ja det ved jeg jo så ikke- men det er ikke den forståelse jeg ahr fået- men som du siger, finder vi jo ud af det.
Jeg har lige set det på youtube. Meget interessant program. Hun har jo ret i flere ting. Blandt andet fordelene ved vores velfærdssystem og kvinders syn på forhold og bryllup. Jeg kan godt se hvorfor vi har grund til at bekymre os mindre end f.eks. amerikanerne. Men hvor var det dog sjovt at hun var inde og se denne fuldstændig arkitekttegnede lejlighed, der bare ikke lignede noget, som jeg havde set før. Sådan kender jeg ikke nogen, der bor!!!
meget misvisende. Det er en arkitekttegnet bolig med en pris på 6.400.000 kr Det er altså ikke en "normal dansk bolig" Og de synspunkter de tre kvinder kommer med, er selvfølgelig deres, men de taler ikke for resten af befolkningen - er JEG sikker på.
... så kan ET hjem jo ikke vises frem som værende "typisk dansk". Havde de vist en gård i midtjylland med et par 60 årige beboere, orange badeværelse og blomstrede tapeter - så havde alle jo også skreget op om at det ikke var typisk dansk. nr. 2 lejlighed de viste var mere typisk københavnerlejlighed. Men det havde været klædeligt at fortælle lidt om forskellen mellem by og land og at København ikke er repræsentativt for hele Danmark. Og så finder jeg det direkte kvalmt at hun går der og påstår at alle danskere er blonde og blåøjede - helt ærligt søster - se dig omkring! Det var tydeligt i . del af udsendelsen på youtube at de 4 piger der bliver talt med er en venindegruppe - de er meget ens i type, holdning osv. Det var meget unuanceret. Men der er jo heller ingen der siger at en Oprah udsendelse skal vise hele sandheden. De tog en ganske lille bid af hvad der OGSÅ er Danmark og et par danskere - og viste det. Og det var da en fin reklamefilm for landet. Sikkert MEGET bedre for turismen end Visit Denmarks forsøg på at være morsomme på youtube!
hjem ligger jo ikke i den prisklasse. Så det er der jeg mener "ikke-typisk-dansk-hjem" Men du har helt ret - Hvis de havde vist en bondegård, havde det nok været det samme  Og deres dårlige engelsk, er selvfølgelig en anden sag  Helt klart bedre end visitdenmark 
Jeg skal ikke se det! Bryder mig ikke om Oprah og hendes programmer...
...som alt andet amerikansk - vi gi'r dem hvad de vil ha'... Danish design, blonde kvinder, frisindethed osv. Jeg synes dog det var en sukkertoppet, rosenrød fremstilling af danskerne - men også lidt befriende efter at i flere år at blive lagt for had pga. Muhammedtegningerne. Jeg synes dog at Nanna var yderst fornuftig og rammende i mange af de ting hun sagde - bla. da hun smukt affejede omtalen om socialisme med civilisme... Det var ret godt gjort. Nu var udsendelsen mest om København - så naturligvis var der ikke så mange midtjyske bondegårde med - men hvordan man kan bo med tre børn i en sådan lejlighed er mig en gåde! Jeg gi'r dem et halvt år mere (okay to et halvt - de skal lige have solgt lejligheden) - så slutter de sig til de øvrige børnefamilier i villakvartererne i forstaden, accepterer hessianet på væggene og brune klinker på badeværelset til fordel for en trampolin i haven og børnevenlige trafikbump på villavejen.
Hej Alle ! Nu flytter jeg på kollegie og jeg må gerne få mig et kæledyr, for ikke at blive alt for ensom :b Men hvilket kæledyr skal jeg dog vælge? Har tænkt lidt på et hamster, en kanin eller en mus. Men hvad synes I ?  Kan bare ikke bestemme mig!
Hvad gør man når ens meget unge underbo har fået den idé at man vil være bedste venner med ham? Jeg har prøvet at besvare hans smser med at han ikke skal skrive så mange beskeder, og jeg har derefter ignoreret over 50% af dem. Har afvist hans selskab ca 50% af gangene-. Det er så alt i alt blevet til en kop kaffe hos ham, og et glas rødvin hos mig der trak alt for meget ud, da jeg ikke kan finde ud af at smide folk ud når jeg skal til fest. Idag bankede han gudhjælpemig på igen og jeg var pænt afvisende og gad ikke engang spille glad og imødekommende. Fandt den lim han ville låne og sendte ham ned igen. Derefter tikker der sørmer en sms ind om at jeg må sige til hvis jeg savner selskab. Det tror jeg ikke lige er tilfældet kammerat! Jeg mangler nogle konkrete og pædagogisk korrekte afvisningssætninger! Sidstnævnte burde jeg selv være ekspert i, men mangler nok lidt no**er til at føre dem ud i livet. Drengen har ADHD så jeg forstår at det må være ganske konkret det jeg vil have ham til at forstå. Egentlig vil jeg jo gerne være flink og imødekommende, han er flink nok og jeg går bestemt ind for at være der for sine medmennesker, men jeg synes også jeg skylder ham at lære ham lidt grundlæggende sociale spilleregler som eksempelvis at fatte en hentydning. Alternativt kunne man også argumentere for at nordjyder skulle lære at kommunikere mere klart og ikke udelukkende basere deres forspørgsler på hentydninger. Sidst men ikke mindst, kan jeg mærke at jeg bruger en del energi på disse talløse smser fra ham. Får enten dårlig samvittighed over at være en sæk, eller også bruger jeg tid på at formulere mig klart afvisende uden at være sårende. Hvilken balance holder I andre H-ænder mellem at være flink og tage vare på jeres eget behov for at være alene, eller hvad man nu foretrækker at være?
på en elskværdig måde. Anerkend ham for at han er interesseret i dit selskab SAMTIDIG med at du siger, at du ikke er interesseret i kontakt med ham. Vær klar og tydelig overfor ham. Kommer han igen så henvis til din elskværdige afvisning UDEN yderligere forklaringer.
Hvordan opretter man en annonce med at man søger en låne pony ?.. Jeg kan slet ikke finde det !
Inde på markedspladsen, under hest og pony, og så inde på "udlån/udleje søges". 
Ja, har jeg set.(: Men jeg kan ikke se hvor jeg opretter sådan en ann...
Sidder her og kan ikke huske titlen på en film. I får lige det jeg kan huske af den. En familie, datter, søn, mor(stedmor) og far på ferie i Afrika(tror jeg??) Datter+søn+stedmor, tager så på Safaritour, og skal se vilde dyr - Heraf løver. Først bliver tourguiden så ædt, og de må overleve i en ødelagt jeep. Det er lige umiddelbart det jeg kan huske. Men titlen - er helt forsvundet. har søgt og søgt 
... cirka årstal? Eventuelt et produktionsland?
intet årstal. Da det er noget tid siden jeg har set den. USA, må den være fra. Iiiiih, hvor er det irriterende!! 
i hvert fald fra 2000 opefter 
endelig(en anden gav mig titlen)  WEEE 
hvad hed den så?? 
Prey er fra 2007  Ser den nu 
Vi fik en hittekilling her i sommer - han skulle egentlig være formidlet videre, men vi valgte at beholde ham. Han er ikke så desperat efter mad mere, hvilket er rart - men til gengæld så lider han af noget der mest ligner seperationsangst. Eksempler: * Døren bliver lukket mellem stue og soveværelse om natten og her kan vi høre ham kalde meget ynkeligt, kradse på døren og prøve at åbne den. Han åbner nemt døre her i huset, så vi låser dem gerne. Han kan gå i lang tid og miaue og kradse og forsøge at komme ind til os. Han falder dog til ro efter noget tid (der kan gå op til 1½ time), men kan kan høre os snakke bag døren begynder det forfra. Han er ikke alene i huset, han har de to andre katte - den ene er han blevet ret gode venner med, den anden holder han sig lidt fra. * Når vi laver mad og/eller spiser bliver han lukket ude på badeværelset med lidt mad - han sover og opholder sig generelt meget derude, så det er ikke en straf - ellers er han på komfur og spisebord og det gider vi ikke. Det er hans mad-desperation der taler i de situationer. Nogle gange er han alene derude, andre gange er den ene af de andre katte med. Men uanset, så hyler han og kradser døre og hænger i håndtagene. Så hvad kan vi gøre ved problemet? Han kommer ikke ud/ind fordi han hyler; det skal ikke være en motivator. Jeg har trænet dette problem med hunde, men har aldrig oplevet det med katte, så kom gerne med gode råd. 
Problemet med at han på komfur og køkkenbord kan klares ved at du knurrer af ham - gentagne gange. Det plejer de at lære rimelig hurtigt. Det at han hyler og hænger i dørhåndtagene kan nok ikke klares på den måde. Jeg har selv en ung bengaler, som har regnet ud, hvad håndtag skal bruges til. Og bare jeg har leverer et lille host i soveværelset, kan jeg høre hoppebolden på den anden side af døren, som desperat prøver at åbne døren. Men prøv at starte med at knurre, når han er steder, du ikke vil ha'.
Vi har skam prøvet at knurre og bruge vandforstøver m.m., men han er komplet ligeglad! Er der mad i sigte er det kun det der tæller, så kan alt andet rende ham noget så grusomt. Men han bliver bedre, så det er ikke det jeg er nervøs for i længden. Nu har vi 2 katte i forvejen, og har haft før dem også, så lidt katteopdragelse har vi dog i bagagen. Nu er det mere det at han har sep.angst jeg søger hjælp til. 
katte tåler bare ikke lukkede døre, uanset om de er på den ene eller anden side 
Arh det ved jeg nu ikke Michelle - de andre vi har (og har haft), har aldrig haft det problem. 
LUKKER vi døren til stuen så er vi bare SÅ onde og har hyle-kradse koncert uden lige. Så er det egentlig lige meget på hvilken side af døren katten er... katte er pr. definition altid på den forkerte side af en lukket dør  Seperationsangst... katte... nix den tror jeg ikke på
Jeg har også sådan en hyleballade, når man lukker en dør, og jeg må jo erkende, at det i virkeligheden er temmelig meget min egen skyld. Når kræene for eksempel står uden for soveværelsesdøren om morgenen og hyyyyyler... og jeg så åbner døren, imens de gør det, så har jeg lært dem, at hvis de hyler, så åbner jeg døren. Hvis jeg helt fra starten af havde brugt energi på at vente, til de holdt kaje og gik deres vej - havde de lært, at døren ikke åbner sig, fordi de hyler, og så holder de op med det. Når katten er i badeværelset, imens i spiser, har I sikkert ikke tænkt over det (ligesom jeg heller ikke gjorde), der er jo ikke nogen større plan i det, man åbner bare døren, når man har spist færdig, uden at tænke over, om katten hyler eller ej. Og det er næsten det værste, for det er - åh hvad p*kker var det nu, adfærdsdamen kaldte det - altså man gør det, at de kun får en belønning for deres adfærd nogle gange, og det forstærker faktisk adfærden endnu mere. Belønningen er her, at I åbner døren og er sammen med katten. Hvis I vil ændre på det, bliver I nødt til at lade være med at åbne døren, til katten er rolig. Det kan tage laaaang tid og være enormt irriterende. Specielt hvis man så også pludselig skal bruge badeværelset. Og så skal I også lige være opmærksomme på det, der hedder "extinsion burst". Det betyder, at når katten ved, at den plejer at få succes med en adfærd, men pludselig ikke gør det, så skruer den HELT op for volumenknappen eller forstærker adfærden yderligere. Hvorefter den finder ud af, at det heller ikke virker (Det er så her, at den også gerne skulle finde ud af, at det virker, når den er rolig), og dropper det. Men igen... når kræet først har lært det, tager det altså lidt tid at aflære igen. I øvrigt tror jeg ikke, at katte har separationsangst på samme måde som heste. Men de er enormt dygtige til at lære, hvordan de får det, som de vil have det  mvh. tina
Tina, nu er jeg nødt til at spørge om du har læst mine indlæg, for jeg skriver netop at vi ikke lukker op når han er urolig?!