok kunne gøre, var på en rolig og bestemt måde at fortælle ham "hør nu her makker, det der er ikke farligt, og nu går vi videre - ikke mere pjat med dig". Det betyder at du ikke skal ned og trække, men blive siddende, og virkeligt gå aktivt ind for sagen - gør et eller andet, for at holde ham koncentreret på dig - stil ham til den ene og anden side, flyt skuldrene frem og tilbage på ham - selvom du bare skridter afsted, skal han gå fremad og lave noget, så han glemmer at blive bange, og hører på dig. Husk at slappe af og trække vejret, når man bliver anspændt, er man tilbøjelig til at holde vejret, og det mærker hesten med det samme. ellers lyder det til du kunne have glæde af træning fra jorden en overgang - evt bare ude på folden, hvor i er "sikre" - men så han lærer at følge dig og lytte. mvh maria
For det første så gad jeg godt at vide, om hesten er rolig, når den kommer til træningsstedet, og er der andre heste der? Hvis den er rolig, når der er andre heste, så taler vi om separationsangst, som kan være et stort problem at løse, men som regel kan det løses. Når du har hesten derhjemme, hvordan opfører den sig så, hvis den efterlades alene i folden eller i stalden? Hvad hvis du trækker den ind i stalden og lader den være alene der? Lydighedstræning i stil med det, maria foreslår kan hjælpe i nogen grad, men hvis hestens angst er større end den magt, dine kommandoer har, så vil angsten vinde. Så kan man vælge entena t skrue op for kommandoerne - men det kan give store konflikter, forøger hestens stress, og kan betyde at den lærer at smide dig af, for at løbe hjem, så det vil jeg ikke foreslå alene. Derimod vil jeg foreslå dig en kombination af lydighedstræning og systematisk desensibilisering (at du gradvist vænner hesten til det, den frygter). Men for at kunne komme problemet lidt nærmere, vil jeg gerne have, at du først svarer udførligt på de spørgsmål, jeg har stillet, så skal jeg give et mere detaljeret svar. Men jeg er ikke sikker på, at nogle skriftlige råd er nok til at du får løst problemerne. Jeg vil forresten også gerne vide, om du i en periode er indstillet på at træne hesten hjemme eller lade være med at dressurtræne dem og i stedet bruge tiden på at lære hesten at gå til ridehuset? Det vil nemlig tage meget længere tid at løse problemet, hvis du insisterer på at hesten SKAL dressurtrænes under problemløsningen. Ved at fokusere 100% på at løse problemet, vil du meget hurtigere få det overstået og kunne komme i gang med dressurtræningen uden ballade hver gang.
Min hest var også bange for ALT da jeg købte hende.. Tog det som en udfordring og der er heldigvis kun kommet noget godt ud af det..  Jeg gjorde det at jeg tog hende med ud og oplevede en masse ting.. Ikke så meget at hun ikke ku kapere det, men jeg startede med at trække ture med hende, øvede ting fra jorden i ridehus hvor hun var tryg (ikke plastic osv, men ting hvor virkelig lærer at stole på mig. Da hun havde været redet i 4 måneder red jeg ledsager i en jagt, med en islænder som pædagog. Når jeg red ture red jeg dressur på hele turen så hun hele tiden havde noget andet at koncentrere sig om end alle de ting i den store verden der kun var ude på at spise netop hende.. Ved ikke om jeg bare har været heldig, men nu er hun ikke banga for noget som helst i skov, på tur, på bane eller andre ting.. Held og lykke med det, håber det lykkes for dig som det har gjort med mig.. Det ville være trist at sku skille sig af med ens hest pga det..
Næsten have været min for halvandet år siden. Jeg har også ca. 2 km til nærmeste ridebane og på vejen møder man jf. Fighter anno januar 2006 mange farlige ting, der er sten, biler, traktorer, hunde, grøfter, harer etc. Jeg blev ret bange og angst når jeg red ham, men kæmpede videre i stilhed, han steppede og dansede for alt. Dressuren gik også værre og værre og vi kom ind i en ond cirkel hvor han og begyndte at springe rundt og blive bange på banen. Det blev ikke meget bedre og jeg overvejede ofte at sælge ham. Jeg kunne knap nok ride ham rundt på en nogenlunde rimelig cirkelvolte til sidst og var for at sige det pænt noget frustreret. I Januar 2007 tog vi til vores første stævne, men ak han blev bange for dommertårnet, bogstaverne, tilskuerne og vi kom ud med mit dårligste resultat nogensinde. 3 dage senere losser han uforvarende ud og rammer mig i skridtet, jeg kan love dig for at tårene stod mig i øjnene... Jeg ringede da til gamle ejer, hun kom og kunne øjeblikkelig se at han ikke trådte nok ind under sig med det ene baben. Kiropraktor kom på og løste problemet, men jeg var egentlig stadig bange for ham. Jeg tog kontakt til Majbritt Carter som henviste mig til en enort dejlig og hjælpsom person i mit nærområde, der heldigvis sagde ja til at hjælpe mig med ham. Herefter arbejdede jeg fra jorden i en måneds tid med forskelligt såsom plastik, kegler, broer, puder, afspærringsbånd etc. og nøj hvor har det hjulpet. Jeg holder denne træning ved lige med jævne mellemrum, men han får dog stadig tilbagefald, generelt er kurven dog opadgående og dressuren er også begyndt at køre på skinner. Det blev en længere smøre, men jeg håber at du fandt noget du kunne bruge. Held og lykke med projektet. Hvis du ellers er glad for ham så kæmp for det. Det kan kun blive bedre.
Når vi kommer frem til rideskolen/ridehus eller bane, falder han til ro. Dog er han altid opmærksom på hvad der sker omkring ham. han har svært ved at kaperer nye ting hvilket gør ham meget bange. En overgang kunne folk ikke gå på barrieren, det har han lært at accepterer nu. han bliver også meget anspænt når jeg tager jakke, tæppe osv af, når jeg sidder på ham. Hjemme i stalden står han pænt og roligt på staldgangen og hviler gerne det ene bagben mens jeg strigler osv. Han er altid alene inde, da alle vores heste stadig går på døgnfold. Dog er han også her altid opmærksom. han bliver meget nemt forskrækket og farer sammen hvis eks en fasan pludselig larmer udenfor. Når vi kommer hjem fra ridehuset, plejer han at få lov til at gå frit omkring på gårdsplassen og græsse, dette nyder han, men bliver også nemt forskrækket. Alt i alt bliver han bare nemt forskrækket, hvilket jeg syntes er rigtig træls! jeg er rigtig glæd for at i gider læse og hjælpe mig med gode råd... og ja! jeg er villig til at lægge dressuren på hylden i en periode hvis det kan hjælpe os! VH Christine.
Fra mig. Magnesium er jo et uundværlig mineral. Og mangler, eller er en hest i underskud med dette, vil det påvirke dens "nervøsitet" tilstand, den vil reager meget kraftigt på ting og lyde... Faktisk gi´den lidt ala dårlige nerver, hvis du forstår.. Søg på en tråd som Inger Christensen skrev for ca. 1 år siden enten på hygge eller røgt og pleje. Nej jeg har ikke læse de andre svar 
Det lyder som om, din hest mangler tillid til dig. Den skal overbevises om, at der ikke sker farlige ting, når I er alene. Jeg vil mene at det er arbejde fra jorden, der skal til. Det er den bedste måde at skabe et tillidsfohold på imellem hest og rytter. Det har jeg måtte sande med en hest, der var utryg ved de mindste forandringer i hverdagen. En hest som "flippede" hvis vi red ud alene osv. Arbejde fra jorden gjorde klart gjort problemet mere overkommeligt. Det krævede toldmodighed, men det betalte sig. Jeg kan varmt anbefale Tina MJ. Hun er super dygtig. Tjek hendes hjemmeside (søg på google under "tina MJ"). Mvh
tror i har ret i det med at den ikke stoler på dig.. jeg er lige begyndt at passe hest.. han stoler ikke på mig endnu men det går meget bedre end i starten jeg laver tit horsemanship med ham og jeg tror det hjælper, og her den anden dag tog jeg en ordentlig snak med ham hele vejen igennem træningen og der opførdte han sig rigtig godt så mit råd er tillids øvelser og snak med ham hele tiden... selvom folk syntes det er underligt:)
I England har de lavet nogle forsøg omkring hvor meget rytterens nervøsitet smitter af på hesten: Hest og rytter skulle ride tre gange forbi en flok tilskuere, og rytteren blev på forhånd orienteret om, at tredje gang de red forbi, ville én blandt tilskuerne slå en paraply op! Der blev ikke slået nogen paraply op, men alligevel kunne man måle en forhøjet puls hos hesten! Altså har rytterens forventning om at hesten ville blive bange, fået hesten til at blive nervøs. Mere skal der altså ikke til. Christine, jeg har haft en hest lige som din, og blev så bange for den, at jeg valgte at sælge den! Så det er super godt at du søger hjælp... det kan kun gå for langsomt. At hesten er meget ængstelig, vil den nok altid være, men så trøst dig med, at nogle af verdens bedste konkurrence-heste er nogle rigtige "kyllinger"! Her forstår rytterne blot at udnytte den ekstra adrenalin til noget konstruktivt! Kan du evt. få en anden rytter til at ride hesten hen til ridehuset, indtil den er tryg ved ruten? Eller kan du få en til at trække jer som hesten er tryg ved? Pøj pøj
Han går stadig på døgnfold med masse af græs. Dog får han en gang om dagen et måltid som består af fiber Lux basic og 1 liter hel havre. Jeg kan godt prøve at tage havren fra ham, men tror bare ikke rigtig det er det, da han har været sådan hele sommeren hvor han kun levede af græs. Men absolut et forsøg værd! Min kæreste har redet ham til ridehuset her i weekenden. Han er blevet bange for rigtig mange ting, men min kæreste har bare holdt benene på indtil han gik forbi. Han stejler og bukker ikke, og han kan styre ham ved at dreje ham rundt når han forsøger at løbe. Han har lovet at ride ham derop mandag og tirsdag også, og så skal jeg selv fredag hvor han så går med. Det er rigtig dejligt at så mange kommer med svar! VH Christine.
Der er et kommunikationsproblem der. Måske du skulle holde en pause med dressuren og begynde at være lidt mere sammen med din hest? Det er du sikkert, men jeg tror godt du ved hvad jeg mener. Dressur giver ikke noget stærkere forhold til din hest, for forholdet mellem hest og rytter skifter ofte helt fra man står i stalden og nusser til man kommer op på ryggen af den. Hold en pause med dressuren, og begynd at træn lidt derhjemme. Drop ridningen - helt! Og arbejd i nogle trykke rammer. Almindelig longering, hvor ALT skal være positivt. Hvis han gør en fejl, eller ikke lige lystrer - fint. Det er okay. Lad ham lige være hest et stykke tid, lad ham lige finde sig selv. Prøv engang at gå ud på folden og bed ham om at komme med ind - lad ham få valget. Ikke noget med nogle tove eller reb, gå hen til ham, vend siden til ham, kald på ham og begynd at gå. Se hvad han vælger. Hvis han hellere vil græsse, kan du jo evt. sætte dig og "græsse med ham". I har et seriøst problem, og jeg er ked af at sige det, men det er nok dig der er problemet. Ikke fordi jeg tror du er dårlig til heste, for du har sikkert aldrig haft sådan et problem med nogen hest før. Men han har altså sådan et problem, og hvis ikke du ved hvad du skal gøre ved det bliver det kun værrer. Dominans - Hvornår er det lederskab, hvornår er det tvang? Jeg har personligt aldrig haft problemer med at sætte mig selv som leder hos en hest, jeg ved ikke hvorfor. Det har måske noget at gøre med attitude. Måske har det noget at gøre med, at jeg aldrig tvinger hesten til noget. Hiver aldrig i den, skynder aldrig på den. Men alligevel formår jeg at få hesten til at gøre præcist det jeg vil. hvis hesten er en problem hest, kan der gå nogle sekunder før det lige når ind på lystavlen. Det er vigtigt at kunne kende forskel på lederskab og tvang (og vi snakker tvang på alle mulige måder.) Prøv at tænke lidt over det, og stop med at tvinge ham til noget. Prøv at gå en lille tur - omkring dit hus og ind i stalden igen. Du skal lære ham, at du er ligeså tryg som flokken, at du ER flokken, for du er lederen. Det skal han selv indse, og det kan gå tid. Men han er nødt til at vælge dig, du når ikke langt med at skælde ham ud, hive i tøjlen eller slå ned med biddet hvis han tér sig. Så er det nok tegn på, at I skal gå et skridt tilbage - måske helt tilbage til stalden igen. Men sådan er det. Og det er svært, men din hest vil være dig så taknemmelig hvis du tog dig den tid. Rigtig meget held og lykke herfra..!
Og det er grunden til at det nogle gange er en god idé at gå et par skridt tilbage og få styr på tingene lidt ad gangen.. Derfor synes jeg at nogle af Unicorns forslag er ganske udmærkede, men grunden til at de virker, tror jeg ikke har et pip med lederskab, dominans eller lyserøde vingummibamser at gøre, men fordi du får muligheden for at udøve fejlfri træning så godt som muligt.. Hvis du f.eks går en tur med ham derhjemme så er der måske et par ting som han bliver en lille smule bange for og så kan du starte med at træne dér, istedet for at vælge noget på vejen til ridehuset som han er meget bange for.. Netop fordi både den gode og dårlige spiral er så uhyre selvforstærkende, gælder det om at holde sig i nogle rammer der gør chancen for succes størst mulig.. og så hele tiden udvide og udvide.. Indtil du kan ride til og fra ridehuset i god ro og orden 
Jeg har sådan et eksemplar - et styk rød hoppe der er bange for alt. Hun ser spøgelser, spænder op, løber væk fra ingenting og er en pest at have med at gøre når hun er i det humør. Når hun har det skidt væver hun og taber sig med lynets hastighed. Andre gange er hun helt fantastisk at ride og håndtere, og så kan man se alle de kvaliteter hun indebærer; Graciøsitet, rummelighed skønhed, elegance, mildhed og loyalitet Mange en gang har jeg med tårer i øjnene svoret at nu blev hun solgt til stanglakrids - når hun endnu en gang har drevet mig til vanvid. Svaret for mig er læringsteori. Som Susan ovenfor beskriver hestens flugtmønster, angstspiral osv - passer perfekt på mit røde spektakel. Og løsningen er træning, træning og træning krydreret med tålmodighed, tålmodighed, tålmodighed. Træning fra jorden , hvor stop, bak, stop, bak, stop, gå frem , vent, gå frem, vent - "lydighedstræning" som min dyrlæge kalder det. Hesten skal lære at den ikke må placere sig andre steder, i et andet tempo end lige præcis det du har anvist den. Metoden hertil er negativ forstærkning (pres og eftergift) og forståelse for hvordan og hvorfor negativ forstærkning virker. Mange vil anbefale dig MC-leans bog om træning på hestens præmisser, men jeg vil egentlig hellere forslå et kursus eller foredrag i det. (fx hos Susan Kjærgård) Mange tanker og mange gange held og lykke Eva
Jeg var netop ved at rulle ned ad siden og anbefale dig at tale med Susan Kærgård.. Jeg har redet ved hende og trænet flittigt efter hendes metode her sommeren over. Faktisk søgte jeg ikke hjælp til en nervøs hest, søgte mere hjælp til en omlægning af min riding - havde en ganske ulydig hoppe på dressurbanen og en nyopstartet unghest. Vi har fået rigtig meget ud af træningen på banen.. men et ekstra lille gode der fulgte med er (og det mærkede jeg isærmed unghesten) at når vi rider ud og hesten bliver bange, tager et hop eller lægger an til flugt - så virker "bremsen", en let anholdning på tøjlen, benene stopper og hesten er stille, vupti vupti!!! Det gør at jeg efter ganske få gange træning på en kendt bane kunne ride ud alene på hesten uden at være bekymret for diverse sabeltandede tigerer og huleløver   som vores heste jo ved ligger på lur over alt... Læs Susan´s indlæg rigtig godt igennem og hvis du ikke helt forstår så hop på et af hendes kurser (man kan også deltage uden hest) God arbejdslyst - og susan, undskyld jeg blander mig 
Jeg synes også at "hjælpe"tøjler er noget møg. Jeg vil helst ikke have at min hest får signaler i munden der ikke betyder noget, og det kan ikke undgås hvis man bruger "hjælpe"tøjler. Man kan sagtens lære en hest at gå pænt og bruge sig selv i longen uden hverken chambon eller indspænding. Som med alt andet heste og mennesker skal lære, tager det lidt tid, men jeg synes det er en investering der er godt givet ud. Gjort korrekt hjælper det både hesten forståelse og fysik når den skal til at trænes under rytter. Jeg har primært brugt longen for at indlære verbale signaler til de forskellige gangarter, og for at få hesten lidt på afstand, så jeg kan observere hvordan hun bruger sin krop. Jeg bryder mig bestemt ikke om longering som et redskab til motionstræning hvor hesten bare skal spurte rundt på en volte. Det kan være skadeligt for hestens sener og led hvis den ikke lærer at bruge sig korrekt. Så jeg vil da bestemt anbefale at du bruger lidt tid på at lære din hest at blive longeret korret og så det ikke skader den, og så i begge får gavn af det i længden. Signe
Chambon er bare ikke noget godt redskab. Den skaber et konstant tryk både på nakke og i mund... Jeg kunne skrive mange lange beskeder om hvor dårlig den er. Har tilmed set stakkels rideskoleheste- og ponyer gå med dem time ud og ind... Når jeg longerer min 5-års, han er ca. et år bagud i sin uddannelse, gør jeg det uden noget, når hen sænker hovedet og dermed løfter ryggen, får han uanede mængder ros. Han fandt selv meget hurtigt ud af, det faktisk var rart at gå med mulen godt nede. På ca. 30 min går han de ti minutter med hovedet helt oppe,dog ikke spændt i musklerne, ti minutter med mulen lige under eller ved bringen og ti minutter med mulen så langt nede at den næsten rører jorden. Han er så afslappet og selvtilfreds, hvis altså vi kan vurdere det, efter longering. Venligst Jenni
Jeg har en hoppe på 11 år - hun er ret god til dressur hvis hun gider, og for at slippe går hun og løfter hovedet op i luften og er rigtig træls, men sjovt nok så når hun får elestik sat på meget løst ja så kunne hun gå "det hele" og hun var afslappet - normalt sveder hun fordi hun hidser sig selv total op - jeg longere hende hver anden dag ca med en løs indspænding, og det går også fint. Syntes at en hjælpetøjle er ok i en lille periode, men hvis det er noget man rider med permanent så skal man finde ud af hvorfor hesten gør som den gør. Min hoppe slår fra fordi hun har fundet ud af jeg ikke er så god en rytter, hun er temmelig klog. For når der så kommer en op som er mere rutineret ja så er der ingen pjat, men jeg lærer jo ikke at ride hende ved at se andre gøre det. Men fordi jeg føler det er rigtigt for min hest kan det jo godt være noget møj for en anden,.
Om den slags er en god idé, kommer an på hesten. Min pinto f.eks bestiller ikke andet end at gå og spænde imod hvis hun får indspændinger på, og så hjælper det jo på ingen måde. hun går dog ok i et løst pessoa system, men bedst i grime og longe. Arbejdede engang hos én som longede med alm indspændinger, dem i siden, de sad meget meget løs og alligevel gik hestene rigtig flot, frem og ned og fik det største rygsving. Synes generelt at mange heste falder på forparten og smider ryggen af indspændinger og chambon, og især gogue tøjlen. hvis mine skal longeres med noget bliver det pessoa, ellers grime og træktov. vh sandra
   Jeg syntes du skal lade den gå uden, og passe på med kun en line i hesten... Det gør den skæv da hesten vender hovedet udad i forhold til dig... Den går derimod naturligt når du longere med lange liner... Læs evt bogen "Fra mine hænder til dine" Af Monty Roberts. Der er et helt kapitel om chambon og indspændings tøjler 
Indspænding eller chambon er ikke nødvendigt. Kort sagt. Hesten skal nok selv finde ud af at bygge muskler og få en korrekt holdning. Det er ved den der bedst selv ved hvordan det er behageligt at gå. Hvis det er fordi du har problemer, hvis det ser ud somom hesten ikke KAN samle sig naturligt eller arbejde rigtigt med ryggen eller benene, så kan du evt. få i kiropraktor ud at kigge på den. Men jeg synes, helt personligt ikke at man skal bruge indspænding eller chambon.
Jeg syntes heller ikke du skal putte noget på den. De kan godt få den korrekte holdning uden man bruger det, at tvinge en hest ned er ikke det rigtig måde at gøre det på. Personligt syntes jeg det er noget "Fanden" Har skabt...
Ja indspændinger er der jo altid mange meninger om. Personligt vil jeg nødig tvinge min hest i form MEN Jeg kan sagten sagtens se fordelen ved indspændinger. Min unghest har haft meget gavn af dem. Løse indspændinger får jo kun hesten til at strække halsen frem og ned og derved løftes ryggen op så de rigtige muskler aktiveres. Det synes jeg er et kæmpe plus! Det er jo ikke noget med at hesten skal gå krøllet helt sammen eller noget i den stil. Desuden er de en rigtig god forberedle til at forstå tøjlerne - og helt ærlig - hesten kommer jo til at skulle forholde sig til en HEL MASSE signaler når man vil ride på den - så det mindste man kan gøre er da at give hesten en chance for at lære at forstå hvad man forlanger af den!!! Heller bruge EN UGE I INDSPÆNDINGER så hesten forstår mig og jeg ikke skal kæmpe med den når jeg sidder i sadlen - end at bruge alverdens tid i longen hvor hesten bare går rundt og rundt uden rigtig at fatte hvad den skal - heller ikke når rytteren sidder i sadlen. Desuden synes jeg longerering er et dårligt bud på genoptræning - eller opbygning af muskler. Luk hesten på fold i alle døgnets lyse timer og lad den løbe og lege med andre heste. Og skridt lange ture i skoven i frisk tempo. Det giver en glad og afslappet hest der er klar til at arbejde når man sadler den op.
Hvad med en passoa !?.. Det er vidst noget med så kommer de også godt bagfra, syntes jeg, at jeg har hørt. 
At den tager i munden på hesten hver gang den trykker bag på dyret - modsatrettede signaler så det vil noget. Nu er ingen af mine heste unge længere, så her er longering noget jeg gør ind i mellem, særligt hvis jeg ikke gider/har tid til at ride "ordentligt" men hesten trænger til mere end en skovtur. Den seneste uge har jeg været ukampdygtigt, efter en tur hos en gynækolog, der truede med 4-6 ugers blødning, hvis jeg ikke holdt mig i ro i MINDST en uge - så jeg har ikke turdet andet end at blive på jorden! Hestene har af samme årsag været en del i longe og det har givet mig anledning til at eksperimentere en del. Jeg har normalt bare longeret med ret løse indspændinger, der bare "ledte på vej" og så ellers ladet hesten samle sig selv. Med inspiration i pessoa har de de sidste par dage haft følgende optømning, som især på min vallak har givet VIRKELIG gode resultater: - Indspændingerne i longegjorden går nu BAGUD og samles bag hesten af et blødt bomuldstræktov, der ligger forholdsvis til og giver fremdrift automatisk når hesten går - Elastik chambon fortil, kun lige strammet til, så den er absolut løs så snart hesten giver efter - Longen i biddet via en delta-clips der har fat i begge bidringe Og så ellers bare masser af ros, når de går det rigtigt. Med hoppen var jeg en tur omkring at tage longen op gennem longegjorden for at få trækket mere "opad" da chambon OG longe i biddet fik hende til at gå MEGET dybt (læs under biddet), men det virkede bare til at hun hellere gik ligeud end rundt og løsningen blev den dag en indspænding på udvendige og longen kun i indvendige, men dagen efter fik jeg tænkt mig lidt om og løsnede chambonen lidt, med det ønskede resultat...
jeg tvivler på, at din hoppe slår fra, fordi hun har fundet ud af, at du ikke er så god en rytter - hun gør det snarere, fordi det faktum, at du (med egne ord) ikke er så god en rytter, gør at du på en eller anden måde generer hende, når du rider, og dette forsøger hun så at unddrage sig fra... Det kan eksempelvis skyldes, at du - bevidst eller ubevidst - forsøger at tvinge hende "ned" for tøjlen; når hun har jambonen på, har hun lært at hun ikke   unddrage sig. Det er til dels rigtigt, at du ikke lærer at ride hende ved at se på, at andre kan, men du skal være varsom med at tro, at du kan lære det ved at give hende "hjælpetøjler" på - du risikerer, at den bare overdøver det egentlige problem, og at det så viser sig at være forværret, den dag du endelig piller dem af... Tro mig - jeg taler desværre af egen erfaring! Dorte
Jeg har erhvervet mig en dejlig 3 års vallak, som i forår/sommer blev gjort ryttervant og gik så et par mdr. Nu har jeg så købt ham. Han ser ret færdig ud mht. at vokse; men den vokser jo nok lidt på et tidspunkt alligevel. Målet er at blive klar til DSA spring til sommer. Ville gerne høre,hvor meget bliver jeres 3 års rørt, hvad kan de og hvordan har  I tænkt jer deres videre forløb?
Altså jeg har en 2 års.. den skal gøres ryttervant til foråret, og så gå sadelkåring til sommer. derefter får den fri resten af sommeren, måske afbrudt af en skridt tur i skoven en gang i mellem. Den skulle også gerne gå DSA mm som 4 års. jeg regner med at ride den let 1 - 2 gang om ugen når hun er tre, bare fokusere på at hun bliver god til at svare på signalerne, sådan at speederen, bremsen og styrtøjet virker, det er trods alt noget af det vigtigste hos en springhest. Går alt nemt og efter planen, fortsætter vi med kun 1-2 gange om ugen, og sætter først i gang med mere stabil træning til foråret hvor hun bliver 4. Jeg vil hellere starte i lidt god tid og tage det stille og roligt, end at starte i sidste øjeblik, man kan jo altid smide lidt ekstra pauser ind  mvh sandra
Kære klikkende HN´er Jeg kan nu sige, at jeg er en HN´er med hest   , dog ikke mine helt egne, men næsten da. Vi har nu fået tre hypper på gården, to DV´ere og en lille hvid prop. Nu har jeg haft en klikker liggende i noget tid, og synes det nu sku være at få den prøvet. Har læst lidt forskellige steder om klikkertræning. Har dog ikke kunne finde noget omkring mit spørsgmål, så tvivler på at det "passer" men nu til det. Jeg har hørt, at når man klikkertræner én hest, og de andre i stalden også skal trænes, men ligenu øver man med denne her ene. At så må de andre ikke være tilstede? kunne høre hvad man laver,noget med, at der skal være hver sin klik lyd til hver enkelt hest? synes det lyder noget besværgeligt og urrealistisk..?
Det har jeg aldrig hørt om før! Selvfølgelig ved de andre heste at klikkeren betyder ros, men når de ikke er blevet bedt om noget, så tror jeg hurtigt de finder ud af at det ikke er dem klikket gælder. Linda.
Jeg klikkertræner begge mine heste - og når jeg træner den ene står den anden og kigger langt efter mig men finder lynhurtigt ud af at det ikke gælder for ham. Og så går han hen og græsser igen... Så jeg har aldrig hørt om at man ikke må klikkertræner når der er andre heste. /Lisbet
Jeg har forskellige lyde til mine heste, men nu bruger jeg også lyde lavet med stemmen og ikke en klikker. Stine
Jeg har klikkertrænet heste i 7 år og jeg træner lystigt i nærværelse af andre klikkertrænede heste med samme klik. Det kan de sagtens finde ud af... Jeg har i øvrigt skrevet en artikel om det  .
og godt at høre at dte ikke passer...pyhh, ellers var det da noget besværgeligt... ingen af hestene i stalden er klikkertrænet før, men så kan jeg altså godt begive mig ud i det med en af gangen, uden de andre bliver forvirret når dte er deres tur  kan man lave flere øvelser på en gang? eller skal man lade hesten kunne én øvelse først, for man lære den noget nyt..
Hvis man starter alt for mange øvelser op på en gang (hvilket kan være MEGET fristende) så bliver hesten meget forvirret og kan blive meget pågående for at få sine godbidder. Derfor vil jeg anbefale at du arbejder på max. 2-3 nye øvelser ad gangen, og får godt styr på dem (dvs. får dem sat på kommando) før du starter på nye. På den måde undgår du en af klikkertræningens ulemper - den hyperaktive, evigt tilbydende og smask forvirrede hest. God arbejdslyst.
jeg lytter pænt med her, haren ung 3 års hest som snart skal igang med tilridning. Er ved at gå turer med hende med hingstekæde. Hun bliver også meget nemt bange for ting. Er bange for hun vil stikke af og så bliver man selv nervøs for det. Havd gør man lige for ikke at ende i den der såkaldte "onde cirkel" ?? Magnesium?? Hva sgu det nu hjælpe... har jeg ligegodt aldrig hørt om..tror da mere det handler om tillid...
Eva det vil være dejligt med konkret kildehenvisning og meget gerne links, når du henviser til undersøgelser og personer - håber du har tid at videregive disse informationer.
Jeg læste lige tråden igen og tænkte at der måske mangler en forklaring på hvordan man så, rent praktisk, får hesten til at afkode frygten i forhold til de forskellige ting. Aller først ville jeg lære hesten at stå bom stille med løs tøjle/snor. Både fra jorden og fra sadlen.. Det er simpelthen alfa og omega fordi hvis den ikke kan stå stille, så kan man heller ikke sende besked fra ben til hjerne om at dæmpe adrenalin produktionen. Du skal bruge det senere hen, til at bede den om at stå stille forholdsvist tæt på det "farlige", så benene kan forklare hjernen at stenen ikke er farlig..  Derfor, start med at træne den i at stå stille i et område hvor den er tryg og så udvid mere og mere.. Dernæst, skal du til at holde øje med dens forben.. Lad bagparten være, således at du ikke prøver at trykke den ind på plads, men bare koncentrerer dig om at styre forbenene hen i nærheden af det farlige.. Hvis du har svært ved at mærke hvad forbenene gør når du sidder i sadlen, så kan du evt starte fra jorden.. Mit bud er at du vil opdage at forbenene karter rundt og hele tiden krydser sig ind foran hinanden. Din vigtigste opgave er at forsøge at holde forbenene adskilt som om de sad fast på et sæt togskinner. Et forben på hver togskinne.. Det lyder måske umiddelbart mærkeligt, men hvis du bliver opmærksom på det, vil du opdage at når de krydser rundt indover hinanden, bliver den mere bange og når du begynder at få dem lige, slapper den bedre af.. Det er fordi det er en mikroskopisk mini-flugt den laver, når den krydser et forben over det andet i retning væk fra det farlige. Når du kan få hvert enkelt forben til at følge med i den retning du ønsker, kan du placere forbenene iforhold til det farlige, bede ham om at stå stille og således afkode oplevelsen af at dette er et farligt vejtræ.. Så alt i alt, du kan vise den at tingene ikke er farlige, ved at få dens forben hen og stå stille ved siden af det.. (Bagparten retter ind af sig selv senere) Hvis det lyder helt   forklarer jeg gerne igen  God fornøjelse
Det med træning af hesten lader jeg trygt jer andre om - det lyder rigtig fornuftigt det Susan skriver - og jeg er absolut ikke ekspert på det område  Men med det rent fodringsmæssige skal man ikke kimse af Illums indlæg omkring magnesium. Heste der mangler magnesium kan ligesom "have nerverne uden på tøjet", og have svært ved at slappe af i musklerne efter træning. Derudover vil foder med meget hurtig stivelse og sukker kunne stige hesten til hovedet, det kender vi jo alle sammen. Så en kombination af den rette træning og en kur med magnesium vil være min anbefaling.
Jeg erindrer at du forklarede mig om skummetmælkspulvers beroligende effekt i sommer, vil du ikke også gerne uddybe det? Ærbødigst Rikke
Hvordan tilsætter man magnesium-jeg tænker hvilket foder indeholder dette hvis man vil gi det som ex-tilskud til sin foder..Eller handler det om pulver, dråber el. hvad???
jeg har ikke læst alt det ovenstående, men vil gerne fortælle, om nogen andre metoder, der osse virker nogengange. Min mor havde en hest i sin tid, der osse blev bange for alt i naturen- hun skældte den simpelthen ud, og så fik den en med pisken, og så holdt den op med det. I nogen tilfælde er de ikke bange, men har oparbejdet sig et "skaberi", der bliver værre og værre. Jeg har set i ridehallen, heste " springe" for døren til udgangen med uerfarne ryttere- men med en rytter, der "drev" den frem, var der ingenting. Min egen er vant til ture, og er egentnlig ikke bange for andet end tunge køretøjer- men da hun blev flyttet på sommergræs, var hun pludselig bange for alt og spang til højre og venstre-til sidst fik jeg spat af det; så når hun begyndte at reagere "På et eller andet" farligt, strammede jeg begge tøjler og samtidig skældte jeg hende ud og drev hende fremad( det var i galop). Så var det overstået efter en 3-4 gange. Selvfølgelig kan hun stadig blive forskrækket-men det udviklede sig til "hele tiden". men jeg ved da også, at nogen heste virkelig er meget nervøse, og dem er jeg faktisk bange for- har trukket med en 
Masser af den slags problemer her er altså hestens   til netop denne rytter - og den følelses som netop denne rytter vækker i hesten. Det er  , så hesten ikke oplever at blive kastet for løverne = hensat i tillært hjælpeløshed eller hyperreaktivitet, i hver eneste ridetime. Det med magnesium er alment i alle pattedyr. Det med skummetmælkspulver er at det indeholder aminosyrer som er forløbere for signalstoffer i hjernen og resten af nervesystemet, især phenylalanin til noradrenalin og tryptofan til serotonin. Som er nødvendige for at den kan overskue nye ting og håndtere stress. Heste kan sagtens være meget "slidt" biokemisk af meget lang tids stress. Eva
Eva, det var lige det, jeg ønskede mig. Mange tak. Jeg er ganske enig i de konklusioner du skriver, og jeg vil se om jeg kan få fat i artiklen så jeg kan få det hele med. Skulle du få tid en dag, så vil jeg være rigtig glad for kildehenvisning til nærmere info vedr. magnesium og aminosyrer - men det har du måske beskrevet i nogle af dine bøger? :-)
Vældig interessant artikel. Så ER der måske noget om det, når jeg så tit, når jeg har set billeder af dressur-ekvipager, har tænkt at hesten så alt andet end afslappet ud... Gad vide om den akademiske ridekunst går for a være ligeså stressende som den engelske dressur?? Det er måske kun "traditionel engelsk dressur" undersøgelsen baseres på?
Klemmemis, du sidder vel ikke og opfordrer hende til at slå sin hest og hive i tøjlerne!? Det er ALDRIG løsningen. Ville du også slå et barn hvis det var bange? Nogle børn tér og sig græder uden grund, men så er løsningen jo ikke at slå - og problemet er altid forældrerne! .. og hvad gør man hvis barnet tér sig? Man ignorerer det, evt. leder emnet hen på noget andet. Man slår ikke, eller stikket et bid i munden på dem og hiver det tilbage. Hvis hesten téer sig, så ignorerer man den. Men hesten tér sig sjældent, der er næsten altid en grund til, at hesten reagerer som den gør, om det har noget med fortiden at gøre, eller med den nuværende ejer at gøre, så er der ALTID EN GRUND! Christine, håber du følger nogle af de andre gode råd herinde, har lige kigget dem igennem og der er masser af dem. Igen, held og lykke til..! Mvh. Malene
MANGE hesteracer og MANGE rideretninger, inklusive western, spring, military, sports/engelsk dressur og klassisk-akademisk dressur (Cadre Noir går jeg ud fra) og ja, det var KUN de heste der blev trænet sportsdressur der var så stressede overfor nye ting.  De eneste i næsten samme kaliber af "emotionalitet" som forfatterne kalder det - var visse avlshingste som stod 23 timer og boks og kun kom ud for at bedække.  Og nej - det kan heller ikke forklares med at varmblodsheste der jo i vid udstrækning er dem, der udnyttes som sportsrekvisitter - er mere emotionelle end andre - for avlshopper og ungdyr var helt almindelige, springheste ligeså.  der er masser af uønsket adfærd "man ikke bare kan ignorere" og heste er ikke børn. De er tit som ret små børn følelsesmæssigt, men derudover ret store og stærke og med nogle ganske anderledes mentalevner og en masse auto-pilot-instinkter.  Eva
Eva: Det er klart, men jeg vil stadig holde fast i, at man ikke skal slå hesten, eller hive eller trække ned i tøjlerne for at straffe den. Det er uetisk, og når der i dag er så mange andre gode metoder til at håndtere problemer, hvad er meningen så i at opfordre til at slå? Jeg spørger bare.
til at slå eller til at afstraffe. Det kan da være nødvendigt at give et rap eller rusk/hive kraftigt i fx en hingst som lige pludselig har en anden dagsorden end een selv- når hormonerne flyver rundt i knolden på den og den tænker med det der sidder mellem benene, istf at høre efter. Jeg bruger så grime eller kapsun, så jeg hiver ikke i noget bid...HVIS det skulle ske. Det er sket med min unghingst et par gange at jeg har måttet ruske i grimen på vej til folden, men hellere et rusk end en løs hingst på vejen. Det meste kan forebygges ved korrekt træning, men der KAN opstå situationer med noget uforudset og der må sikkerheden altså gå forrest, også selvom man skal være mere skrap end man bryder sig om - en gang eller to. Følelserne må bare ikke løbe af med en. Det er LANGT værre stress at træne en hest kontinuerligt med hyperreaktivitet (som hesten i denne tråd beskrives) eller tillært hjælpeløshed (som mange heste gør)- end at give en berettiget og vel-timet kort irettesættelse. I min verden er heste ikke frække og de eneste jeg selv har været nødt til at irettesætte lidt skrapt er netop- unge hingste, i de år hvor hormonerne flyver og de lige skal lære at reagere fornuftigt på dem- dvs ikke tabe hjernen selvom de er under flyvende hormonpåvirkning = lydhørheden. Eva
Det kan også have noget at gøre med om du selv er lidt nervøs.. hesten kan mærke det mindste, selv hvis du sidder og tænker på at den er bange for alt.. prøv bare og sidde og slappe af når du riden den, og prøv at lad som ingen ting når den bliver bange, selvom det er lidt svært.. din hest skal bare lære og stole mere på dig end den gør i forcejen. jeg haved det samme problem med min hest da jeg fik hende, men nu er hun ikke bange for ret mange ting. jeg har bare arbejdet meget med hende, har lavet en hel masse ting med hende bare mig og hesten.. og der har hun ikke ander muligheder end at stole på dig.. når kun dig og hesten er sammen er du dens flok! min hest stoler utroligt meget på mig.. og det er jeg faktisk 100 procent sikker på din også kan komme til.. man kan hvad man vil  og for resten omvendt er det også vigitg at du stoler på hesten, ellers kommer der ikke noget godt ud af det.
arrghh, jeg kan simpelthen ikke ride nedsidning på min travhest.. nogle råd til hvordan jeg kan lære det.?
Jeg havde også mange problemer med min trakhener i starten, men med hende hjalp det at ride uden bøjler og med løse tøjler, så jeg ikke kom til at hive i tøjlerne når jeg mistede ballancen, og hun gik i et frisk tempo. Efter en måneds tid uden bøjler var det nemmere, og så havde jeg også ballancen til at samle hende mens jeg sad ned, og så er det nemmere at sidde der, når hesten er samlet. Måske kan det hjælpe...? :0)
har mulighed for at binde en læderrem foran på din sadel, i de to metalringe der oftes sidder på sadlerne, så kan den hjælpe dig til, ved at du holder fast i den med den ene hånd, får trykket dig længere ned i sadlen, metoden bliver også brugt af øvede dressur ryttere der komme op på en hest med stort rygsving, og dressurtanter der i starten ikke kan holde sig fast. Du kan også få en til at hjælpe dig, ved at ha`dig i en longe, og derved kan du træne din balance, så du kan komme ned og sidde, det er hård træning der er vejen frem  Held og lykke.
Bøjlerne af og stræk benene alt hvad du kan - og så læne sig lidt mere tilbage end normalt. Prøv det!!! /Lisbet
Fuldstændig enig med Lisbet65. Sådan lærte jeg det på min oldenborger-part som har et enormt rygsving. Af med bøjlerne og læn dig godt tilbage (uden at overdrive). Lige pludselig kommer det, selvom det kan virke meget ubehageligt i starten.
Jeg har prøvet alle de råd der er givet i denne tråd for at kunne sidde ned på min varmblodsvallak. Men jeg har rent faktisk først fået rigtig succes med det efter at jeg skiftede underviser, nu kan jeg både sidde ned og ligefrem begynde at indvirke med mit sæde, det ender jo med at komme til at ligne dressur 
Jeg har vist sagt det før, men: Mavemuskler! Hvis du spænder godt i maven er det meget nemmere at løsne i lænden, som jo er det, der skal til for at følge hesten. Fokuser hele tiden på at holde lænden løs. Og rid en masse uden sadel, hvis du kan, det styrker inderlår og mavemuskler helt naturligt.
Jeg ved ikke om dette kan hjælpe, men det har i hvert fald hjulpet min hest meget. Jeg købte en Oldenborg i maj og fik at vide at han var trafiksikker. Det viste sig bare at han var panisk angst for lastbiler, knallerter, traktorer mm. når vi var på tur. Jeg prøvede også med magnesium, hvilket hjalp lidt, men så købte jeg et par ørepropper, som de bruger til trav. Det har hjulpet helt vildt, nu rider vi alle steder og han reagere næsten ikke mere på larmende trafikanter. Jeg ved godt at mange syntes at det måske bare skal trænes væk, men jeg tror på at nogle heste er mere sensitive end andre (lige som mennesker), og har hesten ikke bedre af at kunne slappe af, end være angst og nervæs hele tiden. Jeg har i hvert fald fået en super dejlig hest, som bare går og hygger sig og elsker at komme på tur.
Glemte lige at sige at man selvfølgelig skal træne med sin hest og have stor tålmodighed. Samtidig er det vigtigt at den kan stole på en. Men jeg ved selv af erfaring at når først man har prøvet at side på en hest på 600 kg. som løber væk i panik, og det er pokkers svært at stoppe den igen, at den angst sidder i en senere. Men i mit tilfælde har ørepropperne hjulpet meget. Jeg har også lært at læse hans kropssprog, så når han bliver nervøs, får han lov at stoppe op og hvis det er muligt, komme lidt væk fra "faren" og så bare stå og kigge på mens den køre forbi. Jeg tror aldrig at man kan lære en hest noget med vold. Jeg er personligt meget bange for natsværmere og hvis nogen tvang mig til at skulle holde en i hånden, ville jeg selvfølgelig gøre alt for at undgå det 
Ørepropper kan være en god ting. De løser ikke et problem, men kan være en stor hjælp til at komme igennem et problem. Sommetider kan man komme ud for at arbejde med en hest, der er hypersensitiv overfor alle mulige påvirkninger, og hvor det bare er helt umuligt at få ro nok på denne hest til, at man kan komme til at arbejde med den og begynde at lære den, at det ikke er så farligt at blive håndteret/redet eller hvad det nu er. I en sådan situation fjerner man al den udefra kommende stress, man kan komme til, og her er lyde for mange heste en stor stressfaktor. Derefter kan man med ørepropperne i grundtræne hesten og når den på et eller andet bestemt sted har opnået tillid og fortrolighed med træningen, så kan man udføre samme træning med flere og flere stressfaktorer til stede - fx. andre heste, mangel på andre heste, blæsevejr, lyde. Målet er, at man tager ørepropperne ud, når man har lavet et godt grundlag. Brug af ørepropper giver også mulighed for at vænne en hest til en eller anden påvirkning i flere steps. I det her nævnte tilfælde kan man fx. vænne hesten til syn og lyd af lastbiler i særskilte situationer, og derefter lade hesten opleve dem for fulde hammer. Man skal dog være opmærksom på, at det kan være ret farligt, hvis ørepropperne falder ud undervejs, så det er bedst at arbejde med ørepropper på sikkert sted, eller have sikret sig inden rideturen, at de rent faktisk bliver siddende. Ørepropper er lidt ligesom hovedpinepiller - de kan hjælpe i et træningsforløb (behandlingsforløb) men er ikke en behandling i sig selv. Jeg siger dermed ikke, at heste der er overfølsomme overfor lyde ikke kan mangle magnesium, men jeg har også set eksempler på, at magnesium-tilskud ikke har hjulpet på lydfølsomheden, og da må man så konkludere, at hesten af en eller anden grund er blevet sensibiliseret overfor lyde generelt, eller overfor bestemte lyde.
Jeg har en hest på 8 år. Har haft ham ca. 4 år. Han har normalt været stille,rolig og nede på jorden, men nu er han pludselig blevet bange for "spøgelser." Det drejer sig både om lyde,ting og lugte. Med det mener jeg grisene, for jeg tror bl.a. at han føler sig meget skræmt over grisenes lugt. Det gik egentlig meget godt med grisene,havde trænet han til at han kunne rides forbi i skridt, uden at lave ballade, og nu er han blevet helt umulig. Jeg er begyndt at give ham magnesium, men det har ikke haft nogen virkning endnu. Nogen der "kender noget" til dette problem?
et halvt år at tanke op med magnesium. Pointen er at ALT stress, uanset årsag, medfører øget magnesiumudskillelse og så accelererer lyd-og sansefølsomheden, dvs den bliver lettere alvorligt sensibiliseret.. Så man kommer hurtigere igennem med magnesium (og ørepropper hvis de ikke ryster dem ud), men mange forventer at det virker på en uge. Det gør det nogengange, men langtfra altid.
Vedr. ørepropper så har jeg købt dem man bruger til trav, hvor der er snor i. Den lange snor klipper jeg af og sætter så ørepropperne med en stump snor tilbage fast i hovedtøjet, da jeg godt ved at de kan falde ud. Vedr. træning så tror jeg at nogle heste har haft så dålige oplevelser med div. ting som sidder meget dybt i dem og derfor kan det være meget svært at træne dette fra dem. Min hest har nu lært at knallerter mm. godt kan køre forbi ham uden han bliver panisk bange, men jeg tror nu ikke jeg lige forløbig har lyst til at ride uden ørepropper, da jeg tror angsten sidder meget dybt i ham. En ting er også og træne en hest i sikre omgivelser, men når man som jeg rider meget ture, skal hesten være sikker og hvordan træner man lige en hest ved vejen, hvis han uden ørepropper løber fra en og måske ud foran biler mm. Min hest har denne angst, men er overhovedt ikke bange for sten, skilte og plastik mm. så jeg kan træne alt hvad jeg vil med preseninger og plastik på pinde, uden det har virkning på hans angst for larmende trafikanter.
Det er jo livsfarligt at ride en hest på vejen, der løber ud foran bilerne. Enten må man trafiktræne den på banen, eller man må trække med den hvis det hjælper. Det nytter i hvert fald ikke bare at ride ud på vejen på lykke og fromme og håbe på, at bilisterne stopper, for det gør de bestemt ikke allesammen. Der er ikke rigtigt plads til heste på vejene længere...
Altså- jeg opfordrer da ikke nogen til at gennempiske deres hest eller flå i tøjlerne- som ting dog kan blive vendt og drejet negativt-jeg skrev , hvad der havde virket på min mors hest, et rap i røven. Jeg bruger slet ikke pisk til min egen, men ved hende strammede jeg tøjlerne, samtidig med at jeg drev hende fremad og skældte ud- hvis jeg havde ignoreret hendes opførsel, var der da ingen fornøjelse ved at ride tur med det spjætteri for alting! En hest er meget beregnende og ikke et lille englebarn! Min hest er ihvertfald. men jeg har da osse slået min søn i enden, så den var rødglødende- da han som 3-årig cyklede på sin 3-hjuler over en meget trafikeret vej, og trods formaninger ikke ville stoppe-hellere en søn med rød røv end en flad søn- og nej, det hjalp ikke at sige, han fik en ispind. jeg skrev, hvad der virker for mig- ikke hvad folk bør gøre, det er da deres egen sag
Til Tina Det var ikke for at blive misforstået, men du skriver selv: "Målet er, at man tager ørepropperne ud, når man har lavet et godt grundlag. Brug af ørepropper giver også mulighed for at vænne en hest til en eller anden påvirkning i flere steps. I det her nævnte tilfælde kan man fx. vænne hesten til syn og lyd af lastbiler i særskilte situationer, og derefter lade hesten opleve dem for fulde hammer." Og det er jo lige det jeg ikke har lyst til, for jeg mener at når min hest trives med ørepropperne og går og hygger sig, så kan jeg ikke se hvorfor jeg senere skal tage chancen uden. Du skriver at man må trafiktræne den på banen, hvilket jo er lidt svært, for der kommer jo ikke lastbiler og knallerter og at gå med ham ved vejen vil bare ende med at han løber fra en. Han bliver ikke bare bange, han bliver vildt bange og panisk angst og vender og løber. Jeg mener nu ligesom klemmemis at hvis det virker for min hest så er det vel fint og jeg tror på at det ville kunne hjælpe rigtig mange heste, og det skader jo ikke hesten, min hest bliver helt afslappet når han får sine propper i, det er lige før han står og falder i søvn 
jeg er så stolt så stolt for de sidste 3 gange vi har været på rideskolen har jeg selv redet Cappo frem og tilbage. Jeg har lyttet til alle jeres råd og fået et referat af min veninde som er ved at læse en rigtig god hestebog. jeg er derfor indtrådt som Lederen, hvilket betyder at Jeg rider Cappo og Jeg bestemmer hvad han skal gå forbi. Hvis han forsøger at løbe eller springe til siden, strammer jeg tøjlerne og holder benene til ham. Så snart han er passeret stille og roligt slipper jeg trykket og taget. Jeg ved ikke om dette er den rigtige måde at gøre det på, men for os er det måden lige nu, da jeg føler at jeg kan magte ham og han er faktisk begyndt at komme hen til mig igen på folden. Håber bare at fremskrittene bliver ved, vh Christine.
Nu er det altså vedtaget ved lov, at man ikke må slå sine børn, men dig om det. Spørgsmålet er så bare, om han forstod, hvorfor du slog ham. Jeg begynder stadig ikke at bifalde at man slår en bange hest. Der er så mange andre, og bedre muligheder. Når ens hest nærmer sig noget farligt, så kan man lade den stoppe (men ikke vende) og se på genstanden et øjeblik. Dernæst kan man drive den lidt videre, og selv stoppe den, så den kan stå lidt og fordøje. Så videre igen. For at få hesten videre og få den til at stoppe bruger man tøjle og schenkel, men det har et formål, og hesten kan fjerne ubehaget ved at svare rigtigt. Et piskeslag fortæller ikke hesten meget om, hvad den skal, og føjer yderligere angst til situationen. Jeg kommer ALDRIG til at anbefale nogen at slå deres hest, fordi den er bange, uanset dine erfaringer.
Tjah, hesten tager jo ikke skade af, at du rider med ørepropper altid. I MINE øjne bør målet være at tage dem ud, men da det på ingen måde skader hesten at have dem i, så rid for min skyld med dem altid - men tænk over, hvad der sker, hvis de falder ud på en tur...
Grunden til at det netop "virkede" på din mors hest, dvs. den holdt op med at springe rundt som en karkerlak, er ganske simpel. Det hedder tillært hjælpeløshed, og er langt fra ønskværdigt. Det du gjorde, var at bombardere den med pres og modstridende signaler. Nogle heste ville eksplodere endnu mere af det, og nogle henfalder i en slags apati. Dvs. den opgav til sidst at slippe væk fra det farlige, for uanset hvad, så slap den ikke for det enorme pres du lagde på den. Den holdt ikke op, fordi den forstod at du synes, at det var sk'deirriterende, men fordi den tilsidst lukkede af for alt udefrakommende pres. Desuden er heste bestemt ikke beregnende, det har de slet ikke hjernekapacitet til.
Altså, det er et godt ord, jeg ikke har hørt før- og jeg giver dig helt ret- Idag er min hest tillært hjælpeløs og apatisk- men jeg skal nok hjælpe den igennem det farlige-for igennem/forbi skal den ! - og jeg har endnu aldrig "givet efter for" dens angst. Det værste er griselugt, grise eller køer- eller store vandmøller- benene ryster under hende, og hun er virkelig angst. Idet jeg "driver" hende forbi, ved hun, det er mig der bestemmer, og hun må overlade ansvaret til mig! Det med hjernen vidste jeg slet ikke- godt at vide ,heste ikke kan være beregnene, gad vide, hvad man kalder det, når man lige har lukket dem på græsfold, og af en eller anden årsag skal fange dem kort tid efter, og de vil ikke fanges??Det må bare hedder "undvigelsesmanøvre",eller tagfat men det har de da hjerne til;   eller når de ved enhver lejlighed smutter ind i de øvrige hestes boxe, fordi deres mad må være bedre, og vender røven til, så man ikke kan få dem ud igen...men det er nok extraordinær nysgerrighedsstillende sultinstinkt...
Hovsa, glemte da at svare Tina MJ- jeg gentager igen igen igen: jeg har aldrig brugt pisk til min egen hest.Det står i mit indlæg nr. 1-2 og 3- Det var min mors hest, der "skabte "sig over en masse latterlige "småting- og på den hjalp det med "et rap" ( oversat herinde til" at slå") af pisken.og til sidst: JEG ANBEFALER IKKE nogen noget som helst. Jeg anbefaler ikke, at folk skal bruge min erfaringer- jeg håber de selv har viljen-evnen til at vurdere, hvad der er bedst for netop deres hest 
Det er muligt at du ikke selv har slået din hest med pisk (det har vi jo nok alle gjort på et tidspunkt) men det er ikke desto mindre den metode, du anbefaler, uanset hvis hest der blev slået. At være beregnende betyder at gøre noget nu, der i fremtiden forventes at give et bestemt udfald. Altså at hesten, hvis boksdør ikke er lukket, bliver i boksen til ejeren er gået, hvorefter hesten skubber døren op, og går ind og spiser løs af foderet. Så smarte er heste ikke. At heste ikke vil fanges, når de lige er lukket ud, har intet med beregning at gøre, det har bare noget at gøre med, at de har det godt ude, og ikke vil ind igen, og så gør de hvad de kan for at blive ude - var de beregnende så planlagde de i forvejen, hvornår de ikke ville ind. At den vender røven til, mens den æder skyldes at den har lært, at det får ejeren til at blive ude, og så kan den æde i fred. Hesten får ingen som helst ide om, at du er lederen fordi du tvinger den forbi alt muligt, den er bange for. Den bliver bare bange for dig eller hjælpeløs. Jeg forstår egentlig ikke, hvorfor du har hest ud fra din opfattelse af dem.
først vil jeg lige sige at jeg ikke har læst alle indlæggene så det kan godt være at det er en gentagelse af noget af det..:-) Men jeg havde en 12 årig vallak som også var bange for mange ting, det mærkelige ved ham var bare at det ikke var biler , traktore eller makiner generelt, men var vi ude og ride så kunne det være der faldt et blad ned fra et træ.. og det var rigtig farligt.. Men havde jeg en anden med ude og ride så vi var 2 var der intet.. pointen er at jeg tror at nogle heste bare ikke egner sig til at ride ud alene... min var jo ikke en unghest og manglede ikke rutine... han fungerede bare ikke alene, og det tror jeg bliver svært at lave om på...
"Bøjlerne af og øv dig" - det er sikkert ikke første gang du har hørt det. Det virker sikkert også - med tiden - men det siger bare ikke så meget om hvad der er dit problem. Jeg har selv redet dressur i mange år og troede faktisk at jeg sad helt pænt, men jeg skal da lige love for at jeg blev trukke ud af min illusion da jeg skiftede underviser    For jeg fandt ud af at jeg ikke "red" - jeg lod mig bare "transpotere", derfor spændte jeg forkerte de steder i kroppen og havde svært ved at følge SMIDIGT med hestens bevægelser. Jeg vil ud fra hvad du skriver her og på din præsentation, vil jeg gætte på at du ikke er den store dressurrytter og ikke kender følelsen af at sidde korrekt, måske er din balance heller ikke den bedste (selv om du måske tror det), og at din hest har svært ved at bruge sin ryg og derfor bliver stiv og endnu sværere at sidde ordentlig ned på.  (Ikke sikkert at jeg gætter rigtigt - men et eller andet må man jo gå ud fra) Jeg vil gætte på at det sted du skal starte er med det tempo du vælger at ride i. Nu skriver du at det er en traver og de har det altså med at "løbe" i traven i stedet for at "arbejde". Så længe man ikke selv har styrken til at ride hesten med sædet i et alt for stort tempo - SÅ LAD VÆR! Rid i stedet i et tempo hvor du kan følge med, holde balancen og ride rigtigt med sædet. Øgninger og fremadridning kan man så gøre i letridning. Sørg for at du kan ride din hest rundt på banen i letridning, med løse tøjler, uden at den sætter tempoet i vejret, den må godt være "klar" men den skal vente på dig - kan du det er du på rette vej. Jeg blev pænt bedt om at ride med for lange tøjler og i letridning de første par gange jeg fik undervisning, simpelthen fordi jeg havde udviklet en dårlig vane med at bruge tøjlerne til at hjælpe med at holde balancen når det blev lidt for svært (og så spænder man endnu mere i kroppen, hesten spænder og så er man i en ond cirkel). Når man rider i letridning, er man ikke så "generet" af at ens lænd skal være smidig og kunne følge hestens bevægelser, så man har lettere ved at koncentrer sig om det første "mål" nemlig at holde balancen uden hjælp af tøjlerne. Det er samme mål som man vil opnå ved at smide bøjlerne (altså en god balance), min pointe er bare at der ikke er nogen grund til at gøre det sværer for sig selv ved også at ville sidde ned samtidig - derfor letridning - med bøjler   . At kunne sidde ned korrekt og følge hestens bevægelser kræver en stærk men smidig lænd (og gode mavemuskler). Når man begynder at føle at man i hvert fald nogenlunde kan holde balancen uden tøjlerne så kan man gå i gang med at træne sin lænd (og mavemuskler). Man kan blandt andet gøre dette ved at være opmærksom på at det er r*ven man skubber ned "gennem" sadlen og frem, i det man laver op-ned-op-bevægelsen i letridning (lidt snørklet, men forsøger at beskrive hvordan det føles i kroppen   ) På denne måde begynder man at bruge lænden og får styrket den. Som "supplement" kan man jo så passende begynde at lave styrkeøvelser for mave og ryg der hjemme på stuegulvet (den del har jeg det så med at springe let henover   ) Så til det svære og det tråden egentlig handler om - at sidde ned. For det første skal man lade være med at forlange af sig selv at man lige fra starten skal kunne sidde ned hele tiden. Start med et par skridt ad gange, hvor man slapper af i skulderne og forsøger ikke at spænde i kroppen mens man husker at følelsen i r*ven skal være ned gennem sadlen og frem (for mig føles i hvert fald sådan). Efterhånden vil man kunne mærke at man kan sidde ned og følge hesten i længere og længere intervaller. Man skal jo huske på at ens muskler skal bygges op og det tager tid!
Jeg er også lidt rusten og ude af træning, da jeg har skridtet de sidste par år på en skadet hest. Men mig hjælper det, at jeg fokuserer meget på at slappe af i lænden, for lige så snart den spænder, så spænder hesten og det hele bliver endnu værre...
Det kan godt være svært at sidde ned i trav, hvis man kun har skridtet varm og varmet op i letridning. Derfor galoperer jeg tit 5 min inden jeg rider nedsidning, for det løsner og smidiggør min lænd, så det er nemmere at følge travbevægelsen. Om det hjælper på dig, ved jeg ikke 
Hejsa alle HN-mennesker. Jeg sidder med den utroligt irriterende vane, at jeg sommetider knækker sammen i hoften, når jeg rider på venstre volte. Det er ikke altid jeg gør det, men alligevel tit nok til, at jeg gerne vil prøve at komme af med det! Er der nogen der har et eller andet super godt råd til, at komme af med den irriterende vane?
Og min underviser siger at jeg skal prøve at læne mig ud af volten med hele overkroppen så hjælper det eller hæve den skulder der er "nederst" når man knækker... Det råd har hjulpet mig men det er noget man hele tiden skal tænke på. Den dårlige vane resulterede i at jeg ikke kunne få min hest til at bøje af til højre - han var vildt stiv og jeg knoklede med ham derhjemme. Men da jeg så fik at vide at det var fordi jeg knækkede sammen og jeg fik prøvet det ovennævnte - ja så kunne han bøje af. /Lisbet
Hmm, jeg har også nogle gange problemer med at bøje ham af til venstre.. Så det kunne da være jeg skulle komme igang, inden det går helt galt! tak for rådet =]
Hm..umiddelbart tænker jeg, at det med at læne sig ud af volten vil give hesten et modsatrettet signal for så læner man sig jo til den modsatte side af, hvad man vil - eller hur? Det råd jeg har fået - og nu prøver at give videre - er at forsøge at gøre dit indvendige ben "længere" og føre det en anelse frem ved at skubbe den indvendige side af hoften lidt frem. Lyder muligvis lidt mystisk, men det du opnår er at få vægten over på indvendig sædeben, så er der overensstemmelse med din vægt-hjælp og den retning og bøjning du forlanger af hesten OG når du forsøger at gøre dit ben længere kan man næsten ikke knække i hoften samtidig. Prøv når du sidder eller står uden hest, jeg synes at man nærmest automatisk gør sig lige i hoften også. Det var bare det jeg ville sige - hej 
 det var nu også det med, at hæve skulderen jeg ville prøve =] men jeg må prøve lidt af hvert, dit råd lyder umiddelbart også meget logisk. tak 
Du skal træne dit muskelkorset, og i øvrigt tænke balance, balance og - ligeud. Ikke dreje med hesten, eller dreje FOR hesten, hehe. Du skal vende hovedet og se i retningen, du rider, intet andet. Det er hårdt-på-hårdt. Mange sidder og laver en hel masse, når de rider - ser det ud   Det er rigtig rart når man kan sidde ret, afslappet og styre hyp med at læne sig en grad tilbage. Så ved man, man sidder stille. Lone
jeg ikke er alene om det, jeg knækker sammen i venstra hofte af en eller anden dum grund, og det irriter mig meget, engang imellem når jeg rider kan jeg ikke komme ud af det og hesten bliver sur/dum og vil ikke bøje og spænde af, og fejlen er jo min, min underviser siger jeg skal kikke modsat af hvad jeg rider og tænke rid lige ud, det virker når han er her, men når jeg er alene igen er problemet der igen igen, bliver så sur på mig selv er klar over det, men kan ikke komme af med det. rider perfekt uden saddel, men vupti kommer sadlen på er den gal igen igen. det skal siges jeg går til keopraktor jævnligt.
Hejsa,  Jeg har et lidt underligt problem. Har altid haft mere end svært ved at sidde på spinkle heste. Travere kan jeg godt opgive med det samme  Min er oldenborger. Fed 8 måneder af året, men nu er hun ved at tabe sig, og hun er i forvejen ikke en af de høje heste, så det er ikke nemmere, når benene når længere under maven, jo mere hun taber sig  Er det kun mig, der har det underlige problem? Jeg undrer mig tit over de, som rider fuldblod eller andre meget spinkle heste. Ved godt, det er en smags(numse)-sag, men alligevel. Jeg så et billede af m/k's skelet, og kvinders knogler ved bækkenet er bredere. Men er det kun derfor? I mit job sidder vi gerne på sadelstole, og der gælder det også, jo bredere, jo bedre sidder jeg. Andre der har det spøjse problem, og ved I hvorfor? Lone
Hej Christine Dejligt at høre, at det går bedre med dig og hesten. Håber i fortsætter med fremskridtene. Du må gerne fortsat holde os opdateret  Mange hilsner Erika
Det går rigtig godt for Cappo og jeg. Vi kommer selv til og fra ridehuset 4-5 gange om ugen. han er stadig bange for det rodede hus, skiltet, skoven hvor der kom rådyr ud fra osv... men jeg kan kontrolere hans angst på rimelig vis. når han spænder op, korter jeg tøjlerne og holder undershenklerne på. Han kan få lov til at stå stille og se på tingen han er bange for, hvorefter jeg driver ham frem igen. Dog oplever jeg at det er bedst at få han til at gå hele tiden , da jeg har svært ved at holde ham, når han har fået lov til at tage hovedet op og kigge. I weekenden var vi til stævne i Dalum. Det er første gang at han er ude og starte, og han tog det simpelthen så flot. Han var kun bange for det hvide hegn inde i ridehuset, og stoppede op i stedet for at løbe. Skøn oplevelse. Tusind tak for alle jeres svar og interesse! VH Christine.
Jeg har en 3,5 årig frederiksborg hoppe. Hun har være bange for alt også. Hun spænder op over ingen ting og bla bla bla i kender historierne. Jeg har skiftet foder på hende og nu er hun helt rolig og super at arbejde med. Hun kan stadig have sine dage med det er slet ikke i samme grad som før. Før fik hun suregrow og hø, nu får hun regulator complete og wrap/Hø. Det er godt nok utroligt hvad et foder skifte kan gøre. Henrik
for en springhest er det jo et fedt om det er gennemsprunget, rent, på lige sport etc. sålænge den hurtigt og smertefrit rammer den modsatte galop når dette forlanges af den.
synes da det er vigtigt at en spring hest er ligeså velredet som en dressur hyp og bytter rigtigt... hvis den ikke går på lige spor og springer korrekt over med vægt på bagparten, så er det da svært at ride den videre i en pæn arbejdsgalop... Dressuren er jo det allervigtigste for os springryttere, så det virker det vi nu laver imellem forhindringerne...
men når jeg indlærer en springhest changementet går jeg ikke så vældigt op i hvor gennemsprunget det er. og om det er 100% rent. det vigtigste for mig er at den ikke ændre rytme og tempo, samt at kontakten på tøjlen er den samme.
Heej HN'er Jeg er i geng med at tilride min fjordhest på 3½ år, men har fået en ny underviser, da vi har flyttet stald, og det nye sted vil ikke have hundrede underviser, da det er et meget lille ridehus vi har, så derfor en ny underviser. Min mor fik undervisning for første gang i går, og underviseren spurgte som noget af det første om hvornår man egentlig måtte begynde tilridning af fjordheste, for han kendte ikke så meget til fjordheste, og det fik mig til at tænke på: Hvornår må man egentlig starte tilridning af en fjordhest? Hvornår begyndte du, hvis du selv har tildredet din? Hvornår er de færdigudviklet? Hilsen Christina. 
Så vidt som jeg er oplyst uden at være ekspert i fjordheste, så er de ligesom islændere lidt senere udviklet end mange andre hestetyper, så jeg ville vente med at tilride indtil hesten er i hert fald 4 år gammel.
Hvis vi antager at Fjordheste og islændere udvikles ca lige hurtigt, så har jeg tilredet min islænder i foråret lige inden hun fyldete 4 år. Det gjorde jeg for at vænne hendes knogler til vægten inden vækstlininerne lukkedes. Det skulle give en mere holdbar ridehest i længden. Inden da havde jeg arbejdet med sadel-/bidtilvænning, gåture m.m. Det vigtige er så, efter min mening, at give den fri. Min blev redet et par gange om ugen i ca 20min den første måned. Derefter er hun vel blevet redet ca hvar anden uge, max en halv time. Her på det sidste lidt længere tid ad gangen, men stadig ikke så tit. Nu er hun ca 4 1/2, så til foråret (hvor hun næsten er 5) vil jeg gå igang med mere regelmæssig ridning. Jeg synes personligt, man skal passe på med at vente for længe, både for knoglernes skyld, men også pga hestens selvstændighed.
Tak for svarende, men det slog mig lige: Han er også tilkørt (tidligt) gør det nogle forskel?
til den var fyldt 4 år... og så ville jeg nok kun ride en på den i starten altså kun dig og ikke også din mor?? så den lige kan lære signalerne...
Det burde ikke kunne skade at tilkøre dem. Jeg vil faktisk også give jannej ret i at det kunne være godt hvis den kun skulle rides af én lige i starten. Men det behøver ikke vare længe for den er klar til at blive redet af jer skiftevis. Det at den er tilkørt, gør jo som regel at de ved hvad tøjlehjælpen betyder og det gør da at der er lidt færre nye ting den skal lære. Det handler vel i bund og grund om at give den så meget nyt at den ikke keder sig, men ikke så meget nyt at den bliver forvirret.
Hvordan har i andre gjort når jeres føl skal vænnes til at stå bundet? Er det noget med at den bare skal hive og slide indtil den finder ud af at det ikke nytter noget?  Det synes jeg jo er lidt synd, men hvordan kan man ellers gøre? Det er et shetterføl.
Helt vild dårlig ide at lade den hive. Det får heste nakkeskader af, måske kroniske... De bliver samtidig bange for at stå bundet. I stedet lærer du først hesten at når du hiver i et tov i dens grime, så kan den frigøre sig fra trækket ved at træde frem, så tovet slækkes (dvs. at du skal give efter SÅ SNART hesten giver efter). Dernæst slår du tovet om en stolpe eller lignende der, hvor du vil have hesten bundet, mens du selv holder i enden. Nu skal hesten også her lære at gøre tovet løst ved at gå frem. NÅr den er rigtig god til det, kan den bindes på det kendte sted på en rolig dag og gerne med halmbånd imellem grime og tov hvis den nu SKULLE gå i panik. Går den i panik starter du forfra, og gentager proceduren indtil hesten er klar til at stå bundet igen. Det kan tage fra 5 min. til 5 uger... God arbejdslyst.
Mange tak for dit gode svar. Jeg går straks igang med arbejdet. Heldigvis er den jo meget lille, så det skulle ikke blive så svært. Jeg havde også selv tænkt tanken om nakkeskader, og ville have det dårligt med at "tvangsbinde" den. Tak for svar. 
Jeg har en lille dreng på 5 måneder , tinker/travhest . ham skulle man ikke lære at stå bundet. vi har sådan noget ringe ved en mur. først stod jeg bare og holdte i tovet som var hørt igennem ringen . han var ligeglad. så prøvede jeg at binde ham med mor ved siden af. han har aldrig revet i grimen på noget tidspunkt. han står bare ligeså fint ved siden af mor ..
Hvis man starter med at lære dem at gå i snor, holder trækket hvis de stritter imod - giver efter hvis de går frem - ja så behøver du ikke øve i at stå bundet - for så kan de det bare når man binder dem første gang. For så er de vant til det fra når de går i snor. Og de reagerer på den rigtige måde når de mærker de står fast - ja så går de frem, istedet for at kaste sig baglæns - for så ved de at rebet løsnes automatisk. Det er den måde vi bruger - og vi har aldrig haft en der har panikket når den står bundet.
Dejligt med nogle forskellige idéer og metoder. 
Vi binder dem forsigtigt op ved fodring - så finder de ud af det ikke er farligt og når man bliver bundet så kommer fodervognen inden for de næste par minutter
Mit føl står bundet ved fodring - de første par gange var det med et langt tov hvor hun ikke blev bundet men hvor jeg holdt i den anden ende, så der var noget at give af, og så hun fandt ud af at selv med dette mærkelige tov kunne hun spise sit foder. Men hun skulle jo lære at stå selv, så hun lærte det (åbenbart) på den hårde måde - med en ring ved siden af krybben der var stærk nok, og da hun havde kæmpet et kort øjeblik og fundet ud af at hun altså ikke var den stærke, stod hun ganske fint - og det har hun forresten gjort siden, og efterfølgende var det pærelet at lære hende at blive trukket - den første dag rendte hun lidt rundt, men da det var en longeline hvor der var noget at give af gjore det ikke noget, og allerede fra dag 2 har hun været en engel at gå med
ikke noget problem  Bare føllet har lært at gå ordentlig i snor, altså at gå frem når der bliver trukket i tovet. Første gang jeg bandt hende, det var inde i boksen ved siden af moren. Jeg bandt hende i så tovet var så kort et hun ikke kunne for benene viklet ind i det, hvis hun skulle stejle. Men hun stod lige så fint, prøvede lige at rykke lidt i det, men fandt hurtigt ud af at det hjalp ikke noget  Nu kan hun bindes på staldgangen og det hele  Det vigtigste er bare at du ikke binder tovet op hvis det begynder at hive i det, så lærer det bare at når man hiver i tovet, så kommer man fri  Og så skal det være en solid grime, helst med polstring for nakkens skyld. De små følgrimer, kan ikke holde til at blive strukket ret meget i, ringene bliver skæve... Men kan den trækket med, skulle det ikke være noget problem 
Ja, efter en måske lidt for god sommer og ikke så meget ridning som det var planen, har min pony fået lidt af en vom. Ikke overdrevent, men nu skal den altså "væk" - så godt som det er muligt. Han er ikke nogen smart, spinkel arabertype - så det er selvfølgelig ikke det jeg satser på. Men hvis han bare kunne tabe noget af græs-/halmvommen  Anyway, er der nogen som har nogen gode trænings-idéer til projektet? Jeg er begyndt med noget interval-træning, hvor jeg rider med 2 min. intervaller... er det helt hen i vejret?! Det skal dog siges, at gjorden faktisk kan spændes et hul mere ind nu, end i sommers - så lidt må han have tabt sig... ellers også er det hele bare blevet "skubbet" længere bagud   
har netop lavet en tråd om præcis samme emne... Håber måske jeg kan bruge nogle af de svar du får også 
Der er jo ikke så meget andet for end at lægge noget kondi i ponyen. Hvis i har en skridtmaskine til rådighed ville det være en god idé ud over ridningen. Men start stille og roligt op, og mens vejret er så godt, så start ud med at skridte nogen gode ture. Intervaltræning er en fin idé hvis ponyen har opbygget lidt kondi. Men husk at en pony der bærer sig rigtigt bruger også meget energi på at løfte sig og bygge muskler. Derfor er det vigtigt at du rider den lang og dyb hver dag. Foderet har jo også noget at sige, og du skal tjekke foderplanen op så den passer til en hest der skal tabe sig, så den stadig er passet ind med vitaminer og mineraler.
 Skridtmaskine har jeg ikke tilrådighed. Og foderet er tilpasset ham, så han burde tabe sig af det og samtidig være dækket helt ind   Han får grøntpiller, müsli-blanding fra Eggersmann, hø og vitaminer. Han har været reddet regelmæssigt hele sommeren, min. 3-4 gange om ugen, så det er ikke fordi han har stået stille. Men jeg vil prøve at kombinere de lange skridtture med noget intervaltræning... så burde jeg forhåbentlig kunne se nogen effekt af træningen på et tidspunkt  Tak for svaret.
Hej HN.. Jeg søger lidt gode råd til træning/genoptræning af den fjordheste/formodet araber blanding på omkring 150-152, som jeg rider. Hun er meget madglad og gik hen og blev godt rund på de 4 mdr sommergræs hun var på. Men hun var i form, blev redet godt hver dag.. På stald igen var hun så småt begyndt at blive en smule pæn, knap så vommet. Så er vi så, så uheldige at hun får en mild luftvejs infektion - så de sidste 5 uger eller sådan noget er hun efter dyrlægens vejledning kun blevet skridtet for lange/løse tøjler. Hun er nu frisk igen, og er så småt blevet skridtet og travet for lange tøjler den sidste uge.. Jeg har ikke den vilde forstand på den slags, så nu søger jeg gode råd og erfaringer til hvordan hun bedst bliver trænet op igen - hvad vi skal gribe an igen hvornår? Hun går sådan omtrendt en LB i dressur - og jeg skulle netop til at begynde en stille og rolig spring træning på hende da hun blev syg (bomme, cavalettis osv). Og derudover er hun jo rund - hun bliver aldrig den lette DSP, men bare pænt formet ville være dejligt. Hun er meget madglad - hvordan fodres hun bedst? Jeg har ikke helt styr på hvad hun får pt (er bare part) men ved jeg giver hende en ordentlig gang gulerødder når jeg er der, samt halvdelen af hendes hø ration. Som nok svarer til en god armfuld. Men hvad vil i anbefale til en madglad hoppe som kunne trænge til at tabe måske en 50 eller mere kg? Btw - så hjælper det ikke det vilde at sætte hende på spåne, det er prøvet. Motion bare, eller?
i skal få regnet på hendes foderplan... og så masser af motion... hvis i træner den op til at gå 2-3 timer dagligt (meget i skoven, ikke så mange timers dressur) så skal den have ret meget mad for ikke at tabe sig...
2-3 timer?! Åh dog - skal gøre mit bedste - men er studerende og hvor skal man bruge meget dødsyg tid på at læse som man hellere ville tilbringe hos hesten.. Jeg tror hendes foderplan er ok - den er udregnet ud fra at hun trænger til at tabe sig, og i samarbejde med ejeren af stalden som er hvad jeg vil kalde en meget erfaren hesteejer 
dog godt tænke mig flere input - og måske gerne lidt mere specifikke råd - end 2-3 timers træning af dagen. Tænker her f.eks. på hvor meget og hvor lidt af de forskellie gangarter osv.. :´)
Nu er jeg nået dertil, hvor jeg må have skåret ud i pap, hvad forskellen på klassisk og akademisk dressur er. Jeg troede nemlig indtil for ganske nyligt at det var noget af det samme, men så startede jeg hos en akademisk underviser, og så opdagede jeg at der var stor forskel. Jeg er ret sikker på at begge har endemål i skolen over jorden, men vejen dertil er ikke ens. Nogen der kan svare? Mvh Heidi
Jeg er ved at tilride min fjordblanding. Han er meget klog og lærenem, han har allerede lært at stoppe, starte, dreje, til og fra trav, selvom han maks er redet 10 gange. Alt det kan han altså sagtens finde ud af når han vil, men han har nordbakkens styrke og stædighed, hvilket gør at han nogle gange slet ikke reagerer når jeg tager i tøjlen for at stoppe eller dreje, det gælder om det er fra jorden eller ryggen af ham, heldigvis lystrer han også benene, så han kan stoppes og drejes med besvær. Jeg overvejer at skifte hans bid, lige nu jeg med et meget tykt tre-delt bid med kugle i midten. Jeg har et hult to-delt bid som er meget tyndere, som jeg brugte til min frieser da hun var 2-3 år, med god succes. Det er ikke noget vildt skarpt bid, men jeg ville gætte på at det er skarpere end det tykke tredelte. Hvilket bid vil i anbefale på en 3-årig stærk fjord-blanding under tilridning, er det todelte nok, eller skal jeg have noget skarpere, vil jo også nødigt ødelægge ham i munden.
For mig lyder det som om du er helt galt på den. At atbejde med heste bør være et samarbejde mellem rytter og hest. Hvor der skal være ro, tryghed,tillid, lydighed, arbejdsvillighed mellem de to. Jeg ville arbejde fra jorden, først med noget horsemanship og lege for at skabe tryghed og tillid. Du skal selv medbringe roen og lære heste lydighed og arbejdsvillighed. Efter det bruger jeg altid en kædekapsun. Jeg kunne ikke finde på at putte noget i munden på hesten mest følsomme sted før den var uddannet til at jeg ikke skal hive og trække i bidet. Henrik
jeg ville nok træne fra jorden så han reagerede lidt på det, men stadig fortsætte med et mildt bid som du hasr gjort indtil nu.. også først sætte mig op igen når han har lært lidt af grundarbejdet. 
jeg ville bruge et 3 delt - evt. gummi bid med noget smag så den kan gå og tykke på det... og få en god fornemmelse af det.
hvordan kan hesten have lært at dreje, stoppe osv hvis den kun gør det nogle gange? den har ikke forstået signalerne, så du må træne mere fra jorden... husk at det er når du slipper trækket når hesten fx drejer at den lærer noget, ikke når du tager i tøjlen... Så når den gør det rigtige, så slip trækket og rose rose rose... synes det bid du har lyder helt fint, hesten skal bare lære at forstå hvad du vil have den til 
brug et alm trensebid. godt nok er den stærk, men den skal starte på et alm bid. det har jeg haft et godt resultat af
Jeg syntes du burde tage at købe et Monty Roberts bid... Det virker helt fantastisk... Du kan også prøve horsemanship... 
Jeg vil foreslå bogen "ridning på hestens præmisser" mener jeg den hedder. Helt fantastisk bog. Der står lidt om træning fra jorden osv. Jeg starter med at lære hesten at vige fra pres, fra jorden, så min hest ved hvad det betyder når jeg trykker med højre schenkel f.eks., og har lært den at bakke og stoppe, og ride rund i en longe. En Fjordhest burde ikke være mere slukket over for signaler end så mange andre heste, det handler bare om at træne hesten korrekt.
Jeg har nu trænet stop, start, bak og drej. Det går faktisk rigtigt fint, men hesten reagere så forskelligt fra gang til gang. Den ene dag er han meget sur og slår med hovedet - specielt når han skal trave, stoppe og bakke  Dagen efter er der intet og alt fungere til ug   De dage han er sur, er han heller ikke så villig til at gå frem i et ordentligt tempo. Nogen der har et bud på hvor det går galt.
jeg var da også ret overbesvist om at det var det samme. Hvad var forskellen i den undervisning du fik?
Min erfaring siger mig at der er cirka lige så stor forskel på undervisere der underviser i klassisk/akademisk som der er på dem der underviser traditionelt. Teorien burde være den samme, men praksis kan vaiere. Så det er bare med at finde en underviser man synes om, og droppe de andre.  Der er nogle enkelte der er væsentlig anderledes end den akademiske dressur Bent Brenderup benytter sig af, men det kalder de også klassisk, så det er ikke nødvendigvis så nemt. Signe
Bent Branderup har ikke opfundet udtrykket "akademisk ridekunst", omend han utvivlsomt personificerer det på smukkeste vis   Jeg har i hvert tilfælde set referencer til "academic equitation" i masser af kilder, som er ældre end BB. Jeg har også en bog på min hylde, der hedder "Academic Equitation", som er skrevet i 1949 af General DeCarpentry, som forøvrigt var international dressurdommer, konkurrencerytter og med til at stifte FEI og redigere forbundets regler og definitioner. Jeg har ledt og ledt i årevis efter en definitiv betydning af "klassisk", og er omsider kommet til den erkendelse, at den ikke findes. Det samme må gælde "akademisk", eftersom ordet refererer til den ridning, der foregik på de europæiske rideakademier... ridning som var dybt forskellig og sågar modsat fra land til land og i løbet af forskellige tidsaldre. Selv hvis man følger én mester, er der ingen garanti for en sammendragende teoretisk basis. Hvis man f.eks. er baucherist, kan det betyde to vidt forskellige tilgange, fordi Baucher skiftede mening om det meste inden sin død   Læser man, hvordan de gjorde og gør ved Versailles eller Saumur, kan man se at visse førsteprincipper er i direkte modstrid med førsteprincipperne i Wien. I begge tilfælde er der tale om "akademisk", eftersom de nævnte institutioner jo er rideakademier, men nogen sammendragende teknik eller teori findes desværre ikke. "Klassisk" står det endnu værre til med. Nogle af de metoder, man kalder "klassisk" i f.eks. Rusland, og som egentlig stammer fra Saumur via Fillis, er direkte modbydelige. Rollkur er et eksempel på en teknik, der med rette kan kaldes "klassisk" uden at det siger noget om dens rigtighed eller gavnlighed. Jeg har altså opgivet at få defineret begreberne, og opererer fremover med hhv. "sund ridning" og "usund ridning". Det er til at overskue, og begge dele findes både i klassisk, akademisk og moderne regi  Mvh Julie
du har helt ret julie. det er svært at definere og betydningen skifter fra land til land. i danmark betyder det måske meget kort sagt: akademisk= Bent Branderups metoder ( eller hans elevers - de kan så variere lidt alt efter hvor langt de selv er nået og den indsigt de har). Det han har gjort er at rejse en del år rundt og studere forskellige europæiske ride akademier og ride der lidt selv, tale med mestre , få undervisning af mestre osv. og deraf sammenflikkede han det han selv mente var det bedste for ham. og skrev så en bog. den bog blev så åbenbart en slags revolution herhjemme da de fleste nok havde glemt at der fantes andet end sportsdressur . han mindede simpelthen folk om at der var andre måder at ride dressur på. han må have ramt noget rigtigt og noget nødvendigt siden han er blevet så populær. Mange må have følt et behov for dybere forklaring på tingene. jeg selv bruger såmænd også ordene klassisk og akademisk i flæng (sorry) - det er nemmere at sige klassisk når man taler og forklarer ( synes i ikke?) . det hele skyldes fejl oversættelsen af titlen på BB´s bog - på tysk hed den akademisk dressur , på dansk oversatte forlaget det så til klassisk dressur - nok for at hentyde til gamle dage. de fleste ryttere i dk ved nogenlunde hvad man laver hvis man siger man rider klassisk. - fordi de fleste har hørt om denne her bog. hvis jeg selv skal opdele det super groft og unuanceret, så er akademisk altså = BB klassisk= noget a la wien eller sådan som mange rider i sydeuropa. moderne= sportsdressur ( her er sikkert også mange mange definitioner og retninger - ikke sandt julie?).
Tak Julie og Lykke to super gode indlæg, det er fedt at lære noget nyt og få nogle ting sat på plads. Henrik
Paradoksalt nok BURDE moderne sportsdressur ligne det, der foreskrives i DeCarpentrys ridelære, eftersom han jo var én af den moderne konkurrencedressurs stamfædre... "Academic Equitation" (jeg kan ikke huske originaltitlen) blev jo netop skrevet for at vejlede ryttere, som havde konkurrenceambitioner på internationalt plan. Så jeg synes, det er meget svært at tale om "moderne dressur" vs. "klassisk/akademisk dressur". Branderups version har aldrig fanget mig, selvom jeg har set ham selv og nogle elever ride meget smukt og fint. Omvendt gider jeg da slet ikke at ride som Anky van Grunsven. Jeg ville da gerne være lige så dygtig som hende, men jeg bilder mig ind at jeg ville forvalte mit talent på mere opbyggelig vis  Jeg stiller mig lidt på bagbenene, når folk siger, at de rider klassisk eller akademisk, fordi det er bedre for hesten. Det kommer sandelig an på, hvilke teknikker og metoder, man har valgt at tage til sig, og hvor dygtigt man bruger dem. Mvh Julie
at de klassiske principper har været forvaltet meget forskelligt gennem tiden i forskellige lande, traditioner og på de forskellige rideakademier. Ridningen har jo været underlagt den almindelige samfundsudvikling og rettet sig ind, blandt andet efter de behov der har været i krigs-førelsen mm...senere blev det til kunst og senere igen til sport. Der er nu et hjørne af den akademiske ridning som ikke har været berørt i denne tråd: nemlig det at have en TEORI bag det man udøver. Det ligger i selve ordet akademisk (også jvf andre sammenhænge). NÅR man har en teori at hænge sin praksis op på, så kan man prøve den af, være kritisk og reflekterende og forklarende...og udviklende. Det er PRÆCIS temmelig forskelligt fra at prøve sig frem på må og få...og hvor hver lille guru danner sig egen model, men deres elever kan ikke gøre dem kunsten efter. NÅR man har en teori at koble praksis sammen med, kan man være langt mere systematisk i sin udforskning af ridningens muligheder og dermed får flere gavn af det man er kommet frem til, fordi det kan beskrives så flere kan forstå det.HVis altså der er nogle undervisere der kan formidle det. En del beridere (som ex Hasse Hoffmann) beskriver deres variant af sportsdressuren som "klassisk" i opposition til rulle-marie-rytterne. Rollkur/hyperflexion blev oprindeligt beskrevet og udøvet af Baucher   af sine år som heste-uddanner, som en del af at få hestene til at tage sig ekstra spektakulære ud i cirkus. Så den rædsomme Anky er såmænd ikke andet end en bleg efterligning af datidens cirkusryttere...eller man kan sige, på hestens vegne, at den tidlige Baucher var en skurk.Og en del af de nuværende dressurdommere følger trop. I   af Bauchers virke gik han helt væk fra disse metoder og beskrev det som idag er grundstenen, både i den klassisk-akademiske ridemodel og den læringsteoretiske indgangsvinkel: "hånd uden ben, ben uden hånd" - altså adskillelse af fremaddrivende og anholdende signaler. Den sene Baucher var den primære inspirator af Oliveira og rideakademiet Cadre Noir.Så der var også lidt helt over Baucher, inden han døde. Der er en gammel konflikt mellem den franske og den tyske model- kan hænde det var derfor Steinbrecht rodede fremdrivende og anholdende signaler sammen - BARE for at være anderledes end franskmændene ?? Personligt oplever jeg dog enorm "gennemsnitlig" forskel på rytterne i de forskellige retninger, især hvad angår refleksionsvane/ evne og forhold til rideteorien...eller evne til at tænke før de handler. Men med McLean & co er den der vane med at tænke først, reflektere og regne ud - før man kaster sig hovedkuls ud i noget - søreme og heldigvis ved at brede sig. Eva
Jeg synes, det er svært at skelne mellem teori og dogme, når man læser ridemanualer (jeg har læst en del fornylig     ), fordi det meste rideteori bygger på nogle antagelser, som ikke har været afprøvet, men bare er accepteret som grundlæggende sande, fordi der er nogle kloge hoveder, der på et tidspunkt har formuleret dem. Vi diskuterede fornylig idéen med at "hente bagbenene frem under tyngdepunktet", når hesten bliver tung fortil. Jeg er siden stødt på stort set den samme formulering i flere gamle dressurbøger - der stilles ikke spørgsmålstegn ved, at når hesten lægger sig på tøjlen, er det selvfølgelig fordi den er faldet på forparten, og så er svaret angiveligt at aktivere bagparten mere. Det er jo logisk nok, hvis ellers den grundlæggende antagelse er korrekt: At hesten lægger sig tungt fortil, fordi den har tabt balancen. Men hvis nu det IKKE er årsagen... hvis nu det f.eks. er fordi hesten misforstår tøjlehjælpen, og moser på i stedet for at bremse op... så er det jo modproduktivt at hyppe mere på med schenklerne. Jeg tror ikke, Steinbrecht blandede tøjle og schenkel for at være anderledes end franskmændene. Baucher havde jo allerede udbredt kendskabet til fænomenet, så helt ufransk er det ikke. Desuden har man redet sådan længe før både Steinbrecht og Baucher for at opnå "benspjæt", som det hedder blandt akademikere *GG* Men jeg er helt enig med Eva i det smarte i at have en teori at arbejde efter. Det er bare svært, når der ikke findes nogen ufejlbarlig rideteori... der er huller i dem alle sammen, men det er vel derfor, det er så sjovt at ride  Mvh Julie
som jeg har opfattet det, på den akademiske og den moderne dressur, måden man bruger sædet på. Da jeg var ung, var Müselers Ridelære ridebiblen, og den gør meget ud af, at forklare antrækning af lænden. Og sådan har jeg da også lært det i mange år, af mange forskellige undervisere, at man optog hestens bevægelser med en antrukket lænd. Jeg har også lært at man hele tiden drev hesten frem med lænden. Da jeg kom op til BB, lærte jeg at man ladrig måtte lave en antrækning af lænden, hvor man trak hele lænden an, men kun ensidige antrækninger. Og nu, når jeg har taget den gamle bog frem, kan jeg se på billederne, at der er stor forskel på ridestilen fra dengang og nu. Rytterne har alle kortere bøjler, end hvad man normalt ser i dag, og der er et billede af Lis Hartel på Jubilee, der rider fri trav, og hendes overkrop er nogenlunde lodret, medens man i dag, især på hingsteannoncer ser et frit trav, hvor rytteren nærmes ligger baglens i en vinkel på 45 grader (lidt overdrevet), om det så er sådan man ønsker det, ved jeg ikke, men da det optræder i annoncer, må man vel kunne lide det. En anden forskel er det aflastende sæde i akademisk ridning. Ved at læne overkroppen en anelse frem, forskyder man tyngdepunktet lidt fremad, og hesten tager længere skridt, for at forblive i ligevægt med rytteren. Samtidig bliver også en del af rytterens støtte overført til rytterens ben. Deraf navnet det aflastende sæde. Jeg har aldrig mødt dette i moderne dressur, man benytter nok letridning i stedet. BirteB
ufejlbarlig - øh, så var den vel ikke nogen teori længere ? Så var den vel sandheden ? En teori er vel en skitse til en arbejdsmanual ? En ide-ramme ? Sandhed  findes heldigvis ikke - men der er forskellige modeller af virkeligheden at arbejde ud fra, at reflektere over og afprøve i praksis. Med ridning tager det bare så lang tid at finde ud af om fx krikkerne kan holde til mosten = træningsmetoderne, i længden... Ja, sædets anvendelse er meget forskelligt i akademisk og sportsdressuren.Men når man vælger at fremvise de såkaldte "gangmaskiner" (frastødende ord, men fint i tråd med dagens nyhed om "brug og smid væk" kultur blandt ryttere) i fri trav som 3-4 års i hingsteannoncerne, ja så ER den eneste model for at blive hængende, uden at smadre kræet helt, altså et stolesæde.Vi har jo en lokal verdensmester i stolesæde herhjemme...i Danmark altså - men det kan da være at det bare er en renæssance-efterligning ? Og at man bare har lidt tidsforvitring ? Se fx sidste nummer af Ridehesten hvor forsidehesten skræver ligesåmeget bagtil som en vaskeægte traver. Mht det historiske, så ved man at Baucher og Steinbrecht ikke ret godt kunne tåle hinanden og der gik en hed debat om træningsmetoderne dengang - Baucher ødelagde nogle heste med samtidig anholdning og fremaddrivning og gik så væk fra det igen. Men Steinbrecht kom først på skrift senere, så vidt jeg husker... Eva
Der er jo   som i "jeg har en teori om at min hest foretrækker sin lyserøde grime" - og så er der  , som bygger på det, man ved med nogen sikkerhed, baseret på en eller anden form for mere eller mindre grundig, systematisk afprøvning. Jeg har svært ved deciderede metoder, for hvis man har brug for at følge en sådan, er det jo fordi man ikke ved nok til at skabe sin egen. Og hvis man ikke ved nok til det, hvordan ved man så hvilke elementer af metoden, der er gavnlige, og hvilke, der er skadelige? Hvad der er   og hvad der er   Jeg kan uden tvivl læse meget i Steinbrecht eller Newcastle eller de la Gueriniere, som er godt... men jeg kan dæleme også læse meget, der er skidt. Kun den hårdt tilkæmpede, og indtil videre utilstrækkelige, "moderne" viden, jeg har om biomekanik og læringsteori kan forhindre, at jeg render ud og afprøver de grelleste ting på min egen hest, fordi det er "klassisk". Her kan jeg godt se det smarte i at én som BB har afprøvet de forskellige teknikker på et utal af heste, og kan dele ud af sine erfaringer. Men problemet med genier og andre heldige kartofler er, at de ikke altid helt kan forklare, hvad de gør, som er rigtigt, hvad de gør, som er forkert, og hvad de gør, som bare ikke har nogen betydning. Så ender man alligevel med at risikere at blive vildledt af f.eks. en essentielt ubegrundet afstandtagen fra visse øvelser eller en forestilling om at tingene skyldes noget andet end de skyldes. Enhver kan jo se på BB, at han klarer sig ganske glimragende uden tilbagetrædninger og schenkelvigninger, men jeg er ikke sikker på at det samme ville gælde for mig   I hvert tilfælde ikke m.h.t. tilbagetrædningerne. Mvh Julie
Han er endnu ikke tilredet - har været oppe på ham for første gang idag  Det kan ikke være sadel eller andet udstyr, da han kun trænes i grime. Jeg træner ca. 3-4 gange om ugen og det er værst når han har holdt pause 
Her er et godt eks. på hvordan han ser ud.  
har ikke mærket ind så længe, troede det ville være ryggen, men får vist hoften. Jeg tror, når du begynder at ride den, vil det hjælpe med rigtig kvali-træning. Altså stille og rolig ridning, intervaller med mere intensiv, så smidighedstræning, så afslapning. Jeg tror faktisk, meget (ikke overdreven altså) træning er godt for hans hofte. Lone
Der er helt sikkert noget, der generer den. Min så igennem længere tid sådan ud. Da jeg gik i gang med at få hende undersøgt viste det sig, at hun pga. en ulykke som føl var vind og skæv i hele skelettet, og hun bliver formentlig aldrig ridehest. Derfor må du finde ud af, hvad der udløser det udtryk, og det er altid en god start at få hesten undersøgt fysisk af dyrlæge, kiropraktor o.lign. Der er helt sikkert en grund.
Han er faktisk for ikke så længe siden blevet tjekket af dyrlægen, men jeg vil da lige lave et par noter, om hans humør de næste par dage - og så kontakte en kiropraktor. 
Millton da også se ud og det kan være i en HMSsituation, hvor jeg f.eks. løber og han skal løbe efter mig og det ikke helt passer ham den dag. Jeg opfatter det mere som en surmule-småfornærmet-attitude. /Tinamaria
været meget obs. på hans humør i denne uge og jeg er nået frem til, at det måske kan have noget med godbidderne at gøre. For der har intet været indtil igår - hvor han var rigtig dygtig og lavede et perfekt stop og jeg så gav ham en godbid.  Så startede han igen - han blev med det samme sur og slog med hovedet. Han virkede faktisk helt hyperaktiv og stresset  Er der nogen der kender til sådanne heste - der ikke kan håndtere godbidder  Vil lige nævne at jeg var oppe og sidde på ham igår - det er anden gang og det reagere han ikke på. Men han er en hest der hurtigt stresser.
Det er ikke hesten, der ikke kan håndtere godbidder, det er ejeren. Problemet er velkendt, og det kan løses  . Der er ingen grund til at forsage godbiddernes fordel fordi der også er ulemper... Den mest sandsynlige årsag er, at du træner for mange nye øvelser på en gang og giver ham godbidder for alt muligt, så det er meget svært for ham at forudse, hvornår han får godbidder. Når hesten får godbidder eller andet, de kan lide, så producerer de dopamin. Dopamin er et stof, man bliver afhængig af, det er bl.a. det, der gør mennesker til ludomaner og narkomaner for den sags skyld. Når man forstærker (belønner) uforudsigeligt, så stiger hestens dopaminniveau under træningen, når man forstærker forudsigeligt, altså altid for samme øvelser på samme niveau så er dopaminniveauet uændret, og når man kun bruger aversiver (ubehag) og negativ forstærkning så falder dopamin-niveaut. Når dopamin er afhængighedsskabende (men samtidig er det stof, der giver os lyst til at gøre noget igen, fordi det gør os glade og veltilpasse) og når niveauet stiger under brug af uforudsigelige belønninger og talrige, så siger det sig selv, at hesten bliver sur, hvis den pludselig ikke får det vanlige "skud" - den får simpelt hen abstinenser. Jeg gør det, at jeg går tilbage til noget nemt og relativt kedeligt i træningen, og det beder jeg så hesten udføre uden godbidder indtil den slapper af igen. Så går jeg i gang med nogle relativt velkendte øvelser, som jeg forstærker for helt forudsigeligt, for det er mindre spændende og stressende for hesten, end uforudsigelighed. Når det lykkes mig, så begynder jeg gradvist at hæve kravene igen - og det kan godt tage flere lektioner. Jeg ignorerer "brokkeriet" og sørger for, at den IKKE får godbidder, når den er sur. Under ingen omstændigheder. Når jeg igen hæver uforudsigeligheden, hvilket netop er en af grundene til, at man FÅR bedre resultater, hesten prøver forskelligt for at få bolcheautomaten til at virke igen, og så benytter man netop dette forskelligt til at få en given øvelse til at udvikle sig, så gør jeg det kun en lille smule, så hesten ikke når at hidse sig nævneværdigt op, og så forstærker jeg dette nye niveau helt forudsigeligt, så jeg holder hesten i ro. Samtidig er det vigtigt, at du ikke træner for mange nye øvelser ad gangen. Hold til til 1-2 nye og træn ellers på kendte øvelser. Det er også vigtigt, at du IKKE giver godbidder uden at hesten har gjort noget for dem, og ved en hest, der er meget følsom og let at stresse er det en god ide, at lade være med at forstærke ret meget for øvelser hesten selv har fundet på. Giv den en kommando og forstærk kun for øvelser du har bedt om. Undgå også at give godbidder uden grund. Dette er ikke generelle regler for alle heste, men for dem, der stresser let. En passiv hest ville jeg belønne så meget som muligt for initiativ og også uforudsigeligt, for at vække den til live igen... Alt i alt drejer det sig om, at du gør det mere forudsigeligt for hesten, hvornår den kan og ikke kan tjene en godbid. Altså: Kun forstærke positivt for øvelser du har bedt om Forstærk for det samme hver gang Hæv kravene langsomt, så frustrationen ikke bliver for stor Arbejd ikke på for mange nye øvelser på en gang Bed også hesten om noget, den allerede kan og som den IKKE skal have belønning for Husk at positiv forstærkning kun er til indlæring af noget, hesten ikke allerede kan. En anden mulighed, hvis den virkelig bliver vild er, at man går fra den. Det virker selvfølgelig kun, hvis man har hesten bag en barriere, hvor den kan få lov at skabe sig i fred, indtil den har lyst til at være rolig igen. Hver gang den bliver vild, så kan den ikke tjene sig flere godbidder. God fornøjelse, håber du finder balancen med godbidderne i stedet for at lade helt være med at give dem...
Ok ikke nemt at sidde ude og skrive - det er 3. indlæg jeg forsøger at poste  Jeg træner kun fire øvelser med ham: frem stop bak og drej - drej er først kommet på her for 10 dage siden. Igår havde han netop lavet et fint stop - derfor godbid Vi øvede kun frem stop og bak - da jeg skulle op på ham og ikke vile flyde for mange info. i ham. Men forstå jeg det korrekt: godbidder skal kun gives ved velkendte øvelser og når de er vel udførte??
Hej igen Nej, det er ikke forstået korrekt, at man kun skal give godbidder ved velkendte øvelser og vel udførte. Det er bare sådan forstået, at HVIS man står med en hest, der er blevet stresset over godbidderne, så kan man afhjælpe stressen på den måde. Normalt vil man netop give godbidder for ukendte øvelser, for at give hesten lyst til at gentage. Men det er så ikke af den grund, at din hest bliver sur når den får godbidder. Hvis hesten har et stærkt foderforsvar kan det være det, der er sagen, specielt hvis der var andre heste i nærheden. Jeg kan ikke med 100% sikkerhed sige, hvordan du skal afhjælpe det uden at have set hesten, jeg kan kun give kvalificerede gæt. Hvis jeg ser denne surhed de første gange, jeg bruger godbidstræning på en hest, så ignorerer jeg det i vidt omfang og forstærker forudsigeligt for den pågældende øvelse. Når hesten forstår øvelsen fuldt ud, så plejer den at slappe af. Ellers er endnu en mulighed, men den kræver at du giver et markørsignal (fx. et klik) før du giver godbidden. Det vil jeg under alle omstændigheder anbefale for at give hesten den mest præcise besked om, at nu gør den som jeg ønsker. Når du gør på denne måde, så kan du vente med at give hesten godbidden, til den forholder sig roligt. Altså du klikker (eller hvad du nu bruger som markør) når hesten gør det rigtige. Som regel vil hesten så stoppe for at få sin godbid (forudsat at du først har lært den sammenhængen mellem markørsignal og godbid) og så giver du kun godbidden i de tilfælde, hvor hesten forholder sig roligt. Ellers beder du om øvelsen igen, klikker og giver godbidden når hesten forholder sig roligt. Dette vil dæmpe dens forventing om at få en godbid og dermed dens stress, og så vil de over nogle forsøg slappe mere af. Lyder det fornuftigt ift. det, du oplever?
fornuftigt, for jeg har klikket meget med ham i starten - da han skulle indøve nye ting. Jeg er bare gået væk fra klikkeren - da han blev meget opmærksom på min hånd - der er billeder fra den dag på min præs. der viser at han bare følger min hånd. ( dette er ikke indøvet øvelser   ) Derfor gik jeg bort fra klikkeren for ca. 4 uger siden.For han koncentrerede sig simpelthen for meget for klikkeren. Det blev for svært for mig at lave øvelser - da han hele tiden fulgte min hånd.
Så var det jo ikke fordi, han koncentrerede sig for meget om klikkeren. Han koncentrerede sig for meget om din hånd. Det var fordi du havde lært ham, at kun en ting - at følge din hånd - gav ham klik og godbidder. Samtidig har du lært ham at følge selveste godbidsautomaten. Jeg KAN finde på at bruge min hånd som target, men gør det kun sjældent - dels fordi man så får en hest, der kun følger den hånd, der jævnligt fisker godbidder frem til den, og så følger den glad og gerne hånden helt ned i lommen eller godbidstasken og det vil jeg ikke have. Samtidig får heste sommetider den ide at bide i targets, og det vil jeg ikke lægge hånd til. For at afhjælpe dette ville jeg begynde at klikke hesten for alt muligt ANDET end hånden, og så bruge et andet target. Den skal ALDRIG mere have klik og godbidder for at følge din hånd. Hånden er KUN interessant for hesten EFTER klikket har lydt. Selvom man skal begrænse antallet af øvelser, skal man dog også huske at lære hesten, at klikket ikke kun "tilhører" en bestemt øvelse. Jeg tror, at din hest nu ser sur ud, når du giver godbidder fordi den er blevet signalforvirret og det giver stress... Tag dette som lektioner i indlæring, ikke som om du har brugt et ubrugeligt træningssystem, for uanset om vi vil det eller ej, så ligger vi alle under for indlæringsmekanismerne og bruger både positiv og negativ forstærkning bevidst og ubevidst, så vist kan man fravælge klikkertræning, men mekanismernes virkning kan man ikke fravælge... De er ligesom tyngdekraften - de virker helt af sig selv og man kan ikke slå dem fra - kun blive god til at anvende dem bevidst.
at du har misforstået mig, jeg har ikke brugt hånden som target. Den dag billederne blev taget - ja der gjorde jeg og det er første gang og det er ikke gjort siden, da han er meget opmærksom på min hånd. det er den hånd jeg hat klikkeren i - når jeg har den med, men lige så snart han hører klikkeren (som sidder i en slags kæde, jeg kan have rundt om håndledet) så kan han kun fokusere på min hånd. Jeg har aldrig klikket ham for at følge min hånd - heller ikke den dag, da jeg ikke har klikket ham længe. Den dag var bare for at se hvor meget han ville følge min hånd - og det var meget  Men jeg tror du har ret i at han er signalforvirret   og jeg er da ikke i tvivl om hvis skyld det er 
I hvert fald er problemet helt normalt... Visse heste prøver endda at æde klikkeren. Der er ikke andet at gøre end konsekvent kun at give ham noget, når du har klikket. Konsekvens vil lære ham, at klikkeren i sig selv ikke giver noget. Det så fuldstændig ud som om du brugte hånden som target, og det er sådan set heller ikke en dum idé, da man jo ikke glemmer sin hånd - men som du ved, har det ulemper  Evt. kan du træne ham uden klikker men med klikkeren om hånden. Så vil han i løbet af ret kort til lære, at det, at du har klikkeren på, det betyder ingenting. Dernæst kan du begynde at klikke igen og gentage udelukkelsesproceduren, hvis han igen skulle blive klikkerfikseret. Alternativt kan du bruge et tungekluk som klik, det virker også, og man har jo altid tungen med. Hesten kan sagtens kende forskel på et mundhyp og et mundklik, hvis du altså bruger forskellige lyde. Min hund kan kende forskel på Windows XP start og slutmelodien. Startmelodien reagerer han ikke på, slutmelodien er tit forbundet med, at vi skal gå tur, så når den lyder rejser han sig omgående og helt automatisk - det at rejse sig er blevet klassisk betinget, ligesom hestens reaktion på klikkeren - bare for at illustrere hvor lydfølsomme dyrene er...
Hej. Jeg er meget interesseret i at høre fra nogle som har haft problemer med at hesten har en dårlig volte. Her mener jeg ikke bare lidt dårlig - men hvor der er meget forskel på højre og venstre! Min unghest på fem har altid været lidt svagere til venstre og har altid haft sværere ved venstre galop. Men i løbet af de sidste par måneder er det blevet rigtig slemt. Det er næsten som om at venstre volte bliver ringere efterhånden som højre volte bliver bedre og bedre. På højre volte er han blød og behagelig - skridter, traver og galopperer med takt og bæring. Galoppen er bare blevet utrolig god - træder rigtig flot ind under sig og op ad bakke. Eneste problem er at han ind imellem løber ud gennem skulderen - altså bøjer han blot halsen når jeg vil dreje. På venstre volte spænder han op - lægger sig på tøjlen - stiver sig i halsen når jeg tager i venstre tøjle og er slet ikke til få rundet og afslappet. Jeg tager ikke hårdt i tøjlen men er meget efter ham med indv. schenkel. Først når jeg sparker til sætter han indv. bagben ind under sig og runder korrekt - men det er stadig anspændt - og slet ikke så afslappet som højre volte. Jeg er klar over at det er hesten højre side der er "stram" eller øm eftersom det er den side der strækkes under ridning på venstre volte - eller tager jeg fejl? Hesten vil gerne lave noget og fejler umiddelbart ikke noget - ingen hævelser i ben eller noget. Smeden er tilfreds med hovene. Jeg undrer mig bare over hvorfor problemet hænger ved. Andre problemer har løst sig efterhånden - men altså ikke dette. Har i ridetips? Erfaring med dyrlægeundersøgelse vedrørende volte? Kiropraktor/massør? Håber at høre fra en masse  Mange hilsner Annette og Mini Light
Jeg har netop haft noget lignende samme problem. Venstre volte har altid været dårligst, men er i løbet af en måneds tid blevet værre... Havde i sidste uge en tysk kiropraktor ude, og hun fandt en "blokade i en af de nederste lændehvirvler" i højre side, som hun løsnede op for. Hun forklarede hele sammenhængen mellem venstre kontra højre side rigtig godt, og min hest er blevet HELT anderledes på venstre volte nu. Så jeg ville vælge at få en kiropraktor ud at kigge... Hos min hest lå det ved "en lille ting", som jeg aldrig selv - eller dyrlægen - ville kunne ha' rettet op. Heidi
Svar til første tip: Det har jeg faktisk ikke prøvet men det har jeg vist egentlig hørt før. Så det skal da helt sikkert prøves i morgen! Jeg er jo selvfølgelig heller ikke meget for at tvinge den i form - det tror jeg ikke er nogen god løsning - men det er jo faktisk det jeg har forsøgt... Dit råd skal helt sikkert afprøves - tak for hjælpen! Svar til Heidi: Hvordan undersøgte hun hesten? Så hun den under rytter eller mærkede hun på hesten? Var det nok med 1 behandling og hvad kostede behandlingen? Har hørt det er ret dyrt   Men hvad gør man ikke for sin kæreste ven - hesten... Det kommer jo også mig til gode! Mange hilsner Annette
Jeg ville absolut også forsøge mig med en kiropraktor før du "gør andet". For hvis det er noget som er skævt pga af smerter osv - skal man ikke prøve at ride det væk  Så få en kiro ud eller en massør evt begge dele og så ham sat rigtig godt på plads. Især pga af hans unge alder kan der jo godt være noget som lige har sat sig dårligt på hans også - dårlige volte. Jeg gør ud fra at det også at din dårlige volte (venstre?)
jeg gætter også på den har ondt, enten i led eller lign eller i sine muskler (hvis du har redet den skæv)... så få den tjekket og indtil da ville jeg kuen skridte for lange tøjler... den lyder virkelig som om der er noget der ikke sidder rigtigt et sted i dens krop
Jeg vil gerne vide, hvordan du kommer til at vide nok, til at danne dig dine egne metoder, hvis du ikke vil lytte til og undersøge, hvad andre har sagt og skrevet? Forøvrig er du, hvis jeg læser rigtigt mellem linierne, meget mod din vilje enig med BB. Da jeg var på kursus, sagde han, at han ikke kunne fortælle os, hvordan vi skulle uddanne vores hest. Han kunne vise os, hvad der havde fungeret for ham, og fortælle hvorfor han mente, det havde fungeret, og så måtte vi selv, som han udtrykte det, gå vores egen vej. Til gengæld mente han også, at først når man nåede til at uddanne sin tredie hest, ville det virkelig lykkes. Og det er uheldigt for mig, der lige er gået i gang med hest nr. 2, som sagtens skulle kunne holde, til jeg bliver 90, og om jeg så orker at starte med hest nr. 3, ja det tvivler jeg på. BirteB
du kan låne en af mine i ferierne - de behøver alligevel ikke så MEGET, de små kvikke gråhvide muledyr.Jeg er på nummer 4 nu, som jeg regner med at blive gammel sammen med.Ak ja- der sneg sig en ekstra ind i mit hjerte...jeg troede ellers tre var fuldt tilstrækkeligt. Det er jo NETOP det skønne ved BB: at manden faktisk er super ydmyg, råder folk til at finde deres egen vej og at han indrømmer blankt, at han ikke ved alt.Ingen kan tage fra ham at han faktisk har uddannet heste helt efter Gueriniere, Pluvinel osv - samt et utal med den kombinerede BB-model.Som ikke er en statisk ting, men en rettesnor at reflektere ud fra..og det er da skønt at han har gået SÅ meget i dybden med de historiske kilder, at han kan give det videre, som han syntes var fornuftigt. Det meste går ud på at bruge tiden med mulen hyggeligt og opbyggeligt, så den holder til den bliver gammel, uden stress, jag og skader...at man som bivirkning i alt det hyggelige, måske får uddannet sig selv og mulen til S+, er da kun fedt. Og så er der jo ikke nogen stor grel konflikt ift biomekanik og læringsteori, selvom man godt kan tage sien frem alle vegne og sortere i den tilgængelige viden og erfaring. Der er fx et par biomekaniske ting jeg aldrig har tænkt mig at tage i anvendelse - selv om visse, ellers fornuftige, autoriteter siger Ok for det. Eva
Sikke mange svar. Jeg er glad for at se, at jeg ikke er den eneste, der roder rundt i begreberne. Som jeg har oplevet det (og jeg har redet moderne, akademisk og klassisk), så er forskellen på de 3 dette: Nu generaliserer jeg lige: Moderne er den typiske konkurenceridning - Andreas Helgstrand eksempelvis, Bent er akademikeren og Kyra er klassikeren. I akademisk forstår jeg ikke den store bøjning fra starten af. Min anke fra starten af var, at min hest skulle bøjes alt for meget til at det kunne være sundt for skellettet. Men jeg ser langt flere ligheder i klassisk og akademisk, og klassisk og moderne, end jeg gør med akademisk og moderne. Min nuværende underviser forholder sig kun til ridebøger skrevet fra 1920'erne eller før (med hvad det nu medfører af godt og skidt) og han er meget overrasket over, at der ikke er flere der underviser på den måde. Så som jeg ser det, kan man ikke sætte lighedstegn mellem klassisk og akademisk, men måske er det fordi jeg har haft de forkerte undervisere? Nu har jeg ikke forholdt mig til andet end egne oplevelser, og kun til praksis istedet for teorien - det er fordi jeg egentlig tror at meget af teorien er den samme - og det er først i praksis vi ser forskellen. Men tak for mange meget kvalificerede svar! og kom gerne med flere  Mvh Heidi
og så mer der jo den fjerde variant: Roll-kuren som er en sportsdressur-afart. Man SKAL ikke bøje meget af i akademisk. Men fremnedsøgningen kommer af bøjningen og det gør den uanset om du *bøjer hesten for kapsun fra jorden først (akademisk)og fx rider karreer og overgange senere i den model *rider gennem firkantede hjørner vhja stop-og drejesignalerne og laver mange overgange, ex firkantvolter (læringsteoretisk og Kyra ABC) Begge modeller sikrer at hesten kommer OP over indvendige skulder og runder igennem hele kroppen så vidt det kan lade sig gøre (brystkassen kan ikke runde ret meget)og dermed strækker den overlinien og svinger igennem hele ryggen så halsen falder og mulen går i lod.Uden stress og uden konflikt på hyp og stopsignalerne. Nogle akademikere bøjer meget i starten, men det er kun nødvendigt HVIS hesten har gamle spændinger/låsninger forskellige steder - for så skal ydersiden jo strækkes for at man kan ride med den minimale bøjning som er målet.Hesten skal ikke ARBEJDE i en meget bøjet position, det bruges som stræk/refleksøvelser til musklerne er løsnet. Men det kan da være du har haft en underviser der ikke har forklaret det godt nok.. I MODSÆTNING hertil er den model der indspænder hestene, lærer dem at låse overlinien, blive ulydige mod hyp eller stop eller begge dele - altså at ride frem til den anstillede faste tøjle bagfra. De meget sensible heste gakker ud af den type ridning og bliver hyperreaktive.De roligere heste bliver tunge og træge. Den ekstreme variant er her rollkuren - de gør det samme som de andre, bare lige et par takker mere ekstremt og hestene gakker ud: det ses jo at fx Anky falder af til præmieoverrækkelser, ikke kan ride sin hest i visse sammenhænge.Disse ryttere trækkes tit ind til præmieoverrækkelser, de kan ikke holde hestene i ro. Så er der jo i praksis nogle mellemvarianter - sikkert de fleste: Andreas H rider meget bag lod i fx starten af opvarmningen, uden at det er rollkur. Han flår heller ikke hesten fra side til side på kandar som rollkurrytterne gør, men de går da med åben mund, meget stram næserem og er periodisk irritable.Han rider frem til en temmelig fast anstillet hånd (ellers ville han ikke ride et helt program bag lod, som det ofte ses, eller spjætte forbenene ud i den frie trav), men har til gengæld et meget smidigt sæde og låser ikke hesten i ryggen den vej...han hakker heller ikke løs med sporer...for så ville der nok ses nogle eksplosioner... Sportsdressur på det plan handler vel mere om at ride på en kontrolleret, eksplosiv hest (det kaldes "udtryk") end om korrekt ridning og det er akademikere slet ikke interesseret i. Kyra helt åbenlyst heller ikke, prinsesse Nathalie heller ikke- de rider "bare pænt" fra de varmer op, til de er færdige. Det SER ikke så spektakulært ud som fx Anky, men er langt bedre ridning og hestevelfærd.Sikkert heller ikke så farligt. Bare dommerne var enige. Jeg kender et sjovt eksemple her fra fornylig: en af Lene Granats ponyryttere rider et nydeligt program til et klubstævne - for omtrent usynlige hjælpere. Bliver no. 2, slået med 1 p. Dommerkommentar: "brug dine hjælpere NOGET MERE" . Øh, skulle det ikke være så usynligt som muligt ?? Eva
Jamen det vil jeg da også   Jeg lytter og læser alt hvad jeg kan, og er heller ikke bleg for at eksperimentere... jeg synes bare, det er for nemt at sige, at den eller den "metode" er "på hestens præmisser", for metoder objektificerer per definition hesten (eller hunden eller barnet), hvilket aldrig kan være til dens fordel. Når jeg læser rideteori eller kigger med på en clinic, bliver jeg ofte meget henrevet og imponeret. Jeg blev også imponeret over BB, da jeg for år tilbage var i Havreholm for at interviewe en af hans elever. Der er mange ting, som de dygtige gør, som ikke er universelt super smarte, men som de får til at fungere, fordi de er så dygtige. Hvis vi andre så forsøger os, giver det ikke pote på samme vis. Jeg synes egentlig bare, det er vigtigst at kunne skelne mellem skidt og kanel, og det kan man ikke, hvis man ikke også tilegner sig noget "moderne viden" Jeg er (ikke mod min vilje) enig med BB i at ridning skal være smuk og ubesværet - ikke et tovtrækkeri mellem hest og rytter. Men hvad angår selve fremgangsmåden, har jeg aldrig rigtig kunne finde den store entusiasme frem. Det generer mit øje, når indvendig tøjle bliver brugt til at betinge hesten for at sænke hovedet, og jeg ville meget nødig undvære tilbagetrædninger som et centralt værktøj eller schenkelvigninger for den sags skyld. Jeg tror, at når rytteren former hesten med sit sæde, sker det gennem klassisk betingning og ikke via en eller anden direkte biomekanisk interface (Eva, ret mig hvis det ikke er sådan, I ser det) Jeg tror heller ikke på at hesten lægger sig på tøjlen fordi den mister balancen, hvorfor jeg - som nævnt - anser det for modproduktivt at korrigere med schenklen. Mvh Julie
har også mest baseret sig på de klassiske dressurprincipper, men det er ikke det, mange nu kalder 'klassisk dressur'   er en bog, som dressurdommeren Jytte Lemkov har redigeret. Så her er klassisk altså den almindelige, moderne træning af dressurheste. Eva, du skriver:
Vil bare skrive at jeg nyder denne diskussion. Bliv endelig ved.  Som et lille pip...ville jeg ønske at når i nævner teoretikere, så er jeg i hvert fald lidt på bar bund over hvad grundstenene i deres teori går ud på. Her ville det være rart med et hint... (åh... et skema kunne være skønt og overskueligt   ) Og endelig...navne på bøger der burde læses, der ikke kun findes på fransk eller tysk, men gerne i oversættelser (dansk eller engelsk). Hvis man nu forestiller sig for sjov at jeg søgte ind på en   uddannelse der hed noget i stil med "Dressuridning" . Hvad ville pensum så være i henholdsvis 1.semester - 2.semester og så fremdeles? Hvad skulle der måske til for at få en Master/Kandidat i dette fag? Blot som en sjov tankegang - jeg er virkelig spændt på at høre på jeres bud... Ellers, bliv ved som allerede gjorde...
at man kan sammenligne en opvisning på Frederiksborg Slot med en international dressurkonkurrence, hvor man må formode, at det kun er ryttere der forholdsvis er på BB's niveau, der deltager. Der er da den forskel, at man i klassisk synes det er forkert at hesten ikke er løsgjort, medens man godt kan vinde en topkonkurrence, selv om hesten af bare ophidselse ikke kan stå i en parade til sidst når der hilses på dommeren. Nu ved jeg godt, at det sikkert er i modstrid med den teori man rider efter, og man kan sikkert træne sin hest lige så nænsomt efter de moderne metoder, men det bliver nemt dem der vinder på topplan, der kommer til at stå som representanter for metoden. Jeg har ikke statistiskisk belæg for at sige, men det er min fornemmelse, at der er en forholdsvis større andel af de forsikrede heste, som altså kun ifølge en meddelelse her på nettet, bliver 7 år, før de slås ned, der tilhører konkurrenceryttere, medens der sikkert er flere af de ikke forsikrede der bliver 15 - 16 år, der tilhører de klassiske ryttere. Jeg har været på kursus hos BB, hvor halvdelen af de deltagende heste var over 16 år. BirteB
der er jo flre ting her: 1. det med at forme hesten med sædet kræver jo først og fremmest at rytteren kan det. Det er ikke helt let. Jeg har øvet mig i nogle år nu og er ved at få fornemmelsen af det, synes jeg - men er langt fra perfekt...(smil). Jeg laver selv strækøvelser, tjekker min egen ligesidethed hver dag og render til kiro hvis jeg er skæv. Andet kan man da ikke byde hesten. Første fase er at kunne sidde på/følge hesten, UDEN at genere den. I denne fase er det nemmest at ride uden sadel, kun med et anti-glidunderlag og "lunte i tempoet" så både hest og rytter kan nå at mærke, nå at reflektere, nå at reagere fornuftigt på hinandens signaler og information. Anden fase er at kunne indvirke formgivende - op igennem gangarterne, op igennem øvelserne...også gennem sadlen. "Interfacen" mellem rytterens sædeben og hestens muskler er jo sadlen, hvis man anvender en sådan- eller et underlag for ikke at glide. Den almindelige akademiske teori er, at når man prikker til en muskel- så trækker den sig sammen.Det passer jo altså også fint fysiologisk- så det kan der vel være bred enighed om. De tre sæder (aflastende, neutralt og belastende) fungerer jo netop for at man kan skrue op og ned for sine sædesignaler og det aflastende sæde er for at hesten kan løfte ryggen, med rytteren på. Læringsprocessen, som fungerer simultant for både hest og rytter- da man jo sjældent kan modtage undervisning på allerede uddannede heste - er selvfølgelig som den nu er for dyr (mennesket er også et dyr)- det virker via både operant og klassisk betingning. Men heste er vidt forskellige og nogle er simpelthen hammerkvikke til det med de klassisk betingede signaler - eller måske mere præcist at den muskelsammentrækning som sædebenet forårsager er et kraftigere signal end tøjlesignalet i hestens mund ??? Jeg gentilrider pt en meget følsom unghest med en forhistorie - og her forleden da vi ville forbedre drejesignalet på højre tøjle, opdager jeg at mulen faktisk reagerede mere på sædesignalet (det er 5.-6. gang jer er på ryggen og de første gange er gået med at nedregulere stressassociationer med at få rytter på og stop-gå-lidt bak). Tidsmæssigt kom jeg vist til at lave en lidt større forskydning end jeg plejer, fordi jeg snakkede med tovholderen på jorden om et eller andet...det er en hest som husker HVERT signal efter   gang og retinerer det til en uge efter, hvor han så tilbyder det selv...når han får en milimeter af en association: et sted, en bevægelse, en lyd, en stemning. Altså- det er jo automatisk for mig at bruge indvendige sædeben lidt når jeg rider gennem hjørnet - og det var nok til at "udvande" tøjlesignalet. Hesten drejede nydeligt og både jeg selv, hhv tovholder (ingen af os er spor nybegyndere) troede det var tøjlen han reagerede korrekt på, men det var det ikke.Meget lærerigt. Men juups for en hest - han bøjede sig, drejede og løftede ryggen på et ganske lille sædesignal- som han faktisk ikke burde have lært endnu...risikoen er her, at også utilsigtet læring indløber i en lind strøm med sådan en hest - og så får den stress...så det hedder en ting af gangen til det sidder ordentligt fast. 2. Frederiksborg Slot: Det er nok værd at huske på at mange akademiske ryttere og heste er nogen med "forhistorier". Mange er ret forsigtige, lusker mest rundt i sandkassen, tør næsten ikke forlange noget af hesten osv...masser af hestene går akademisk fordi de er skadet på forskellig vis og ikke kan arbejdes på andre måder.Masser af hestene er "bortforæringsheste" som har været nogle vilde og uregerlige krapyler i andres hænder... Jeg ved ikke hvem der red den dag- men det er næppe særligt nemt at komme med (urealistiske/overvurderede?) planer om at ride en kvadrille på heste som ikke kender hinanden, endsige have øvet først - så jeg vil gerne tro at adskillige kunne gakke ud.Det gør de også til Roskildekvadrillen (gakker ud).Der kan sagtens opstå signalforvirring i den situation, som man ikke har derhjemme. Der er næppe andre på, eller i nærheden af, BBs niveau,med heste der er længere uddannet. Jeg tror de mest tager afsted for oplevelsens skyld. Pernille og jeg var ude for at give en intro til akademisk dressur her for en måned siden og red med mikrofon for første gang for at kunne fortælle undervejs. Anlægget hylede lidt, mulen spændte LIDT (ikke meget og ingen underlig opførsel)og jeg fandt ud af at det er hammersvært at snakke i trav...det gik som helhed ganske OK. Ingen af hestene gik op til deres bedste,vi sagde bare "ups, her var en fejl..." og fortalte hvorfor den fejl opstod der og hvordan vi korrigerede. Den smule spænding var nok til, at ingen af hestene kunne levere en piaffe, så garvede er de ikke - de er jo vant til at være løsgjort - halve trin OK, sidebevægelser og changementer OK. Bare det at skulle "producere ord" tog en smule af min kontakt og koncentration med mulen, ja - så samspillet blev anderledes.Det er ingen skam at være "less than perfect" og jeg vil hellere ride min lille søde, glade mule med nogle fejl til en opvisning - end blive smidt af til en præmieoverrækkelse til et internationalt stævne. Vi var ude i sommer og ride opvisning under stor ståhej på et dyrskue og både min brune mule og Birtes søde, unge Arva (og de tre andre) var under fuld stimuluskontrol hele vejen igennem: balloner, piften, hundredevis af mennesker, andre heste, flag, blafrende plastic, blafrende telte, blomster, mikrofoner, musik...helt cool. Eva
Det er vel alment kendt at man kun kan forvente et sted mellem 60 og 80 procent af hvad hesten kan når man har den med i byen i forhold til hvad den kan hjemme. Henrik
Det ville jeg da rigtig gerne have set  Nå, man kan jo ikke være alle steder på én gang  Nej, Henrik - det er netop også derfor at man ikke helt kan sammenigne det hesten kan derhjemme, og så ude til stævnerne  Mange gange skriver folk, at deres heste går på dét og dét niveau. Men det kan man ikke rigtig vide, før man har prøvet ride et fastlagt program, hvor øvelserne kommer som skidt fra en spædekalv (det går  , når man kommer op i klasserne   ) - eller med en mikrofon, hvor man skal forklare sit ridt. Desuden er der jo den kontekstafhængige træning, som Susan har skrevet så fint om.
hyggeligt og derfor ER der ikke andet at gøre end at komme ud- og "dumme sig" i nødvendigt omfang.Til at det bliver omtrent kontekst afhængigt - det man vil lave. Det var fx helt tydeligt her sidst, at når Pernille sagde noget i sin mikrofon- så spændte min lidt, pga den rungende lyd i ridehuset og hvis jeg så selv kommenterede "nu spænder han..." ja, så blev det selvfølgelig værre, både fordi lyden blev værre og fordi jeg delte min opmærksomhed mellem at snakke og ride.. Bare ærgerligt at sådan et anlæg er SÅ dyrt, for ellers kunne jeg jo købe et og træne med det. Ja, ja- en dag kan vi lave det hele. Også på Rådhuspladsen. Men muledyret har jo altså også gået rigtig mange timer i naturen og er vant til lidt af hvert, så han ER vant til, at der ikke er løver når jeg er med. Eva
Jeg kipper i min hofte og skubber begge sædeknogler frem for at få hesten frem i skridt evt bruger jeg stemmen hvis signalet skal forstærkes. Har ikke prøvet vandløbet problemet, men tror jeg ville hoppe af og trække over et par gange og så prøve igen. Jeg ved fra teorien at begge schenkler bruges ved øvelsen coubette og/eller Terre á Terre Henrik
 Angående alle definitionerne, så vil jeg opfordre dig til at læse tråden om akademisk/klassisk dressur, der er at finde i museet, der tror jeg, at du fil finde mange af de svar du søger. Og angående bøjning: der er nogle af BBs elever der har tendens til at få hestene overbøjet og forbliver i bøjningen i meget lang tid, men det er en misforståelse. Der vil i lang tid være tale om, at hesten skal være stillet til indvendig side (primært), men det må ikke forveksles med bøjning og det må heller ikke føre til kronisk overbøjning af hesten. Men er det så en fejl ved metoden, at det ofte misforstås af eleverne eller... (nåh, mere om det senere).  BBs definition af klassisk er, om en given lektion kan rides i galop, kan den det, er den klassisk. Så her går definitionen altså ikke på metoden, men på lektionen - jeg tror, at det blandt andet er her, at vi har noget af årsagen til begrebsforvirringen. Men jeg vil give Julie ret i, at klassisk som begreb efterhånden er blevet et noget udvandet og misbrugt begreb, der ikke siger noget om kvaliteten af indholdet.  Er   ikke en Steinbrecht-læresætning? Nåh, det kan også være mig, der får blandet Baucher og Steinbrecht sammen - vi har ellers lige gennemgået Bauchers metoder på det seneste kursus jeg var på, og meget groft fortalt, så har Baucher ikke bidraget med andet end hyperflexion og cirkustricks efter min mening. Og mere Eva: (jeg tillader mig at citere)  Det er jeg da ked af at høre, hvis du mener, at det først er kommet med McLean, det synes jeg nu også har været praktiseret af BB og hans dygtigste elever inden McLean blev opfundet i DK... Er det ikke mere et spørgsmål om, at her er en metode, som det har været relativt nemt for flere   at indlære med en større succesrate end andre metoder? BBs metode er ikke nem! Og han stiller meget store krav til sine elevers evne til at tænke selv - derfor ser vi også mindre heldige eksempler på folk, der efter egen overbevisning rider rundt efter hans principper. Men er det en fejl ved metoden, at den er svær at implementere? Er det ikke mere et spørgsmål om at skille fårene fra bukkene? Der er jo en årsag til, at vi ikke alle ender som atomfysikere... Jeg tror, at I generelt skal passe på med at blande begreberne teori og metode sammen: teorien anvendes inden for videnskaben - metoden anvendes inden for kunsten, hvor jeg klart anser ridningen for at høre til. Det giver derfor for mig ingen mening at diskutere teori, når vi snakker de gamle mestrer, men derimod metode - fuldstændig som når man diskutere forskellig metode i penselstrøg i for eksempel ekspressionisme versus naturalisme. Selvfølgelig er der også et vis element af teori i ridningen (gangarternes renhed/takt eksempelvis og naturligvis hensynet til et sundt motorisk bevægelsesforløb for hesten), men ligesåvel har man farvelæren indenfor malerkunsten.  Jeg citerer lige: Nu ved jeg ikke, hvor gammel litteratur du henviser til, men hvis vi snakker før 1900, så bør du huske på, at den gang var det nærmest en utopisk tanke, at hesten ikke havde forstået tøjlehjælpen, da der dengang blev redet primært med indirekte tøjlehjælp (altså flytning af skuldre) og den direkte tøjlehjælp blev anvendt til at kontrollere graden af løsgjorthed fortil. Husk på, hestene blev uddannet helt anderledes dengang og at datidens litteratur ikke kan tage højde for de fejl nutidens ryttere foretager på grund af manglende viden. Rigtig mange ting blev taget for givet dengang, og er derfor ikke beskrevet udførligt i de gamle mestres værker. Og denne her kan jeg heller ikke lade stå ukommenteret hen: Men hvor vil du starte henne som nybegynder, hvis ikke du har en underviser med en metode at støtte dig til? Vi kan kun være enige om, at når man kan grundhåndværket, så kan man begynde at lave sin egen metode bygget på de erfaringer man har høstet, men man er da nødt til at starte et sted. Men det er jo hele pointen i indlæringsprocessen: man aner som nybegynder ikke hvad der er gavnligt og hvad der er skadeligt, men det skulle man da gerne få en viden om gennem forløbet. Og lur mig, om der ikke har været inkompetente hestetrænere på Newcastles mfl. tid - men de/deres teorier har bare ikke overlevet til idag på grund af deres manglende kvalitet. Var din første underviser reelt kompetent? Er du ikke der, hvor du er i dag, fordi din nysgerrighed har drevet dig videre? Har du ikke afprøvet metoder på din hest? Er du ikke ude og se forskellige træningsmetoder og undervisere an? Hvis ikke du kan klare dig uden tilbagetrædninger og schenkelvigninger siger det så mest om dig eller den metode du nu en gang træner efter?  Og denne her vil jeg meget gerne have forklaret: Hvorfor generer det dit øje, at indvendig tøjlebliver brugt sådan som du beskriver det? Vi anvender indvendig tøjle til at kontrollere graden af løsgjorthed og det viser hesten ved at sænke hovedet efter en halv parade og søge til udvendig tøjle - hvilken reaktion vil du foretrække? Tilbagetrædninger bliver anvendt, men i meget begrænsende omfang, da BB ser det som en meget underkastende lektion, og den anvendes vist kun i nødstilfælde på meget dominerende heste (nu må du korrigere mig Eva, hvis jeg er helt galt på den). Jeg har dog set noget video med BB fra et sommerakademi, hvor han med en af hingstene får den til at piaffere baglæns, så det er ikke fuldstændig forbudt land, men altså en øvelse, der kun anvendes med stor omhu. Schenkelvigninger har vi vist været inde på tusindvis af gange, hvorfor vi ikke anvender dem indenfor BBs metode (minus fremgreb til tyngdepunktet med bagbenene, og efter "vores overbevisning" kan hesten kun udføre øvelsen under spænding) - men hvorfor er du glad for schenkelvigningen? Hvad giver netop denne øvelse dig i din ridning, som du ikke kan opnå med andre øvelser? Hvad dækker ordet (klassisk) betinge over? Er det en McLean-frase? For mig gælder både angående indvendig tøjle og formning via sædet, at jeg forventer, at hesten reagerer på en bestemt måde, når jeg giver en bestemt hjælp - er det så meget anderledes end andre metoder? Er det ikke mere et spørgsmål om man er enig i, hvad en given hjælp skal betyde for hesten? Angående opvisningen på Frederiksborg Slot i år, så var der to varianter uregerlige heste: en del af hestene er hingste, der ikke kommer i byen særlig tit, de vil blive bedre og bedre med årene, og så er der så dem, der ikke har lagt nok grundridning i deres heste - jeg frygter da også for at skulle have min - godtnok en hoppe - med i byen til næste år, men de skal jo lære det på et eller andet tidspunkt. Det synes jeg nu også, at BB forstod at pointere overfor publikum. Og der kom da også nogle morsomme kommentarer til nogle af dem, der havde problemer med at styre deres heste. Først og fremmest på dansk er der BBs bøger gerne suppleret med videoerne. Podajskys bog er også oversat til dansk. Og hvis man er rigtig heldig, kan man finde en gammel version af Xenophons bog på dansk. På engelsk er der masser af litteratur: Sylvia Loch har skrevet en ganske udemærket bog om ridekunstens historie, så der vil jeg klart anbefale dig at starte - der er masser af referencer til øvrig litteratur. Men ellers kan man få engelske oversættelser af Pluvinel og Gueriniere (BB har også lavet bøger om dem, men de kan kun fås på tysk). Jeg er lidt i tvivl om Steinbrecht er oversat til engelsk, men Hilda Nelson har fået udgivet en eller to bøger om Baucher. Derudover har Charles Harris samlet sine arbejdsnotater fra sin tid på den spanske rideskole i Wien. Og som Julie nævner, kan man også få Newcastles og Decarpentrys værker. Du kan finde endnu flere bøger på hjemmesiden   inde i "Shoppen" af både nye og klassiske forfattere - god læselyst. Nåh, det var en masse kommentarer og spørgsmål herfra - jeg håber, at I stadig er med.    Anne
Jeg har læst din blog og jeg kan nikke genkendende til meget af det du skriver. For jeg har med denne hest også hele tiden vidst, at jeg ville noget andet end "bare" at ride dressur - jeg har bare ikke været helt sikker på hvad  Så der har vært en del fumlen frem og det har nok gjort ham noget forvirret  Der hvor han står rider alle helt alm. og efter "gamle" metoder(har på fornemmelsen at de syntes jeg er pænt mærkelig   ) som jeg selv gjorde for år tilbage  Så der er ikke rigtig nogen at spørge eller sammenligne med og når man selv har lagt stilen om og ikke er en haj endnu - ja så er det sq nogen gange lidt svært  Jeg tror at jeg vil lave mig nogle simple træningsplaner og så kun følge dem - jeg har det nemlig også med at blive lidt for krævende. Selv om jeg ikke føler at jeg presser ham - så tror jeg at det der forvirre ham, er at jeg ikke har en plan - så det bliver måske sådan lidt af dit og lidt af dat  Tak for hjælpen
Det lyder meget bekendt - både det der med, at man vil noget, men ikke er sikker på hvad, og så det der med at folk tror, at man er sådan lidt blød i bolden... Sådan føler jeg det også, der hvor min hest står. Et er sikkert: Jeg er dressurrytter. Jeg er ikke vanvittigt interesseret i at ride rundt i terrænet, jeg tør ikke springe af betydning og det interesserer mig heller ikke voldsomt. Western er heller ikke lige mig. I lang tid troede jeg, at akademisk dressur, det var vejen for mig - men nej. Der er meget godt at lære fra det akademiske system, men jeg vil ikke lade mig indrullere under en bestemt lære, hvor jeg ikke må vippe med en lilletå på min egen måde før jeg er blacklistet fra det gode selskab. Jeg synes i øvrigt at working equitation ser rigtig interessant ud, og det vil jeg gerne se nærmere på i fremtiden! Efterhånden ved jeg også, at det sådan set er HESTE der interesserer mig mere end ridning omend jeg selvfølgelig gerne vil ride. Jeg tror efterhånden jeg ved, hvad jeg gerne vil, men om jeg nogensinde kommer til det, og om jeg ændrer retning undervejs, det ved jeg ikke. Min egen træning har lidt en del under min egen vægelsindethed, yderligere kompliceret af at have en syg hest, der måske ikke bliver ridehest (det hele ser ikke ligeså rosenrødt ud mere, som sidste blogindlæg). Men træningen i halsrem, den går rigtig godt, når jeg altså kan træne. Det er så ikke så tit jeg kan, og det er super svært ikke at presse hesten urimeligt på de dage hvor hun har det godt... Hvad jeg efterhånden har fundet ud af er, at man i det mindste i en periode må koncentrere sig om et bestemt system, så kan man evt. senere ændre retning eller tilsætte noget - men hvis man altid afprøver 5 ting halvt, så kommer man aldrig videre. Så hellere vælge en bestemt vej, og holde sig til det i en periode, og i en anden periode gå en lidt anden vej. Selvfølgelig skal man ikke gå i gang med noget, der er stik modsat det, man før lavede. Men er man nu interesseret i akademisk, så mener jeg også, at så må man i en periode holde sig til det system, og ikke gå i gang med McLean på samme tidspunkt. Ikke fordi systemerne ikke kan kombineres, det mener jeg sagtens, de kan, men fordi VI ikke kan finde ud af at kombinere noget, vi ikke kender i forvejen. Jeg vil anbefale dig at læse noget om indlæring, for det vil hjælpe dig på vej uanset hvilket system eller hvilken ridedisciplin du så vælger. Det bliver med den viden meget lettere at nå sine delmål, også selvom man undervejs ændrer endemål. God arbejdslyst, jeg vil gerne høre mere om det 
Hvor er det som sagt af mig. Selv mine veninder så sådan her ud   sidst vi var samlet og jeg fortalte om mine nye træningsmetoder og planer. Jeg havde også en ide om at jeg ville prøve akademisk dressur - men efter at have læst lidt og hørt lidt om det, ved jeg at jeg er dressur rytter. Jeg har ingen trang til at springe - læs tør ikke   og skoven er da meget hyggelig på gåben med familien  Jeg ved bare - at jeg ikke vil ride uden at "kende" min hest og det er der det begynder at blive lidt svært    McLean har vist mig vejen     og det er også efter det, jeg forsøger at træne ham. hvad vil du anbefale af læsestof - C.H står også på reolen, men det var ikke rigtig noget. jeg er ked af at høre, at det ikke går så godt med din hest - men læste faktisk godt noget, du skrev om hende i en anden tråd  MEn at læse din blog har givet mig sparket til at skrive en træningsdagbog - noget jeg har ville lige siden vi gik igang, men som jeg aldrig har fået taget mig sammen til. Jeg tror det kan hjælpe mig til at strukturere(staves) min træning bedre  Jeg skal nok melde tilbage - tak igen du har faktisk givet mig mange imput.
Jeg skelner ikke mellem at være dressurrytter eller at være akademisk rytter. Jeg ER dressurrytter, hælder mest til klassisk, men uden at være fanatisk BB-tilhænger omend han siger mange gode ting. Jeg vil bestemt anbefale hans bøger. Jeg har nogle af en, der hedder Charles De Kunffy, de kan også anbefales. Michael Schaffer har skrevet en, der hedder: Right from the start, som også indeholder mange guldkorn. Frank Mairinger: Horses are made to be horses er også rigtig god. Olivieras: Academic Equitation kan også anbefales. Kunne nok godt komme på flere, hvis jeg tog mig lidt sammen... Nå ja, det var dressur. Taler vi indlæring så: Paul Chance, learning and behaviour (hvis du har mod på en tung bog). Hundebøger af Anders Hallgren. Alexandra Kurlands klikkerbog. Dont shoot the dog af Karen Pryor. Mills og Nankervis: Equine Behaviour har også et godt trænings/indlæringsafsnit. Hvad med du med, at C. H står på reolen?
Skulle have været en forkortelse af Klaus Hempfling  Jeg syntes nu der er et stort skel mellem at ride "alm" dressur og så at ride klassisk. Selve træningen fra jorden (klassisk) syntes jeg er meget spændende, men ridemæssigt syntes jeg det virker som om der alligevel er en stor forskel - men ret mig hvis jeg tager fejl  Tak for bog titlerne 
Der er en del forskel, men min interesse er at ride dressur på en måde, så det gavner hesten frem for at skade den. Med det formål at styrke den, så den tåler at bære mig, og så den bliver smuk at se på. Dvs. foran lod, ægte samling, i ro og stabilt gående. Det er vist ikke foreneligt med DRF-dressur, så jeg må vel sige, at jeg er til klassisk, men prøv at se reglementet, det foreskriver mig bekendt IKKE den ridning, der praktiseres i dag.
Hvorfor ikke - det er da det jeg stræber efter    Det gælder vel bare om at tænke nyt og rideetisk   . Men i bund og grund har vi vel samme mål - vi tager bare hver vores vej derhen 
nær KBH måske??
Jeg bor i Grindsted - midtjylland. Så der er nok for langt i mellem os til at det bliver en fordel at slå os sammen. Men jeg vil prøve at kontakte hende. Hvis der er andre i midtjyllands-området der vil "være med" kan i bare skrive... Mange hilsner Annette og tak for hjælpen
for, at I nok ikke får Rikke til at køre helt til Grindsted. Normalt kører hun ud fra Nordjylland og København (er som regel en uge hvert sted). Men er man nogle flere samme sted, kan hun nok overtales. På hendes hjemmeside ( ) kan du se, om hun skulle være i dit område på et tidspunkt, ellers plejer hun at henvise til andre kompetente kiropraktorer. Rikke er både massør og kiropraktor. Hun skal se hesten i skridt og trav uden rytter og går den derefter igennem fra mule til halerod. Knald-dygtig er hun. Mvh Line
Tove Due fra fyn, kører jævnligt over det meste af landet. Ved ikke om hun stadig har fast behandling på Billund travbane. Så har du jo ikke så langt. 
vil egentlig bare lige suplere de andres svar op, omkring kiro. Håber du får fat i en dygtig, som jeg er ret sikker på kan hjælpe meget på dit(hestens) problem. Held og lykke
Min hest havde også et problem på den ene volte - han stoppede op uanset om han var løs eller i longen, og så var halen skæv. Havde så kiropraktor ude i dag, og han var skæv i korsleddet. Det blev så rettet, og så må vi se om det bliver nødvendigt med en behandlig mere. Det koster en hel del at få hesten tjekket, men synes pengene er givet godt ud. Linda.
Det kommer vist an på hvilken kiropraktor der er tale om - og selvfølgelig hvad man synes er dyrt  Når jeg har kiropraktor Rikke Andersen på besøg, koster det 600 kr. + kørsel. Det tager 2 timer, så det synes jeg bestemt ikke er dyrt. Hun stiger godt nok lidt nu her, men stadig synes jeg ikke det er dyrt. Mvh Line
Ja det kommer helt klart an på hvilken kiropraktor man har ude  Ham jeg havde ude er også dyrlæge (og han så derfor også på et par andre småting), det kommer til at koste omkring 1100 med kørsel. Ved ikke hvor længe han var der, men hesten blev mønstret, havde ham også i longe, hele kroppen blev gennemgået og så blev korsleddet sat på plads (og de låste lændehvirvler gjorde han også et eller andet ved). Så synes selv mine 1100 kr er givet godt ud - og det er jo heller ikke ret mange penge når man ser på hvad det koster at holde hest  Linda.
Men faktisk er problemet blevet meget mindre i løbet af ugen. Har lavet min ridning lidt om. Er gået lidt tilbage til de træninger han fik som helt ung med longearbejde - ti minutter i indspændingstøjler i rolig trav, lange ture i skridt i skoven. Det har hjulpet meget på hans humør og han er ikke sådan "på tværs" på venstre volte mere. Han er stadig ikke lige så stærk som på højre men det kan man jo heller ikke forvente. Men altså de sidste par dage har jeg redet lidt i ridehus igen og det er utrolig den forandring der er. Jeg tror helt sikkert også at jeg tænker anderledes nu når jeg rider - og det smitter nok af på hesten. Han er meget arbejdsvillig og han har momenter hvor han er vildt god i venstregalop. Jeg har taget rådet med kiropraktor til mig - så hvis jeg komer i problemer igen vil jeg da have det med i overvejelserne. Men i denne omgang giver jeg ridningen en chance. Tror simpelthen jeg rider lidt skævt. Har også en part der rider tre -fire gange i ugen og så den anden dag at hendes højre skulder og arm er enormt anspændt hele tiden. Så på venstre volt vil det jo sige at hun forlanger at han bøjer sig til venstre samtidig med at hun låser hestens højre side - det skal jo give en konflikt. - Så hun blev gjort opmærksom på problemet og så kan jeg jo krydse fingre for at det bliver bedre. Vi får desuden berider i klubben igen til november og så skal vi have noget undervising! - Annette
Undskylder på forvejen hvis jeg gentager nogle svar, gad ikke lige læse det hele igennem (; . Jeg har PRÆCIS samme problem ! Min welsh på 10 år, går bare perfekt på venstre volte og slår meget pænt over i galop der, er samlet, går til biddet, osv.. Men på højre volte .. ! Han runder sig pænt (men kan godt finde på at stille sig udad)) er afslappet og går til biddet, lige indtil vi skal galoppere .. Så blir' han simpelthen stiv som et bræt, bogstaveligtalt ! Han slår desuden altid over i venstregalop, og jeg ved simpelthen ikke hvad jeg skal gøre ? Det er først her den sidste måned, ellers har der ikke været noget problem . Og jeg har ikke kunne mærke nogen forskel på ham, udover at han snubler mindre end ellers er blødere osv. virkelig mærkeligt .. Jeg synes du skal få en massør ud til din hest . Det har min haft en gang og det var meget effektivt !
hvordan varmer du op inden du begynder at trave, hvilke øvelser bruger du og hvor langtid? bruger du samme møsnter hvordag eller variere du opvarmningen?
med skridt på lange tøjler i ca.10 min. skridt samlet med schinkelvigninger, vacader, skridt på stor volte i ca. 10 min. derefter trav med letridning, vacader, volte tilbage, schinkelvigninger, trav på stor volte, hvor jeg rider godt frem og ned, for at få hende til at strække ryggen. Inden jeg rider nedsidning, tager jeg nogle omgange i galop, det er utroligt smidiggørende. Jeg vil tro vi varmer op i ca. ½ time 
Når jeg har skridtet i ca. 10 min. rider jeg mere samlet skridt hvor hesten går i holdning, hvor er rider forholdsvis store volter og stiller den godt til siderne for at varme og smidiggøre halsen, (ca. 5 min.). Efter det gør jeg akkurat det samme i letridning med sørger for at rider lidt godt fremad så man ikke får en sløv og doven hest når man skal til at slide i det. Det er jo trods alt vigtig at have en god energi.  Trine
Hvsi vejret er rimeligt, og de ikke kører med de helt store maskiner, plejer jeg at skridte en tur ud på vejen eller en tur ud over markerne. På vej hjemad begynder jeg så småt at samle den, så vi er klar til det løsgørende travarbejde når vi er hjemme igen. Ellers er det i hallen/banen (alt efter vejr) hvor jeg starter med et par omgange på hver volte for lange tøjler. Derefter samler jeg lidt op på hesten, og vi begynder at ride øvelse som samlet skridt, pirouetter, traverser og sidetraverser. Nogle gange lægger jeg 2-3 trin i passage inden jeg begynder at trave. Skridtarbejdet varer et sted mellem 15 og 30 min.
nogle dage er damen i et sådant humør, at jeg lader hende gå på må og få på banen. Dog kan hun være slem til så at gå de samme veje, og det bliver jeg træt af, så overtager jeg styringen igen. Andre dage rider vi også versade, og andre øvelser i skridt. Tiden afhænger af hvor stiv og umulig hun er pågældende dag  Om vi traver længe først, eller hurtigt går i galop er også en fingerspidsfornemmelse. Jah, egentlig er jeg ked af ikke at ku' sige noget specifikt, men kan sige, at hyppen elsker mig for det. Det er også værd at tage med. Lone
Upvarmning--> når jeg har skridet 10 min. begynder jeg at samle min pony op, så den går i holning. Så begynder jeg at trave i et roligt tempo, og så arbejder vi derop af 
jeg skridter først for helt løse tøjler i 10 min derefter samler jeg lidt op i skridy og begynder i trav når jeg har fået ro på hesten. letridning i 10 min og derefter 5 min nedsidning også er vi klar til galop.. herefter øver vi pt. galopanspring, schenkelvigning og tilbagetrædning:P
dyrlæge har sagt jeg skal. 10-15 min skridt for lange tøjler, trav i 10 min gerne for lange tøjler alle 10 min, herefter let galop et par runder, og så kan arbejdet begynde.
Jeg købte for en lille måned siden en 9 års vallak. Han har haft en rigtig grim oplevelse med smed. Han fik sko på for første gang i sit liv hos avler for ca. et halvt år siden. Det forløb ok. Så har han haft smed en enkelt gang hos dem jeg købte ham af og der er det lidt uvist hvad der er sket, ejer var der ikke selv.Jeg er 100% på at han har fået bank. Det endte også med at de måtte bedøve ham. Alt dette vidste jeg ikke så jeg starter med at få smed allerede to dage efter hesten er kommet. Han var meget bange, trods min meget søde og tålmodige smed gjorde hvad han kunne. Det endte meget tragist med at min smed bogstaveligt talt fik sig en kæmpe flyvetur da hesten sparkede som jeg sjældent har set! Smeden kunne ikke komme til ham bagefter så vi valgte at lade ham stå, smeden var også ret medtaget. Følgende uge kommer smeden igen for at få taget den anden bagsko af og så lade ham gå uden sko bagtil indtil ham er nemmere at komme til. Inden han kommer har jeg givet 60 ml. plegicil gange to! Han er sløv og står og slapper indtil smeden er helt henne ved ham, så hopper han en halv meter i det han lugter til smeden og så begynder han at ryste som et espeløv! Det lykkedes at få bagskoen af og efter en masse kæl og tålmodighed. Problemet er at han er blevet meget usikker efter de her gange smed, han står tydeligvis og spejder efter smeden og er urolig når han står på staldgangen. Og så er jeg desværre bange for at sparkeriet har sat sig fast allerede! Han sparkede idag min hestepasser da hun ville tørre hans has, hvor der var en minimal rids. Og han sparkede den anden dag, da han blev forskrækket over en trillebør. Jeg forsøger at arbejde "The Mclean way" og sætter ham tilbage på plads når han flytter uroligt på sig og han har allerede lært at sænke hovedet ved blidt tryk i grimen. Desværre har det været lidt svært at praticere at rykke tættere på ham når han sparker da han de to af gangene har ramt ( hestepasserens hånd og smeden) og den trejde gang ikke var nogen i nærheden! Hvordan kommer vi videre?
Det er ikke nok at tænke i stimulus og respons. Du skal også tænke i desensibilisering, dvs. gradvis og systematisk tilvænning til smeden. Det lyder som om hesten også er nervøs når smeden ikke er der så der er vist mere end smeden der skal tages fat på. At foretage desensibilisering betyder at man ganske langsomt og i et tempo, hesten kan kapere, vænner den til det, den frygter ved at det frygtede præsenteres for den i en så lille grad, at den ikke bliver alvorligt bange, og så gentager man det, til den slet ikke er bange for påvirkningen i det omfang mere. Dernæst går man lidt videre - første skridt kan fx. være, at smeden går ind i stalden og ud igen, mens næste skridt kan være, at han rører ved hesten uden at røre ved benene osv. indtil hesten ikke er bange mere. Det er fint nok at bruge McLean principper sammen med et desensibiliseringsforløb, men du skal ikke tro, at dine kommandoer bliver så veletablerede at du kan overskygge en så stor angst, uanset hvor meget du eskalerer, når hesten forsøger at sparke eller løbe. I starten kan det være nødvendigt at løfte ben vha en pisk eller lignende, for ikke at blive sparket, og det lyder som en opgave du skal have professionel hjælp til i form af adfærdsbehandlingg adfærdsrådgivning.ng. Indtil du har styr på hestens angst bør du få den bedøvet af dyrlæge, når den skal have smed, Plegisil er ikke nok, som du allerede har opdaget. Ellers bliver hestens angst for stor og det bliver for farligt for smeden og dig.
Jo det gik faktisk ok med Plegicil. Som du kan læse anede vi ikke noget om problemet ved første besøg. Han var bange anden gang men sparkede ikke og smeden gav sig god tid. Vi har talt om at han skal med ind hver gang smeden er der og bare stå på staldgangen eller i boksen så smeden kan hilse på ham, men nu er det jo ikke hver dag smeden kommer forbi:-) Han startede ikke ud med at være så ræd, han er heller ikke specielt nervøs i andre sammenhæng ( under ridning, i boks m.m.) men så staldgangen er han meget utryg og det er meget tydeligt at han hele tiden kigger i den retning smeden kom fra. Har tænkt på at gå i gang imorgen med at røre ham med pisk på hele kroppen og nærme mig bagben mens han står på staldgangen, er det mon det rigtige eller kunne det forstærke den uønskede adfærd?
Ok, jeg havde ikke nærlæst godt nok. Min antagelse om, at hesten også er nervøs i andre situationer er, at du skriver, at han har sparket flere, men det har måske været i forbindelse med smedebesøget? Det var bare ikke sådan jeg læste det... Hvis han er nervøs alene ved at stå på staldgangen, så skal du endelig lære ham at stå der UDEN at der er noget andet skræmmende i nærheden, ellers går det helt galt. Det er MEGET VIGTIGT at du ikke udsætter ham for flere skræmmende påvirkninger på en gang. Ellers kan du risikere at han får kronisk stress og overreagerer overfor alt muligt. Jeg ville starte med at give ham en spand foder på staldgangen, hvis han har ro til at spise den, og når det er blevet en vane og han roligt kan æde foderet, så ville jeg begynde at strigle ham eller andet som han IKKE er bange for. Bortset fra det så er det en god ide at lade smeden give ham nogle godbidder når han kommer, men det vil ikke løse problemet for dels kommer smeden alt for sjældent og dels er det især det, at få løftet ben af smeden han skal lære. Hvis du ikke er aldeles sikker på, at han ikke er blevet banket med en pisk, så ville jeg IKKE give mig til at stryge ham over hele kroppen med en pisk. Jeg ville tage klikkeren til hjælp og begynde at lave nogle øvelser med hesten, som fx. at spille bold, der tillod mig at være sammen med den, uden at skulle så tæt på den, at den følte sig gået for nær. Først dernæst ville jeg begynde at røre den overalt, og ikke med en pisk. Man kan evt. til at starte med lære den at løfte ben når man rører med pisken, hvis den altså er blevet fortolig med pisken men ellers ville jeg hellere klø den på gode steder, så den lærte at fysisk kontakt kan være rart. Når smeden kommer forbi så lad ham endelig kun hilse på hesten i boksen, IKKE på staldgangen, hvor den i forvejen er urolig.
Tusind tak for respons:-) Han har kun sparket på staldgangen, ikke i andre sammenhæng. Han er utryg ved at stå der og spejder og er på vagt hele tiden, han virker ikke egentlig utryg ved folk, jeg kan sagtens strigle m.m. men han farer sammen ved lyde og kigger "igennem mig" for at se på stedet hvor smeden kom fra. Jeg har ikke løftet hans bagben siden ( jeg synes ikke han er rolig nok til at jeg vil tage chancen) men min hestepasser har, også uden pronblemer. Men idag gik det jo så galt, han sparkede da hun ville rense den rids. Jeg binder ham op på staldgangen hver dag, mens jeg ordner ting, og går forbi ham en gang imellem og giver godbid. Han står ikke og kejter rundt men er helt klart på vagt hele tiden! Vil give ham foder imorgen på staldgangen!
Lån din smeds "smedeklæde" så din hest vænner sig til lugten. Tag det på og strigl ham og snak med ham så han finder ud af at smeden ikke er farlig... Har hørt det skulle virke men har ikke selv prøvet det...
Jeg hopper lige ind- Der er da tilbagetrædning i akademisk? Tjek her under examination: 
Tak Anne... Det vil jeg straks gå i gang med at få skrabet sammen og læst efter tur. Jeg har en engelsk version af Xenofon købt i Wien. Podajsky´s skal da genlæses...har den på hylden. Tror jeg vil starte med at anskaffe Sylvia Loch´s bog...
Dreje hesten: Man lægger tøjlen mod halsen, og hesten fører skuldrene den modsatte vej (som i western) Bøje hesten: Sædebenet er målet, men i starten bruges og schenkel og evt. tøjle (blidt) Frem og ned: Små vibrationer i indvendige tøjle Ret mig endelig hvis jeg har glemt noget.
Jeg tror, du måske fik svaret Julie på min bemærkning om Frederiksborg Slot-opvisningen. Jeg skrev det ikke for at kritisere, mere for at sammenligne de to ridestile: akademisk og så moderne dressur efter de klassiske principper (Kyra osv.). Eva havde jo skrevet, at de moderne heste så ofte gakkede ud, og det havde jeg så også set ved akademikere på Frederiksborg Slot  Naturligvis er der masser af grunde til at heste kan gakke ud. Vi havde selv en hyperfølsom trahkener, der havde haft en svær fortid. Så jeg kender skam godt de betingelser  Noget andet er, at heste redet efter Mcleans principper skulle blive ganske meget roligere end noget af dette  Det glæder jeg mig til at opleve, hvis jeg bliver dygtig nok til at lave mine gamle, automatiserede hjælper om 
ANNE: jeg skriver jo udtrykkeligt at jeg personligt oplever evnen til refleksion (= at tænke før man handler) gennemsnitligt er meget bedre udviklet nogle steder/rideretninger end andre. Jeg ville ikke højlydt træde nogen over tæerne, men mener faktisk at "de reflekterende ryttere" har følt sig tiltrukket af den akademiske model i masser af år. Måske så meget/ så ekstremt er de repræsenteret her, at de ikke alle er lige handlekraftige og jeg har ihvertfald jævnligt oplevet almindelige træningsproblemer fordi nogen var for vattede...meget for vattede. Med McLean er det nu OGSÅ blevet de, der ikke er akademisk tiltrukket, beskåret at have/få/udvikle/blive undervist i et træningssystem hvor man skal tænke sig om - før man handler- og det er da FEDT at der bliver FLERE "tænkende ryttere".Fedt for hestene ihvertfald, men der skal nu nok flere endnu til, før det rykker dødsstatistikkerne...     Hvordan man gør ting i praksis: Jeg har haft 4 forskellige aka undervisere og mht fremad-signal var *den ene meget BB-tro og brugte et ben af gangen til at hente samsidige bagben. Det giver en lidt for renæssanceagtig ridestil (benene dasker lidt fra side til side som man også kan se BB gøre på nogen heste) som jeg ikke kan lide.Det er muligt at det er fint, når man så kommer til TaT...men nu har jeg to muler som er TaT-glade så de behøver vist ikke rytterens ben til det, sådan lige nu.Og jeg synes det er grimt at daske med benene på den måde.Men man kan sagtens nøjes med at sætte et bagben igang når man rider frem - det andet følger jo med og ligeudretningen kan holdes via sædet. *den anden nævnte slet ikke noget om noget fremadsignal og da min hest er meget selvgående, løb vi ikke ind i problemer på det stadie vi var der...men mange af vedkommende elevers heste har ikke ryggen ordentligt med og er hule.Jeg var ved at falde om, da jeg så dem uden sadel. *den tredje var meget Henriquet-agtig og brugte næsten slet ikke benene - det er den stil hvor de stritter schenklerne meget bagud-tilsiden. Her var fremad at kippe frem i aflastningssædet+ give efter på hånden, så forlænger hesten skridtene... det fungerer fint for min hest, selvom jeg holder benene mere til og bare sidder neutralt-stille med dem det meste af tiden. Men det giver et problem i piaffen da visse meget fremadgående heste   skal lettes i ryggen under piaffen (for de går i stå eller taber ryggen i belastningssæde, men det har jeg nu fundet ved at læse en spanioler der har lært rigtig mange at piaffere) og så går den for meget frem og lægger sig på biddet istf...  * den fjerde er mere begge schenkler = fremad (altså samme som McLean), men min hest kan sagtens kende forskel på et blødt dobbelt schenkle-signal til alm fremad og så at hente et bagben af gangen med ensidig schenkelhjælp - fx i galopchangement og senere til TaT- jeg tror sagtens jeg kan lægge de to forskellige signaler adskilt. Det virker ihvertfald OK nu både til seriechangementerne og piaffen (men mulen har nogle motoriske problemer med piaffen, så det er muligt jeg må sno mig lidt ift hvad underviserne mener), så jeg regner med at det ensidige changements-signal kan gøres dobbeltsidigt til TaT når den tid kommer. Efter 10-12 heste uden problemer... Hvis hesten er ligeudrettet, ustresset og har tillid til rytteren, så går den over. Thats it.Den står måske og kigger lidt, men den gør det.Den skal måske have et klem af begge ben...men det handler om ligeudretning og lidt tid. Hvis den er BANGE, så vil jeg trække den igennem et par gange eller hyre en rolig hest til at gå forrest. Man kan jo øve sig på vandpytter og med vandslangen først, før man kaster sig ud i en frådende å. Tøjlen: Samme som McLean LIGE i starten på en helt ung hest = direkte ledende tøjle. Senere indirekte tøje (på halsen)hvor man vender for udv. tøjle/ skubber skulderen ind. Trænes via spiraler.At føre skuldrene mellem tøjlerne...er overvejende kandar-riding. Hvis hesten er løsgjort i ganaschen og gennem hele rygsøjlen, så kan den stille- bøje sig for sædebenet, med en smule schenkel og en smule løsgøring på indv tøjle (uden at file/holde fast i udv, tak). McLean kalder det at bruge drejesignalet til at bremse indv forben så hesten bøjer-stiller- men virkningen er den samme...og jeg kan ikke se eklatant forskel på hvad man gør, når jeg ser folk ride.Jeg har snart set mange af begge slags... Altså, McLean hestene bliver IKKE formgivet først =har rumpen langt væk i starten og ligner nogle stive kameler, men hvis de ikke er for skæve i motorikken så kommer også rumpen med efterhånden og de lærer at bøje sig bla. vhja. firkantvolter. AKA er gode til bøjning,smidighed, formgivning, bæring, samling, bagben - de højere øvelser McLean er god til lydighed, skarpe signaler-respons og forbensstyringen - uanset hvad man iøvrigt vil ridemæssigt, så det tiltaler også alle de der ikke har planer om eller heste til dressur-luftspring. - øh, så det starter bare hvert sit sted, men mødes ret godt. Jeg har to ungheste som er på ca samme sted (en 6 års under (gen)tilridning og en 4 års under tilridning) og nu lusker jeg den ene igennem "rent akademisk" og den anden "mest McLean". Men begge er jo arbejdet akademisk fra jorden først,ret fornuftige formgivningsmæssigtog godt bygget - og jeg KAN IKKE se den store forskel på hvordan de flytter sig udviklingsmæssigt. Beklager. Nanna: at blive FOR spooky med sædesignalerne gør at hesten stort set kun kna rides af een og i skridt, for der bliver alt for let forvirring i trav, for slet ikke at tale om galop...vi har haft en sådan, meget dejlig og højt uddannet hest- men svær at ride. Eva
Hold da op du kan skrive Eva  Til Nanna: Mit fremad signal et en bevægelse som er lidt hurtigere end at sætte mig i belastningssæde. (Læs det ikke som en bestem fremgangsmåde men find det som virker for en selv). Du har fuldstændig ret i af sædebens bevægelsen er frem og ned, tilbage og op. Når det indvendige sædeben påbegynde tilbage bevægelsen, så er det at hestens indvendige bagben begynde at løfte sig og dermed også der hvor indvendige schelkel kan bruges til signal, hvis det er nødvendigt. Sådan bor det være fordi når hesten løfter sit ben bør samme hofte synke ned. DVS. når sædebenet bevæger sig tilbage og op har hesten benet i luften. Det er vigtigt at man blot følger hestens bevægelser så man med sit sæde kan "se" ned i hesten. Man skal ikke arbejde med eller forstærke blot følge bevægelsen. Hvis man begynde at afkorte hestens afskub ved at "fange" frem og ned bevægelsen fra sit sædeben kan hesten samles. Med hensyn til begge schenkler så på en trænet akademisk hest bruges det til terre ä terre. Men på ungheste kan det sagtens bruges til fremad indtil sæde bevægelsen er på plads. Hvad angår tøjler så bruger jeg indvendige tøjle til at runde og løsgøre og det er altid udvendige tøjle som drejer hesten sammen med sædet. Når man går over til at ride på en hånd og på kandar har man ikke i samme grad muligheden for at sige slet ingen, for at løsgøre på indvendige tøjle derfor er det vigtigt at kunne gøre det med sædet og indvendige schenkel. indvendige tøjle kan ikke få hesten til at søge frem og ned mig bekendt. Hvad angår frem og ned er det noget at det vigtigste at lære unghesten. Frem og ned er en forudsætning for at hesten med tiden kan bære en rytter uden at skade sig ryg. Når hesten søger frem og ned hvælver den i ryggen og gør denne stærk. Man skal hele tiden have kontakt til munden eller kapsunen, men hesten må naturligvis ikke lægge sig på hånden. Når hesten søger frem og ned så kan jeg åbne hånden, så strækker hesten sig i rammen, og når jeg lukker hånden mere til gør jeg rammen kortere. Det med at åbne og lukke hånden skal ikke have indflydelse på takt, tempo eller sving. Jeg tænker på om det er noget signal til at heste skal søge frem og ned. Mit signal er at gå i aflastningssæde altså læne sig lidt frem. Her er kun tale om måske 2 cm bevægelse, evt kombineret med at åbne hånden. Lige en sidste ting Eva har helt ret i at jo længere man uddanner sig hest i sædet jo mere svært bliver det at andre kan ride den. Ved tidligere heste skulle jeg cirka bruge lige så lang tid på at "genuddanne" dem som en fremmede rytter havde brugt på ryggen af dem. Dvs havde en fremmede rytter brugt 1 time på ryggen af min hest skulle jeg bruge 1 time på at genoprette signalerne til mig ridning. Jeg skal ikke kunne sige det er sådan for alle men det er ihverfald grunden til at jeg ikke lader andre ride mine heste, andet under særlige tilfælde. Henrik
Jeg har lige haft en mindre hjerneblødning. Det er naturligvis når sædebenet gør frem og ned at hestens ben er i luften.
da også, Henrik - trods hjerneblødning. Og nu er der jo ikke så mange heste klar til TaT.Jeg kan også sagtens forstille mig at frem er schenkler- TaT er et sporeprik fx (jeg rider aldrig med sporer, men kommer vi til TaT og skal have et signal mere med begge ebn- ja, så kunne det jo indføres) Om heste kan rides af andre kommer meget an på hvor stabile de er i deres forståelse af signaler og respons og hvor enkle/komplicerede de er psykisk - min brune er meget labil og kommer vi til at lære et signal-respons forløb der ikke er helt hensigtsmæssigt senere (fx det med piaffen), så laver jeg det bare om på et par dage igen. Han kan godt springes af fx en af pigerne i stalden, for det er jo bare frem, drej og stop. Den grå er totalt stabil i sit hovede og vil kunne håndtere flere ryttere.Han blev redet på ridelejren af min 10 årige ret begyndersøn, mens han stadig var hingst, uden at blive det mindste forvirret... Den hvide ikke, han er super-sensibel, men når jeg synes han er stabil med mig - skal han PRØVE med flere ryttere, da han i princippet skal sælges på et tidspunkt. Eva
for dem der ikke kender dette. så er der et forum kun for klassisk/akademisk:
Hvor har du forresten dit læderbid fra? Sådan et ønsker jeg mig. Julie
der laver det og  har det. Ret dyrt, 500 kr, men det bedste bid jeg kender: kandarens ro og trensens fleksibilitet og super blødt- alt i eet. Bare man måtte ride stævner med sådan et. Jeg har to- og det ene er desværre blevet skadet da en anden lige skulle holde en af ungernes muler...og nu må jeg lige se om en sadelmager kan reparere det. Eva
Nanna, jeg plejer at gøre sådan i indlæringsfasen: Jeg starter fra jorden i kapsun med at lære frem og ned søgningen. Det plejer at gå ganske gnidningsløst. Når hesten kan det, kommer rytter også på, (samtidig med hjælp fra jorden) og signalet bliver overført til at kunne gøres fra ryggen... Hvordan det adskiller sig fra bøjning: Egentlig er det jo to sider af samme sag... Tager jeg små vibrationer i højre tøjler, bliver hestens nakke stillet til højre i frem og ned søgningen, og hvis jeg vibrerer venstre tøjler er det frem og ned med nakken stillet til venstre. Hvis jeg ønsker frem og ned i komplet ligeudretning sætter jeg mig i aflastningssæde og strækker armene - Jeg ved ikke om det er 100% korrekt, men min hest er rigtig flink til at gøre det. Jeg er ved at lære ham at søge frem og ned for aflastningssædet udelukkende.  
temmelig stor forskel på om hesten har lært at søge frem og ned fra jorden eller ej. Mine har også lært det, som Linnea beskriver det- og det fører jo til at de med grundig negativ forstærkning fra jorden (at man giver efter når hesten rækker sig ned og frem på kapsunen) lærer at vælge den form, fordi den er behageligst for hesten.Som regel sætter man sig jo først op, når hesten i longe er formgivet så den kan skridte og trave volter ned og frem, på kapsun for meget, meget små signaler. Så man skal næsten ikke gøre noget fra ryggen, når hesten lige har fået overført signalet med en hjælper fra jorden et par gange - dvs man kan bare bede om volter og bøjningen i kroppen fører til at hesten lader halsen falde = former sig efter sporet og søger ned og frem.NÅR man rider volter (eller drejer), bremser man jo indvendige forben...men det er ikke det akademikeren kalder det, man kalder det at løsgøre ganaschen for indv tøjle og bruger små vibrationer som første valg. Akademikere vil bruge volter,slangegange, otte-taller, spiraler og firkantvolter til den proces- indtil den er så stabil at hesten OGSÅ kan søge ned og frem på lige spor. Man lægger indlæring af den indirekte tøjle på, MEGET tidligere ind i den akademiske model, men det har hesten jo lært ved versader fra jorden og her fortsætter man med spiraler fra ryggen. Når den inddirekte tøjle er på plads så rider man fx gennem hjørnet/rundt i en volte med indv sædeben til bøjningen + evt løsgøring på indv tøjle og det er udv tøjle mod halsen der drejer hesten/fører skulderen (hvis man kan skelne fra sædebenet).Når man bøjer hesten for sædebenet træder indv bagben frem og forbenet bremses/løftes= hesten bøjer i længderetningen og kommer OP over skulderen i vendingen= intet slid på indv benpar. McLean bruger meget og vist nok mest firkantvolter eller at ride firkant gennem hjørnet- i øjeblikket, samt stop-gå-bak til at få fremned processen (strækket af overlinien) igang.. De fører UDV forben direkte UD i hjørnet med ledende tøjle og skifter til at dreje indv forben med indv tøjle og LIGE der, bøjer hesten sig, lader halsen falde og man giver efter og lader den række sig frem. Så kommer den OP over skulderen= intet slid på indv benpar. Grunden til at BB ikke personligt laver tilbagetrædninger (ret meget) er så vidt jeg er orienteret netop en slem ulykke hvor man bad en hingst bakke og den gik agurk (så er det mildt sagt)...så man skal omgås det bakkeri med "caution" og ALDRIG bede en hest med hingsteadfærd om at bakke, hvis den er ophidset eller har tendens til at rejse sig. Hingste/visse sent kastrede vallakker undviger OP og VÆK for at gå ind i ny kamp via bakning, når de føler sig meget/for presset og det kan være (livs)farligt. Især hvis de er trænet til at bakke lige (som McL vægter højt), for så er der ikke ret langt til et fedt stejl og en tur bagover. HVIS man må bakke en sådan hest i en eller anden situation, må man hellere bakke skævt og blæse højt og flot på McLeans lige forben.Og hellere i kapsun end i munden. McLean betoner næsten omtrent at KUN stop og gerne forstærket med bak = at benene står stille, er det der "falder hesten NED", hvis den er oppe at køre. Det er DELVIS rigtigt. Min erfaring er er en ROLIG "akademisk" volte med ned frem for åben kæbevinkle er ligeså godt og i nogle tilfælde bedre, fx hvis stopsignalet IKKE er så stærkt endnu eller hvis der er (overhængende) fare for en eksplosion hos hesten...men nu arbejder jeg jo ofte med nogen der har en historie og ikke er helt så flinke som flertallet. *FLUGTheste (forædlet med fuldblod eller araber) - hvor det giver mest mening at dæmpe flugtadfærd med "alt det stop og bak" som McLean vægter højest *KAMPheste (grundlagt på steppeheste og forædlet med iberisk)hvor man lige skal tænke sig om en ekstra gang og en rolig skridt frem og ned for åben kæbevinkel, måske i mange tilfælde er mere fornuftigt, da de - hvis de oplever sig presset over grænsen- KAN hoppe direkte op i luften, som basis for et angreb.De er heldigvis avlet i 400 år til at være rolige og indlæringsvillige, så det er YDERST sjældent man ser en med problemer ala det man ser med udprægede flugtheste, hvor man ukritisk har pøset fuldblod på i forædlingens hellige navn. Jeg har kun arbejdet med to tillærte angrebsheste (en varmblod og en pony) og de blev kureret, ja- det var ikke via McLean, men via den akademiske tilgang - før McLean kom på banen. Så har vi haft en udpræget flugthest (pony x trakehner, formentlig) som er stop-vente-bakket i massevis ala McLean og det har virket fremragende (men den løb og bukkede, rejste sig ikke). Og så har jeg mine egne barokke abekatte,   og som selvfølgelig aldrig er presset derud hvor de har angrebet, men jeg ved godt hvad de VILLE gøre,hvis det skulle være, i forkerte hænder/ med forkert træning. Vi har to, hvor luftspring falder dem   let...og de kalder på en skarp timing i alt hvad man gør. Man kan altså sagtens kombinere McLean og akademisk - så forskelligt er det IKKE, men tingene ligger i forskellig rækkefølge. Eva
Først; Jeg bruger ikke samme mønster hver dag, men lige en "lille sammenlægning" kan du få. Jeg plejer som regl at skridte godt varmt. Dvs for løse tøjler i godt energisk fremmadgående tempo - ca 15-20 min. Evt skridter jeg mod skoven og tilbage igen (en lille sti) som tager 15 min at skridte på - skridter varmt der i stedet for i ridehuset. Efter de 15-20 mins god skridten fremmad for løse tøjler, samler jeg ham stille og roligt op. Øver normalt små bøjninger, volter - i forskellige str, versader og nogle gange lidt schnkleivigninger. Dvs generalt at han er foran mine hjælpere og fremme til min hånd - inden vi går i trav. Så det plejer lige at gå 5-8 min mere med détte i skridt. Så i trav derefter. Plejer ride ham godt frem og ned - nogle runder på begge volter inden jeg smaler ham ydereligere op. Øver lidt slangegange. versader og volter i forskellige str. Derefter begynder vi stille og roligt at tage fat på øvelserne  Så træner jeg ca ham samlet 20 min og så plejer at jeg skridte af  Så der er faktisk kun generalt 20 mins godt samlede trav- og galoparbejde, med øvelser i - resten er opvarmning. Jeg plejer altid at galoppere allerede efter ca 5-10 mins trav.
Om jeg skridter for løse tøljer varierer noget. Rider jeg med en veninde, ja så trisser hyppen rundt 10-15 min for helt løse tøjler og så tager i 5 min i mere samlet skridt med diverse øvelser. Men normalt når jeg rider alene så skridter jeg ikke ret meget for HELT løse tøljer, men holder en let kontakt... vi taler 2. knop på tøljen, talt fra midterspænden og ned. Dette gør at hesten rent fakrtisk hører efter hvad jeg siger og han strækker sig frem og ned, frem for bare at dingle rundt. Tempoet er friskt, men ikke noget med at jappe. Jeg laver som regel mange parader de første 10 min, men ellers er det skridt på hele banen eller 20 m volte. Derefter samler jeg gradvist mere op og skridter ydrligere 5 min med versader, schenkelvigninger og flere parader. Derefter trav letridning i ca 10 min. Hesten er lang og traver i godt tempo og balancerer selv. Her laver vi store volter, slangegange mm. samt en masse overgange mellem skridt og trav, samt lette tempovekslinger. Så tager jeg som regel lidt galop på begge volter i et aflastende sæde. Og en så et par runders skridt, hvorefter den egentlige dressur træning begyndes. Denne varer ca. 20-25 min. Til slut trav letridning - lang og dyb i ca. 3-5 min og til slut 10-15 min skridt for helt løse tøjler.
nu er min hypper ung, men skridter 10-15 min for lange tøjler, så samler jeg op, og gør hende lang, og får hende til og slappe af, og rider kun ligeud.så efter 15-20 minutters letridning, sidder jeg ned, og begynder på div. øvelser, og får hende mere op og gå. den måde er jeg rigtig glad for, og syndes selv, jeg har fået en dygtig pony ud af det..!
Jeg plejer at lægge ud med: 10-15 minutters skridt , for lange tøjler. Hvor jeg får den godt fremad. så samler jeg den op og laver nogle bagpartsvendinger, schenkelvininger ovs. i ca. 5-10 min Så er det trav - letridning, hvor den søger godt fremad og ned - løsgørende øvelser. volter, overgange ovs... Ca. 10 -15 min Skridt i Ca. 5 min Galop - løsgørende, volter, overgange ovs... ca. 10min Og så er min pony rigtig godt opvarmet!  Og når den så er opvarmet begynder jeg med passage ovs.. ! 
tøjle-påvirknigen som også er prioriteret forskelligt. Den akademiske er små vibrationer som første valg (først kapsun, så bid) og når der er respons er man hurtigt ovre i at kunne gøre hvad man har brug for med et meget lille vip af fingrene.Og altid eftergift. Man kan i særlige tilfælde give en skarpere korrektion, men først hvis vibrationen ikke har virket (det svarer til McLeans ekskalering). McLean bruger først et blødt signal, så ekalering, hvis der ikke er respons på det bløde signale og så eftergift når der er respons.Og vibrationer som tredje valg hvis ekskaleringen ikke har virket. Min erfaring er at de følsomme heste faktisk reagerer bedre på vibrationer...jeg har een nu hvor vi arbejder med tilbagetrædningen med rytter lige nu og han skal have et meget kraftigt dobbelt tøjlesignale på McLeansk, hvor der hver gang er noget modstand og tværen, før han bakker, mens med en vibration kommer bakket uden modstand og meget hurtigt. Jeg har virkelig prøvet nogle gange for at se OM McLean-modellen for bak var bedre end den akademiske, men det synes jeg ikke den er. Hvis hesten er lidt følsom og til den eksplosive side- så ved jeg godt hvad jeg vælger at gøre i dens mund. Eva
jeg er klar over at man rider indvendige forben indenfor hovslaget og så lægger indvendige ben og rider frem på tre spor.. men er det tilladt at ride lidt indenfor hovslaget og så stille udaf og så lægge udvendige ben på? så hesten ikke kan gå ind imod midten, men blive stoppet af hegnet? det er jo ikke en bøjning af halsen, for man ride på tre spor, dvs en modsat versade... det har jeg gjort førhen, men er kommet lidt i tvivl om det egenligt er okay, for det er jo lidt "snyd" at bruge barrieren på den måde...
Nu ved jeg ikke, hvad McLean i denne situation siger, men jeg gætter på, at så længe man overholder de grundlæggende regler, så kan de bruges til alle øvelser inkl. kontraversader. Når du rider en hest, der er stillet væk fra midten, så er benet ud imod væggen det indvendige, for indv. side er altid den, som hesten er stillet til. Jeg har svært ved at se, hvorfor du ikke skulle kunne gøre det på den måde. Problemet er bare at hesten ikke nødvendigvis får lært den rigtige hjælp, for i stedet for at få dine egne hjælpere til at virke, rider du hesten imod en væg... Dermed er det ikke nødvendigvis dine hjælpere der angiver øvelsen, og du kommer meget hurtigt i en situation med konfliktende signaler, for hesten går jo kun sidelæns fordi den ikke kan gå ligeud rundt, selvom det egentlig er sådan den har opfattet hjælpen, siden den går mod midten. Jeg gætter på, at der er for meget indv. tøjle, at du ikke begrænser drejningen med udv. tøjle og at der er for lidt og for upræcist indv. ben? Jeg ville prøve kun lige at starte drejet, og straks lade benet drive frem, når hesten startede vendingen og regulere med udv. tøjle. Når den forsætter rundt ville jeg korrigere den den med udv. tøjle med det samme, evt. stoppe den helt og begynde helt forfra. Dermed forhindrer du udv. forben i at dreje yderligere fordi du beder hesten flytte højre forben til højre (hvis du altså udfører en versade til venstre og retter op med højre tøjle). Pas på med at forlange for stor tværstilling, i starten kan du nøjes med en "shoulder fore" - en versadeagtig bevægelse med kun en anelse tværstilling. Når hesten så har forstået ideen, så kan du forlange større tværstilling. Sådan ville jeg gribe det an.
Hvad indebærer udtrykket "flex the poll"? Er det at bukke nakken, rollkur, bøjning, ja hvordan skal det forstås?
Poll i den sammenhæng er nakken - altså leddet mellem kraniet og første halshvirvel. The poll betegner også selve kraniets "top" - altså bumpet mellem ørerne, der gerne skulle være højest, når man rider  To flex the poll er at bøje i leddet mellem kranium og første halshvirvel. Om der er tale om rollkur eller hvad afhænger vel af om man flexer eller hyperflexer. Mvh Julie
Okay - Tak for forklaringen.
du har helt ret i at det er fordi hun ikke forstår mine hjælpere, men det er som om at jeg kan ride dem på denne måde og så ride dem rigtigt efter et par gange... aktså hvis jeg som du siger skal holde imod på udvendige idet jeg drejer, så bremser min hest... jeg forsøger også kun lige med et helt let drej og så rider jeg på med indvendige shcenkel... hvis jeg har for meget fat i udvendige så retter hun bare op... dvs hvis jeg rider kontra så kan jeg gøre det uden hun kan dreje )pga barrieren) - men du har helt ret i at det ikke på sigt er smart... men synes måske det er et godt redskab til at hesten forstår det til den "rigtige" side, dvs mod midten... har en af de heste der overreagerer og vil tusind ting på samme tid... Susan K har sat mig til at træne 4 kants volter, hvilket fungerer rigtig godt på vores drej, men mangler lidt til at smidig gøre min hest, så den ikke er så stiv i nakken når den går rundt på 4 kantsvolten... andre ideer?
Jeg tjekker om mit drej er 100% på plads. Så drejer jeg forparten inden for hovslaget (eller rider lidt inden for hovslaget og drejer forparten ud på hovslaget). Stopper med at give drejesignaler (giver efter på drejetøjlen) (når hesten ikke har fået andet at vide og drejet er godt nok, bliver den i stillingen) herpå lægger jeg den sideførende schenkel til. Det kommer nat. meget hurtigt efter hinanden. Den sideførende har jeg trænet seperat fra jorden, i schenkelvigninger og lidt i forpartsvendinger. Ikke før det kører som smurt sætter jeg det sammen med drejesignaler i en versade. Men vent med at lav versade før drejet og den sideførende er på plads. Schenkelvigningen er bedre at træne sideførende signal med end versade -synes jeg. Mht. drej - så har jeg den modsatte tøjle modholdende på halsen når jeg drejer - så det ikke er bare er halsen som drejer, men begge tøjler giver jeg efter på, når jeg lægger den sideførende schenkel til.
Susan på kurset i sidste weekend, om jeg måtte lave versader, men hun syntes det var for tidligt - at jeg skulle fortsætte med de 4-kantede volter lidt endnu, til 'flyt forben' var helt på plads. Hun satte mig til at lade hesten træde ét skridt   af volten lige før svinget, og derefter ét skridt   rundt i 4-kanthjørnet. Det fik hesten til at lave den velkendte frem- og nedadsøgning, som man normalt får frem ved at lave volter, her bare   foranlediget af forbensbevægelsen. Freja har haft tendens til at gå for meget på forparten. I den gl. dags dressur ville vi have redet hende mere ind i rammen og sat mere fremdrift på hende for at få bagbenene mere ind og bære. NU med Mclean har vi redet hende   fortil under Susans vejledning. Nu skal hun så lære ikke at falde ind og ned i indvendige skulder rundt i svinget. Denne øvelse løfter hendes indvendige skulder lige inden svinget og så kommer hun smidig og balanceret ud af hjørnet  Jeg håber det giver mening. Det gjorde det for mig, og jeg glæder mig til at komme på bane og få det afprøvet, nu desværre uden Susans skarpe øje 
hun går fint til siden for shcenklen, men er ikke sikker på mit drej er godt nok, men kan lave en fin versade når jeg har barrieren  hvis jeg skal lave den som du beskriver (helt sikkert korrekt) så vil min hest gå lige frem i den retning den er blevet drejet til når jeg lægger ben til... dvs det så er min sideførende der er problemet.. men har ingen problemer når hesten er lige udrettet... hmm jeg vil gerne have løsningsforslag... når jeg vil have en versade på langsiden ender det som regel med en versade rundt på en volte... hvis i kan forestille jer det? altså den er på tre spor men drejer mod midten og går rundt på en volte...
forklar lige igen hvad du skulle? skal sikkert øve det samme...
Mht. versaden, så handler det selvfølgelig ikke om, at du skal trække lige hårdt i udvendige og indvendige tøjle. Det drejer sig om, at du giver impulsen til at dreje med indvendige tøjle, og så sætter du grænsen med udvendige (og slip indvendige imens, hesten er jo bøjet til indvendig side allerede). Hun gør det helt rigtigt ved at rette op, når du har FOR MEGET fat i udvendige - så det drejer sig altså om grader. Du skal bare lige sige "hertil og ikke længere" med udvendige. Idet du rører udv. tøjle, så beder du hende om at flytte udv. forben udad, og det skal selvfølgelig bare være så lidt, at hun ikke flytter det FOR MEGET til indvendige side. Mht. firkantsvolterne, skyder hesten så skulderen ind, når den er stiv i nakken, eller er skuldrene på plads?
Hvordan er hun i en ren schenkelvigning? Der er jeg startet med mine. Så fatter de at de 'skal gå fremad' - når de bliver bedt om at gå til siden. Herpå - tror jeg - det er lettere at lægge drejet på. Min den er bare min egen filosoferen.
til søs: alm schenkel vigning er nemt nok, hun er lige i kroppen og går sidelæns for indvendige ben... måske skal jeg træne dette noget mere, jeg mangler bare noget til at smidiggøre min hest, nu hvor jeg er holdt op med at stille den til siderne... til Tina: du har nok ret i at jeg måske får taget for meget i begge tøjler, først den ene og så den anden... først for meget drej indaf og så for meget drej tilbage på plads og så er den kokset imellem ørene inden jeg når at lægge mit indvendige ben på...
Hmm - jeg synes faktisk at det der smidiggør mine heste ALLER mest er de firkantet volter og så træne ligeudretning (altså 100% på plads med begge skuldre). Så løsner de helt op og bliver sådan lidt smøragtige. Jeg tror hvis jeg var dig ville jeg træne mere på drejesignalet - og ligeudretningen i mellem - for at gøre hende mere smidig. Jeg bruger versaderne mere samlende - for at træne bagbenene. så tror jeg også du skal have fat i tippet - så du kan tippene hende lidt bagover, så bliver hun altså også rarere på tøjlen. Viste Susan tippet på kurset???
mit problem er at hun er spændt i nakken og jeg vil gerne løsne op for denne spænding, hun går meget højt i nakken, så ved ikke hvorfor jeg skal tippe hende? synes ikke hun bliver løs (nok) af 4 kantsvolterne, rider ellers helt lige efter punkter, retter ind med tøjler for at få skuldre på plads, og drejer så for indvendige med udvendige støtter op... nogle gange træder hun lidt ind i volten, så drejer jeg lidt ud af volten og så ind igen (viste susan mig på kurset, det virker godt)... Jeg træner ikke versader overhovedet, træner kun drej og ligeudretning, men synes min hest er ret spændt og stiv i nakken, ville gerne have min gamle bløde hest tilbage   til gengæld er hun nemmere at dreje og få ligeudrettet nu... men det kan vel ikke være rigtigt at jeg skal vælge? må da kunne få en lækker blød hest på denne korrekte måde, jeg mener kan vel ikke gøre det mere korrekt end på mcleansk??
Har hun mon brug for kiropraktor eller er stivheden opstået ifm. McLean træningen? I så fald hvordan gjorde du før?
Førhen der stillede jeg den på langsiden og stillede måske lidt ekstra på volterne... Dette gjorde at min hest blev blød i nakken... hun får massage og er umiddelbart ikke stiv i sine muskler... hun begyndte at stive sig da jeg stoppede med at stille hende, nu betyder tøjle tag jo drej, hvilket jeg ikke vil ødelægge... er indforstået med at jeg lægger min ridestil om, men det er sgu lidt frustrerende at have haft en ret smidig hest (følte jeg) og nu er lige hest, men stiv i nakken, der tilgengæld drejer bedre og er nemmere at ligeudrette...
så er mit spg. også om du har haft kiropraktor på hende?? Alle mine heste har lige været turen igennem og det kom faktisk af,at min ene heste bare ikek responderede ordentlig på Mclean træningen. Jeg havde haft ham og en anden hest en uge hos Susan mens jeg var på ferie. Den ene havde været KANON og gjort store fremskridt. Den anden var slet slet ikek så god. Han var blevet lidt doven (og DET ligner ham ikke), stiv stiv i nakken, som han gik på sned med ud mod højre - og pænt dårlig til at dreje. han havde været bedre tidligere, men gik pludselig voldsomt ned ad bakke.Efter kiro to gang - kan han pludselig også gå rent tølt hvilket han ALDRIG i hans 12 år har gjort (jeg kender dem jeg købte ham af sidste år). Min ifolede hoppe skal også have en tur - men der skal lige gå lidt længere tid før Kiro (Rikek Andersen) vil tage hende. Men hun er også skæv - og selv det ENDELIG er lykkes mig at få hende helt ligeudrettet når jeg rider, er der mange ting, hvor hun ikek repondere ordentlig som de andre i McLean ridningen. Det bliver RIGTIG tydeligt når der er noget galt med hestene synes jeg, når man rider Mclean. Man kan så bare mærke det mindste, som ikke er som det bør være.
synes bare det så er underligt den ikke er øm og bliver helt lige og drejer fint... den kan jeg ikke greje. Tror nærmere jeg måske red hende ned for tøjlen før og nu sidder jeg helt stille med min hånd... skal nok lige finde min egen måde at gøre det på... men har overvejet kiro, har faktisk skrevet en anden tråd om det herinde...
Måske har hun før drejet en stiv hals til siden og IKKE givet efter i nakken samtidig med, at hun har skudt skulderen ud til modsatte side? Så føles hesten blød og smidig, men er i virkeligheden helt stiv, folder bare som en foldekniv i skulderen?
Jeg må også kaste håndklædet i ringen med de 'gode råd'. Så ved jeg heller ikek lige, hvad der sker. Mit hestliv med mclean startede med, at især min ene hest (som var næsten nytilredet, men som jeg havde trænet lidt akademisk med uden det store held) gik med hovedet helt oppe i skyerne. stop og gå kom på og hovedet var stadig oppe i skyerne - men hun var lydig nok. Jeg trænede også tippet hos Susan (tilbagetræning med lænd på - så hesten kun lige tipper vægten bagover). Da jeg startede på firkantet hjørne kom hovedet mere og mere ned. Nu blev hun af og til noget tung og så måtte jeg tippe hende ind i mellem. Nu er hun fjerlet på tøjlen, når jeg har redet lidt og hun ikek lige stresser op over et eller andet.
Det, jeg mente med mit indlæg var, at hun nok - ligesom Freja -ikke er klar til versaderne endnu. Når hun er stiv rundt i hjørnet, er hun næsten helt sikkert ikke hurtig nok på invendige forben, altså ikke i balance, og derfor stiver hun sig. Vil jeg tro  Jeg syntes s'gu også at Freja løb rundt med næsen i sky i lang tid, og det værste var jo, at jeg sagtens kunne ride hende i en nydelig holdning   Men altså ikke uden at forplumre signalerne. Og da jeg nu har sat mig for at lære det her (jeg synes simpelthen det lyder   godt til at lade ligge!), så må jeg jo finde mig i at sidde og være frustreret over at føle mig uduelig til noget, jeg egentlig syntes jeg var meget god til  Heldigvis er jeg et optimistisk menneske 
For mig er ZigZag øvelsen ikombination med 4kant hjørner rigtig god til at løsne op. Jeg bruger begge øvelser i alle gangarter. Og så tror jeg måske "stiv i nakken" ögså er et levn fra "gamle dage"... Jeg har det sådan at hvis hesten villigt drejer i zigzag og i 4kant hjørnerne så er den rimelig løs... og hvis der ikke er for mange ting udenom der kræver fokus så falder hovedet løst på plads. Alternativt også rigtig mange overgange mellem skridt og galop  Vi ses... Kh
Hestens højeste punkt skal være lige bag ørene.. men man ser rigtig mange der "knækker" omkring 4 hvirvel eller nede midt på halsen..
halsholdning er jo et spørgsmål om mange ting, som f.eks eksteriør og uddannelsesniveau. At sige at det højeste punkt skal være lige bag ørerne, er hvad man skal stræbe efter, men nu er vi ikke hverken heste eller mennesker proffesionelle.
Det har da intet at gøre med om man er professionel eller om hesten er meget uddannet.. en hest bør stadig altid have nakken øverst (og nej selvfølgelig lykkedes det nok ikke 100 % af tiden).. det betyder jo ikke at den skal være meget samlet eller stå højt i nakken.. hesten kan sagtens gå let foran lod og strække halsen frem og så stadig have nakken højest..
er der nogen der gider ligge nogle billeder ind af heste, som de synes går i korrekt holdning?? jeg har lige et spørgsmål, hvordan kan det være at mange heste er langt mere behagelige at være på, når de bøjer halsen lidt mere, end at nakken lige bag ørerne er højeste punkt? jeg synes personligt at især traven bliver mere taktfast, og galoppen kan være helt umulig at sidde i, hvis hesten går med hovedet for højt, ikke at det nødvendigvis har så meget med nakken at gøre. jeg spørger af ren og skær nysgerrighed, og fordi at når jeg selv rider, går jeg ikke efter at nakken skal være højst, jeg går efter at hesten skal føles god at være på, i balance, taktfast, selvbæring og alt det der. håber der er nogen som gider uddybe, evt lægge nogle skelet billeder ind som evt kan fortælle om hvorfor det er så skidt når hesten "knækker" forkert. jeg ville jo også umiddelbart tro, at det varierede alt efter uddannelse mm, og så vidt jeg har læst mig til, rides de dygtige dressurheste heller ikke så højt med nakken til hverdagstræning, som til stævner.. men.. kom med jeres indput så vi kan blive klogere  eksempel på hvordan min typisk går til træning   mvh sandra
Nu misforstår du også det at gå med nakken højest.. det er ikke det samme som at gå med nakken højt.. hesten kan sagtens rides lang og dyb med nakken som højeste punkt.. Hvis hesten går korrekt og afslappet, så hænger hoved nærmest bare og dængler.. og har den nakken højest vil hoved så hænge i lod.. Jeg må indrømme at jeg ikke kan huske hele biomekanikken bag.. det har været oppe herinde før med super forklaring og billeder..
billede eksempel må være dette af min gamle hest, dog i en parade..  
men derfor er det jo stadig et ideal at stræbe efter, ikke noget man nødvendigvis kan finde ud af altid 
det et ideal.. og det lykkes ikke altid.. men det er ukorrekt når folk skriver at deres ikke går med nakken højest fordi den er ung/gammel/ude af træning eller andet.. enhver hest kan gå med nakken højest (med mindre halsen er voldsomt "forkert") hvis bare den rides korrekt..
Jeg er enig i at nakken skal være det højeste punkt, men kan det lade sig gøre når man rider hesten lang og dyb? Gad jeg godt se et billede af... Mvh Ditte
Det kan det sagtens.. dog hvis man rider den ekstremt lang og dyb, kan manken ende med at være højest.. hesten må bare ikke "knække" nede midt på halsen mens den strækker sig frem.. altså det skal stadig være nakken den "knækker" i selv om den ikke fysisk kan være højest..
Jeg sad og brugte et godt stykke tid i søndags på at finde billeder m.m. af korrekt holdning inkl. skeletbilleder. Så jeg genbruger lige. HÅber så bare indlægget bliver bedre modtaget end i den anden tråd  Håber også det lykkes at kopier det hele - eller linker jeg. Jeg er jo så en af dem der er MEGET enig med Diablo. Og jeg læser faktisk hendes indlæg som meget diplomatiske - men det er altså svært at få kritik. Jeg ser også en hest, som går seriøst meget bag lod. Det her derimod synes jeg er SMUK SMUK SMUK unghesteridningen.     Også Hotline fra Herning er godt eksempel på en smukt redet unghest, da dens tyske rytter red den i Herning. Dog er den mere samlet end ovenstående - men har bagparten med i det - derfor er hovedet og nakken højeste punkt.   Har desværre efterfølgende set Hotline under Andreas Helgstrand  Jeg ved godt, at man lærer at ride unghestene, hvad der bliver pakket ind som at gå dybt, men i realiteten er bag lodret. Og på den led rider du rigtig fint. Altså i tråd med, hvad man ser andre gøre, og hvad jeg også tror, man bliver undervist i. Men jeg mener det er MEGET forkert at ride nogen som helst hest på noget tidspunkt i deres uddannelse bag lodret. Det har aldrig været målet med dressurridningen. Sidder pt med fem gamle bøger om træning af dressurheste - og ALLE uden undtagelse taler om, at hesten skal i lodret eller let foran. Kan illustrer det lidt med disse to billeder om de to forskellige måder at uddanne hestene på - bemærk ISÆR forskellen på hestenes ryg og læn samt placeringen af nakken. Og bemærk koderne på Matines forben på passagebilledet AV AV AV.         Nu er alt gammelt ikke nødvendigvis godt, men der er MANGE undersøgelser som bakker det op. Og hvor er det bare ÆRGERLIGT at mange af de gode billeder i gl. hestebøger ikke er tilgængelige på nettet. Nu mangler vi Julie Taylor som kan remse et hav af undersøgelser som omkring biomekanik m.m. Men hun barsler den for øjeblikket. Jeg forsøger mig i stedet. Forskellen ligger i, at hesten under lod bliver redet i holdning - hvor holdningen bliver det egentlige mål. Man fokusere først og fremmeste på at hesten har hovedet det rigtige sted - for så tror man at bagparten følger trop. Her ender det med at hestene knækker i 3. og 4. halshvirvel. Men den anden måde at gøre det på fokusere på at få hesten til at bære sig mere og mere på bagparten og så er det faktiske en bieffekt at hovedet falder ned i lodret eller let foran. Her ender den med at hesten knækker i nakken. Prøver lige med et par illustrationer af, hvordan det ser ud i skelettet. Hesten der går sådan:   Ser sådan ud i skelettet   Hesten der går sådan   Ser sådan ud i skelettet   Så tager vi lige skeletbillederne over for hinanden. Prøv at sammenlign ryggen. Jeg kan godt forstå at Andreas Helgstrand og Anky har RIGTIG RIGTIG svært ved at sidde på deres heste i f.eks. fri trav. kig så på bagbene og skulderne og belastningen af dem. Vi ved, at skulderne på hesten er et følsomt sted, da der ikke er ret meget skelet til at bære skulderene. Derfor skal hesten bærer ryttere på bagparten hvor der er masser af skelt og MASSER af muskelmasse. Prøv så at se på forbenene. Der kan man se,at på det sidste billede er forbensbesvægelsen mere spektarkulær end på det første og korrekte. Og det bekymrer mig RIGTIG meget - for det belønnet i konkurrencer og det betyder så igen, at der mangler incitament til at ride hestene korrekt, fordi de ser FLOT ud når de flagere af sted med høje forben. Og sidst men ikke mindst se på koderne på forbenet. Det er antydninger af det vred man ser MEGET markant på Matine billederne - men det er endnu ikke så slemt som på de fotos der viser matine mere samlet med VOLDSOM vægt fortil.     Men Mie Christine her skulle du så gerne have fået en forklaring på, hvorfor det er så alvorligt at ride ungheste bag lodret. KH  Søs KH Søs
For ikke ret lang siden var der en tråd om emnet på opslag: Bukke nakken det rigtige sted:
Den første hest du viser billede af, synes jeg også går rigtig godt/rigtigt. Dog har den ikke nakken som øverste punkt. Hvert fald ikke på billede to??
de heste der går dybt - altså strækker hals og hoved frem og ned. - Remonteholdning. Eller mener du heste der får pakket hals og hoved sammen i en lidt for dyb og indkneben holdning Det kan sandelig være svært at ride en unghest frem og ned og stadg beholde nakken som det højeste punkt 
Hvad har mertines koder nu med sagen at gøre??? Springhestes koder gør sådan hver eneste gang de lander, sætter af, og sådan gør koder da når der bliver trådt igennem. Her er flere eksempler Og det billede af den brune hest (den med de hvide bandager) i et frygteligt dårligt moment du viser lige før Martine - det er da meget værre - det viser da en spændt hest der er oven ud og unddrager sig rytteren Den spænder endda så meget at halen stritter stift op. Den er da alt andet end korrekt på det billede.
Ja netop som du skriver, så kan jeg heller ikke se, at man kan ride en unghest frem og ned samtidig med, at nakken skal være det højeste punkt. Jeg tænker ikke på når man pakker dem sammen og rider bag lod. Vidste så bare ikke, at man kaldte det for remonteholdning.
Jeg havde skrevet, at indlægget var fra en anden tråd, men noget af det kunne bruges pga. halsholdning og skeletbilleder. Den brune hest er Marzog - sikkert dårligt moment men der findes ikke ret mange dig. billeder af ham. Indholdet er min mening - og jeg er ikke enig med dig.
Er der regler for hvor meget man må presse hesten, og om hvor lang tid det skal vare? Håber nogle kan hjælpe. Tak. Hilsen Helena
Distanceridning er disciplinen, hvor man afprøver hestens og rytterens udholdenhed ved ridning over længere distancer. Distanceridning drejer sig kort sagt om, at der skal rides en strækning, der kan være helt op til 160 kilometer, indenfor en ideal tid. Det er en krævende konkurrenceform, som kan byde på mange overraskelsesmomenter. Ofte foregår ridtet gennem et meget varieret terræn, der byder på oplevelser i skov, strand og andre naturområder. Sværhedsgraden afhænger af det antal km, der skal rides, hvilket er op til 160 km på en dag eller op til 100 km over flere dage.  Distanceridning skal gennemføres på hestens præmisser, hvorfor blandt andet dyrlægekontrollen har en central funktion under ridtet, hvor formålet er, at komme først i mål med en frisk hest.
Tiden man min. og max. må bruge afhænger af hvilken klasse man rider. I Lc og visse Lb klasser er der både en min. tid og en max. tid. Der er også en begrænsning i hvor meget man må presse hesten, og der er også dommere i distanceridt, så man kan ikke bare presse hesten ud over dens grænser (og hvem vil egentlig også det?) Der er dyrlægekontrol både før og efter ridtet og på de længere distancer er der også imellem, hvor det vurderes om hesten må gå videre.. Så ja - der er grænser for tid og pres på hesten..
at hendes muskler syrer til, eller måske at hun mister balancen. Tror i hvert fald at du skal passe på at pakke hende for meget sammen, og så start med nogle store volter, sådan at hun kan opbygge en balance. Mvh. majbrit.
læs "ridning på hestens præmisser" der vil du finde ud af hvordan du bør ride den for at den går korrekt... og på nuværende tidspunkt har den ikke muskler til at bære sig i en vending, derfor slår den fra... husk at indvendige tøjle skal drejer hesten, ikke kun bruge benene... læs nogle af alle de tråde der er om mclean eller susan Kjærgård, det tror jeg vil hjælpe dig meget...
Ifølge McLean skal longering - og iøvrigt al arbejde, hvor hesten "sendes væk" fra mennesket, undgås, da det efter sigende øger hestens flugtinstinkt (sådan har jeg ihvertfald forstået det). Kan nogen herinde bekræfte denne påstand?
Hvis hesten er afslappet og uden spændinger er der ingen problemer i at lave longering. Bare lad være med at spænde den ind og jag den grund som en tosse. Henrik
hvordan man gør det og fx den akademiske model i roligt tempo, uden indspændinger og med adskilte stop og frem signaler er helt uproblematisk. Noget andet er, at det er dumt at longere for meget kondi og kræfter i en unghest inden man skal op første gang- uanset hvordan man gør det. Eva
med de to andre!
jeg longere meget, både for at få bedre kondi (de dage jeg ikke får redet kommer den i longe, så den får pulsen op)... synes det virker godt at kombinere longe arbejde med træning fra jorden... og al longering foregår i hestens tempo... bruger meget stemme til at skifte gangart, dette er kanon når man så kobler det til fx tøjle og schenkel når man sidder på hesten... Men en stram indspænding og så fuld fart frem er jeg ikke tilhænger af...
... til McLean (endnu), men rent logisk kan jeg ikke forestille mig at RIGTIG longering vil fremme flugtinstinktet mere end alt muligt andet. Problemet er nok snarere, at RIGTIG longering hører til sjældenhederne. De fleste der longerer, har lært det af en rideveninde, eller lært sig selv det - og det er ganske ofte noget japperi og formålsløst jagen rundt. DET er ikke sundt for hesten, hverken fysisk eller mentalt. For mange år siden lærte jeg faktisk at longere på god, gammeldags facon. Jeg har dog ikke brugt det siden (det er cirka lige så spændende som at se maling tørre  ), og i dag KAN jeg slet ikke longere. Eller - det vil sige - jeg kan da godt sætte en longe fast i hovedenden på kræet og få den til at hyppe rundt i en cirkel, men RIGTIG longering mestrer jeg ikke længere. Derfor longerer jeg heller aldrig - og pudsigt nok klarer jeg mig fint uden  Hilsen Sif
Så er det jo join-up som McLean fraråder. Denne teknik er jo også decideret at jage hesten for at få de reaktioner man kun kan få ved at jage og stresse. Longering er noget ganske andet, ellers longerer man på en forkert måde. Jeg kan fuldt ud tilslutte mig, at der ikke er noget som helst videnskabeligt belæg for, at det har nogen virkning eller er en fordel at jage hesten, det skræmmer og stresser den overmåde meget, og øger bestemt dens flugtinstinkt og dermed dens tendens til at tage flugten i pressede situationer, for det øver den sig jo på hver gang den bliver jaget. Desuden finder jeg det uetisk uanset om det skulle have en virkning.
Her er den tekst, jeg havde fået til at "longering er skadelig og skaber øget flugtinstinkt: "Træningsmetoder såsom arbejde i rotunden, longering eller kørsel med lange tøjler kan medføre, at at hesten udviser flugtadfærd, hvis de ikke anvendes med stor forsigtighed. Deres langsigtede virkning, især hvis de anvendes af en amatør eller en urutineret træner, er derfor tvivlsom." Så kan jeg også langt bedre forstå McLean...han har altid givet mening for mig - så jeg undrede mig over denne "påstand" (som jo så også viste sig at være helt misforstået fra min side).
Jeg ved ikke om i kan huske min tråd fra sidste uge om at min unghest pludseligt havde "glemt" startknappen efter en pause.. ellers er den her  Men efter at have trænet fra jorden siden.. og sikret mig at start virkede både ved et let træk frem i tøjle/reb, ved hyp lyde og ved lette dap med pisken bag schenkellejet valgte jeg idag op hoppe op igen.. Hesten var godt nok temmeligt hingstegal og derfor en smule fraværende i sit lille hoved   men der var ingen problemer overhoved.. hun både stoppede og startede, samt bakkede og drejede fint   (mangler en smiley der vifter med små flag).. Så nu skal jeg til at koncentrere mig om at lære hende at stå stille.. damen forstår ikke helt ideen i at gøre ingenting.. Ville bare dele min glæde med jer og takke for rådene i den gamle tråd 
Nu kan du så begynde at teste din startknap når den også skal virke overfor farlige ting... På den måde får du den godt afprøvet og konsolideret. Hilsen
Vi skal helt sikkert fortsætte træningen, både fra ryggen og jorden i alle situationer.. den skulle jo gerne virke altid.. tror problemet lidt har været at hun har svært ved at vente, tit når hun at sætte igang lige sekundtet før jeg beder hende om det.. men så tæt at det er svært at mærke at det er før signalet.. så der skal jeg være bedre til at mærke efter.. og stoppe hende igen hvis hun starter før hun får besked..
ekstra god ide at smide noget farligt i vejen. Så får manfor alvor tjekket om start virker. Mit virker bedre fra jorden end fra ryggen i hvert fald når der er plastiv i vejen. SÅ det er en rigtig god íde at bruge testere på sit signal Hilsen
lige nu fra jorden på vand og plastic.. og når det virker der, så fortsætter vi fra ryggen   ja man kan jo aldrig øve det nok, på nok ting og nok steder 
Det var det, jeg mente 
Nu red jeg idag og tænkte inden jeg satte mig op på hesten, det kan jo ikke være så svært... så skridtede i laaang tid, hvor jeg drejede, stoppede og red 4 kant... hun lagede sig fint til fortil og da jeg satte frem i trav blev hun der...  det samme i galoppen... hun lå fint fortil, slog lidt fra når vi drejede på 4 kants volter i galop, men det kan jeg leve med... har ikke noget problem med at hun MOMENTVIS slår fra, men når hun går med højt hoved og spænd nakke, så mener jeg der er noget galt og ved ikke hvordan jeg skal korrigere det... Når hun som idag kan gå fint rundt... Prøvede også versader den "rigtige" vej idag og forsøgte, som Tina skrev, ikk at flytte hende ret meget... brugte tøjlerne mindre end jeg før har gjort, dvs flyttede næste ikke forparten indenfor hovslag før jeg lagde schenkel på og så nøjedes jeg med at ride et par skridt i versade og så rette ligeud når det gik godt... det virkerede godt, altså at gøre det i mindre udstrækning. hun slår stadig hovedet op i versaden, men det regner jeg med kommer på plads når det bliver nemmere for hende... Mathilde du må snart komme over og se på min hest om det er helt galt det jeg gør 
Jeg synes, at de skelet billeder der vises er gode eksempler. men men men. den hest som går bag lod, ser ud til at være meget snævret ind i halsen/nakken, og jeg tænker bare, at det er jo ikke alle heste, som går under lod/knækker forkert, der går med nakken så højt og derfor ser så "forkerte" ud, se f.eks denne:   Den har heller ikke nakken som højeste punkt, men er alligevel tæt på lodret, og ser ud til at arbejde ubesværet, dens ansigt ser glad og tilfreds ud, jeg synes det er et pænt dressurbillede. her en hest under lod som ikke er strammet ind i halsen, det er hvad jeg umiddelbart ville kalde frem og ned, remonteholdning var der vidst nogen som kaldte det?   Her nedeunder er nakken heller ikke højeste punkt, men halsen er stadig strukket fint frem og hesten er ikke bag lodret.   Her en hest som også bukker det forkerte sted, men jeg synes nu hesten ser ganske tilfreds og glad og afslappet ud   Her et billede af min egen som 4 års, som også knækker vel ca midt på halsen, men læg mærke til hvor løst tøjlen hænger, og hesten ser bestemt ikke utilfreds eller besværet ud   Det jeg prøver at sige er, at jeg synes ikke det er så simpelt, at man kan sige at nakken v ørerne skal være det højeste punkt, og alt andet er forkert, jeg synes altså der er mange ting der spiller ind.. MEN jeg er HELT enig i, at der er ALT for meget fokus på hestens hals, holdning osv, frem for fokus på bagpart, balance og selvbæring, jeg har selv før fået undervisning og skulle drive (nærmest jagte) hesten frem, for at få den til at suge på biddet, og derved har jeg nok fået for meget vægt på forparten, kan jeg jo se nu i bakspejlet, men så er det jo godt man bliver klogere med tiden! Mvh Sandra 
Som jeg også skriver længere oppe så kan nakken ikke altid være højest når hesten rides frem og ned (og jeg mener remonte.. hvis man krøller den sammen er det jo frem og ind).. men det betyder jo ikke at den skal have et knæk midt på halsen.. "knækket" skal jo stadig være i nakken selv om den ikke kan være højest
hvis ikek koden fjedre vil man få en overbelastning af den sene der holder skulderen på plads, da det så er denne der skal gribe hele hestens vægt. koden ser ud som den gør, netop for at kunne fjedre. det giver ingen skader at den synker så dybt ned som martiné gør det på viste billede, senen bliver ikke overstrukket.
Billedet af den røde hest med de blå bandager går ihvertfald ikke ned og frem, men ned og IND... Når den går ned og frem, vil den gå foran lod og ikke bag lod, som den røde gør. Mvh Line
Okay , jeg bliver lidt forvirret over den her tråd.. Hvordan vil i mene at Penny Lane går, i halsen   
Jeg synes ser fin ud i nakken på det viste billede.. da den "knækker oppe bag ørene og ikke nede midt på halsen..
Ingen der har en kommentar til nogle af de andre billeder? Jeg synes det er nogle pæne billeder alle sammen. hvad angår den røde med de blå bandager så synes jeg at den står pænt i halsen da den er strukket frem, personligt ville jeg også give den noget mere frihed så den kunne stikke næsen længere frem.
Jeg vil da gerne kommentere  Den brune m. blå bandager øverst... ikke det grelleste eksempel, jeg har set, men bestemt heller ikke en holdning, jeg ville stræbe efter. M.h.t den røde nr. 2 er jeg helt enig med Signe. Den er slem. Den ser ud til at veje 10 kg + i rytterens hånd - bemærk at han har måtte dreje hænderne i klaverstilling for at kunne holde fast om tøjlen. Hesten går bag lod, spænder i hele halsen og ser ud til tilmed at have hovedet lidt på sned. Hesten er på forparten - prøv at se hvor langt bag lod dens udv. forpibe er, og den er ikke engang i nærheden af at rulle over. Frem og ned er det ikke, og hvis min hest gik sådan, ville jeg skyde mig selv eller hvem der nu var ansvarlig for dens ridning. Billede nr. 3: Meget smuk hest og ikke en tosset holdning. Jeg synes, den får lidt for meget gas, men det har jo ikke så meget med trådens emne at gøre. Hvis jeg ikke tager meget fejl, er det en hingst, der bliver fremvist, og hvis man kigger nøje efter, ER nakken faktisk højeste punkt, hvis man ser bort fra fedtkammen på halsens overlinie. Ligefrem "let" kan man nok ikke kalde kontakten - jeg ved ikke hvor billedet stammer fra, men de tyske hingsteryttere lader til at være ret gode til at rulle hestene ud, selvom de rider med en del vægt i hånden, hvor det i Danmark tit går lidt i ged, så hesten i stedet krøller sig ind mod bringen. Billede 4: Igen ikke så slemt at det er kriminelt, men jeg ville være ked af at min hest gik sådan. Billede 5: Bare fordi tøjlen er løs, betyder det ikke at hesten går sådan "frivilligt". Det kommer jo an på, hvor ubehageligt, den synes, biddet er, og hvor langt den har erfaret, den kan stikke næsen frem, før den render ind i rytterens hånd. Hesten ser da ganske tilfreds ud, men måske er den tilfreds med at den har fundet en måde at unddrage sig tøjlehjælpen på, og så er man lige vidt. Bemærk desuden den lidet skønne rulle hud og andet godt, der bliver klemt ud bag ganaschen. Mvh Julie
Line der kommenterede den røde.. men jeg er faktisk helt enig i Julies kommentare til billeder   hvor er det skøn at være frelst 
Så længe den har næsen i eller foran lod og ikke "knækker" midt på halsen (altså bare strækker frem med hoved "hængende") fra nakken) så må lansemærket godt være højest.. bare pas på den ikke falder for meget på forparten
hvor er I bare seje. Det er bare så lækkert, når nogle faktisk gider bekymre sig om hestens anatomi og lytte til dens behov, i stedet for at klø på med vanlig tænkning. Ville egentlig bare sige tak på hestenes vegne  Lone
Ja jeg kan sagtens se den røde har meget vægt på forparten. og ville som sagt heller ikke ønske at min hest gik sådan. billederne, tja dem fandt jeg rundt omkring på nettet på udenlandske sider. bare for at have nogle eksempler. og ja den anden røde er højst sandsynligt en hingst  min egen var redet i 2 måneder på daværende tidspunkt, og det kan godt ske du har ret i at den undragede sig tøjlen/biddet/rytteren, kan godt se ganachen er klemt, men heldigvis var det også et moment og ikke et konstant problem, DOG så har ét af vores største udfordringer været, at få pony ud og suge på bidet, strække sig frem til biddet lidt som jeg forestiller mig her:   Jeg forestiller mig at det var sådan min underviser ville have ponydyret til at gå, synes dog tit man får meget ekstra vægt i hånden v denne metode, som jeg heller ikke selv rider efter mere. Stadig ingen som kan/vil svare på, hvorfor hestens gangarter tit bliver synligt bedre og mere behagelige at sidde på når hesten "knækker nakken"? HUSK jeg spørger for at blive klogere, ikke for at være på tværs, men jeg kan godt lide når der er noget teori bag (ligesom det man lærer hos Susan K) fremfor at det "bare" er sådan det er.. Mvh sandra, som stadig ikke synes ridning er så simpelt som det gerne måtte være 
For nogle numre siden var der en artikel i Magasinet Hest af den tyske dyrlæge Gerd Heuschmann, hvor han forklarede den dybere sammenhæng mellem overbøjning og en øget kadencering af gangarterne. Mvh Julie
Oka tak, den vil jeg se om jeg kan støve op.. som sagt, er bare nysgerrig, man vil vel gerne blive klogere
Heuschmann har også skrevet en bog om netop dette emne, kan jeg se. Den hedder Tug of War og fås på Amazon.com. Mvh Julie
Jeg longerer enten Cashew klassisk - dvs laver jordarbejde med ham og dette laver jeg egnetlig kun i skridt  Ellers løs-longerer jeg ham i ridehuset. Dvs uden longetorv, hovedtøj osv. Han kommer bare løs - plejer måske kun lige at have en longepisk med for at "vise ham vejen". Han skifter snilt volte på en lille kommando, sætter tempo op og ned. Han traver afslappet - "søger ned" og strækker overlinien, også i galop. Han går altid i en volte omkring mig - selvom ridehuset er mega stort og egentlig kunne han bar løbe hele vejen ned i den anden ende. Men nej, han vælger at løbe i en god 20 m volte omkring mig og lytter til alle mine signaler, søger fint ned, slapper af og lytter  Jeg må indrømme at jeg ikke kan se idéen med den normale longering med diverse indspændningstøjler, chamboner osv osv - det siger mig IKKE en dyt andet end at hesten bliver hevet i munden.
Julie <> forresten, helt ved siden af emnet men så lige på din præs at du har fødselsdag idag, tillykke med det..var det ikke dig der solgte en plag ved navn colina til susan k ?
Tak skal du have... jo, jeg var så heldig (eller rettere: Colina var så heldig), at jeg kunne tørre mit vilde bæst af i Susan. Alt for meget hest til mig    Mvh Julie
Tørre af i Susan? Hmm hmm,hvad tror du susan har ansat hestepassere til   det var mig der var den heldige at trække hende på fold de første par dage (eller hvem der nu end trak hvem   ), men hun faldt hurtigt til og blev meget artig, jeg tror da susan er glad for hende.. hun er hvert fald meget yndig med sine dådyr øjne  mvh sandra
Jeps, en yndig hest   Inden i og udenpå... men lige varm nok til en gravid kone, som gerne vil trække heste ind i mørke og træsko   Jeg havde jo håbet på at beholde hende til hun var kåret (hun var aldrig tænkt som ridehest for mig, men blev indkøbt som selskabsføl, da hun var 9 mdr.), men man kan vist ikke håbe på at sælge en hest til et bedre sted end Blueberry Hill, og det bliver spændende at se hende gå unghesteklasser o.s.v. under Susan. Jeg var derovre et par uger efter at Colina var sendt afsted, og det var dejligt at se hvor afslappet hun var  Der har forøvrigt aldrig været nogle problemer med at trække hende i trense, men det fortalte Susan jer nok ikke  Mvh Julie
super-spændende tråd  Jeg er enig med de fleste, men jeg tror man skal passe på med at sige, at sålænge nakken er højest er det ridning på højeste plan. Nu er jeg ikke særlig meget inde i biomekanik, men min intuition siger mig, at hesten kan smide ryggen, stikke nakken i vejret og stikke underhalsen frem - på denne måde vil nakken være højest, men hesten vil absolut ikke løfte ryggen og bagbenene vil skubbe bagud istedet for at træde ind under hesten (og der vil sikkert være masser af andre problemer som jer biomekanik-nørder kan udpege   ). Jeg ved godt, at I der har sat jer ind i tingene er helt klar over denne "holdning", men jeg synes tit det lyder i tråde som denne, at sålænge nakken er højest er det rigtig godt. Her er det jeg tror man kan blive forvirret hvis man læser disse tråde og ikke er særlig meget inde i disse effekter, det er jo folk med meget forskellig baggrund der læser herinde, så jeg tror vi skal huske at påpege alle sider af sagen.
Nej, selvfølgelig er det ikke "nok", at nakken er højeste punkt. Det er absolut værd at nævne, når vi sådan går i selvsving   En travhest løber f.eks. med nakken som højeste punkt, men det er jo ikke liiige den holdning, vi stræber efter, når vi forsøger at bygge en holdbar ridehest. Mvh Julie
Nej susan sagde ikke noget med at hun var sød at trække i trense, men det var jo også lidt urelevant da hun ikke skulle have trense på på fold   hun fik geninstalleret (skriver genindstalleret, da jeg selvfølgelig regner med at du også selv har lavet en stopknap engang) sin stop knap, og var derefter bliv som et lam at gå med, jeg stoppede dog kort efter hun var kommet, ved ikke hvordan det er gået med hende siden..