Endnu engang har Christian's korte liv skabt forbedringer i det danske land. Vi har opnået mere end forventet, i denne lange kedelige sag, men de små sejre, sætter humøret lidt højere i vejret.  
Hvor er det godt at Christians tragiske død ikke har været helt forgæves og måske nu i fremtiden kan hjælpe andre når samtalerne atter bliver optaget. De bedste hilsner og tanker til jer. 
Men det er faktisk store fremskridt, for tænk hvad de kan gøre for andre..
indtil det tragiske skete for den familie med deres lille drang troede jeg det var lov at alle regioner reelt skulle gøre det- fandt så ud af det kun er syd og midtjylland som vist gør det (bor heldigvis i syd) - så jeg håber da alle regionerne kommer med- således der for alle invilverede parter er en større sikkerhed. Fårhåbenligt blir det ikke muligt for pågældende vagtlæge hvis det ender galt i igen altså, som er på vagt at få slettet båndet på en el anden måde uden videre ? (aner intet om den slags men alt kan jo næsten lade sig gøre den dag i dag tænker jeg)
Sikke noget, men da - når det er gået som det er - godt, at Christians alt alt for tidelige død, måske man hjælpe andre til, ikke at opleve den samme rædsel, som i har været igennem. Håber i har fået hoved og hale på jeres liv igen, så Christian kan hvile trygt hvor han nu er.......
forbedring eller ej. Mit hjerte bløder for dig og dine. KH:)
... at jeres tragiske tab kan medvirke til at andre i fremtiden forhåbentlig er sikret en bedre behandling - eller i hvert tilfælde at kunne bevise hvad de har sagt. Det bringer ikke Christian tilbage - men det viser at de indrømmer at der ER noget galt i systemet.
At endnu et barn har slugt batterier efter Christian og dennes bedstemor, havde taget initiativ til, at en børnebog (Noget i stil med hvad fejler barnet) Blev redigeret. Sørgeligt at det skal koste menneskeliv før der handles og alligevel skal man jo se positivt på det.
At I trods alt er ok!!
Det er netop også en af de glæder som vi har haft, at fået redigeret den børnebog, Barnets sygdomme årg. 09. Det er min plejemor der har sørget for det. Hun har sørget for alt ang. pressen imen sagen har stået på. Det har været en bølge på godt og ondt, vi savner Christian utrolig meget. Vi har fået udrettet så meget, at det kan ikke beskrives hvor glad jeg er for at vi har opnået alt det her. Men for at vende den om er vi også utrolig kede af, at netop vores søn skulle miste livet, for at der er sket så meget.
der ikke har bidt nogen, ville jeg aldrig kræve aflivet....men jeg ville overveje kraftigt om min hund havde den fornødne livskvalitet, hvis den altid var på "vagt"/var nervøs. Det siger jeg på base af min gamle hund, som jeg idag ville have skånet for hans egen angst (i dette tilfælde for at miste mig, så han altid måtte vogte hvert et skridt jeg tog=slappede aldrig rigtigt af), altså have aflivet ham. Det har jeg dog først set i bagklogskabens skærende lys, for jeg får aldrig en bedre hund. Hvis en lille hund river sig/er løs, løber hen og springer op i hovedet på et barn og bider (siger med vilje barn, for en lille hund ville næppe nå op og bide en voksen) ville jeg synes den burde aflives, såvel som hvis en stor hund gjorde det.
find en god hunde træner der kan hjælpe dig med at give din hund noget selvtillid, før uheldet er ude. Du lyder til at tage alle de forbehold der skal til, men det må da ikke være rart at være en lille bange hund, men det kan jo også bare være hun er lidt sær. mange hunde bliver taget fra moderen og kullet for tidligt, så de ikke når at blive præget af andre hunde, og endnu flere har ikke kontakt fra de som 8 ugers bliver solgt til de har fået anden vacc, en vigtig tid for hunden, hvis den skal lære at begå sig blandt andre hunde. måske du kan finde en løsning ellers må du blive ved med at passe på som nu
du tager de forbehold du skal tage. Hundens grænser skal accepteres, selvfølgelig skal hunde ikke bide umotiveret, men hvis de signalere at de ikke vil snakkes med af fremmede mennesker skal det accepteres, og det er uafhængelig af hvilken race det er. Jeg har 2 labrador hanner, den gamle 12 (Chang) er lalleglad og vil gerne snakkes/nusses med af både store/små, han er helt overbevist om af alle folks største ønske er at hilse på netop ham. Han elsker at komme i hundeskoven og hilse på alle de andre hunde, men kommer der en løs hund på besøg på vores grund (hans domæne) så rejser han børster og får dem fortalt på en ikke helt venskabelig måde at de nok gør klogest i at daffe hjem. Bastian derimod står 5 meter bagved Chang, med ståpels og kæfter op, men hvis den fremmede hund tager et lille skridt i deres retning farer han om til døren og vil ind  Den unge (bastian) på 7 år er meget reseveret og hilse kun meget forsigtig på fremmede, han vil gerne hilse hvis jeg er der for så kan han jo altid søge ly bagved mig hvis det bliver lidt for farlig. Jeg fik ham da han var 1½ år, han kom fra et hjem med 4 meget voldsomme smådrenge som absolut ikke havde lært at acceptere hundens tarv. Det bærer han tydeligt præg af endnu, han er ikke tryg ved mindre børn og han gør virkelig alt hvad han kan for at undslippe dem, forsvinder ind i et andet rum, gemmer sig under bordet o.l. Han vil også gerne med i hundeskoven så længe der ikke er alt for mange hunde, kommer der for mange gemmer ham sig bag mine ben og sidder og titter frem. Min søster har en datter på knap 3 år, når hun kommer er Bastian pist væk, men af en eller anden grund er det altid ham hun skal opsøge og ikke den gamle som gerne vil snakke  Min søster ved hvordan han er, men alligevel formår hun ikke at forklare sit afkom at hun skal holde sig væk fra ham når han vælger at gå væk, det resultere i at jeg hver eneste gang de er her må være den SKRAPPE moster, for jeg vil sgu ikke have at tøsen forfølger ham når han forsøger at undgå hende. Bastian har aldrig bidt nogen og aldrig vist tegn på at han vil snappe, men det er jo ingen garanti for at han aldrig gør det hvis han bliver trængt op i en krog, så jeg syntes faktisk at mange folk svigter i deres opdragelse af deres børn, de bliver ikke lært at de skal respektere at hvis hunden går er det fordi den ikke gider snakke. Jeg er jo udemærket klar over at hvis min hund en dag snapper efter min niece efter hun har opsøgt ham igen og igen, så er det min hund der er en møgkøter og ikke hende der er en uopdragen møgunge. Afliver man sin hund i sådan et tilfælde ?? (eksemplet er heldigvis er fiktion) Min ville ikke blive aflivet, han har altid vist at han helst var fri for mindre børn og går for at undgå dem. Men hvis han umotiveret sprang hen og bed et barn ja så ville han blive aflivet omgående. Og Bastian kom ikke for tidligt væk fra sin mor, for han nåede ved et uheld at lave 8 hvalpe på hende inden jeg fik ham  Helen.
vi har en hund mage til- derfor altid snor på. MEN at andre ikke kan respekterer det el holde deres kræ i snor er IKKE dit problem! Og en sådan hund skal i mine øjne IKKE gå med mundkur. Det er op til andre at holde sig fra fremmede hunde- både dem selv, børn og deres hunde. Har du din i snor, gør opmærksom på den er sådan mv. Jamen så gør du altså dit mener jeg. ALLE dyr skal så absolut ha deres personlige rum hvis de har brug for det ligesom vi mennesker. Forskellen er bare vi kan vælge selv, det kan de oftest ikke. Derfor må vi gøre det for dem.
Hvis du sørger for altid at have din hund i snor, advarer om dens problemer overfor andre og hele tiden sørger for at være "et par skridt foran", sådan du undgår farlige situationer, så er det ok at have en sådan hund. F.eks. må du jo aldrig binde den foran en butik, lade den være alene i en have, hvor der nemt kan komme "uanmeldte" børn ind mm. Men som en tidligere skriver, så er det en god ide at kontakte en adfærdsterapeut - for din hund er tydelig utryg. Under alle omstændigheder: Din hund - du må tage ansvaret for den - og i det her tilfælde et noget større ansvar end man oftest har.
Du har ikke overvejet, at det,- at at du tager hunden op hver gang der kommer en artsfælle.... Faktisk signalerer overfor din hund, at her i ligger en fare....... Du burde nærmere arbejde med din hund, så den fandt ud af, at den faktisk ER en hund. Har en bekendt med en jack russel tæve. Hun gør det samme, den må ikke snakke med andre, enten løfter hun den, eller slæber den den modsatte vej. Hun er overbevist om, at den slagter alt og alle. Det eneste den gør, er at forsvare sin "mor" for alle de farlige ting de møder....... Ja det må jo være farligt når ens mor reagerer sådan. Min mand tvang hende til at gå en tur sammen med ham og vores labrador. Ingen problemer overhovedet. Derefter "tvang" han hende til, at tage den med ind i huset løs, så hentede han labben. Ingen problemer---- Jacken forbeholdt sig retten til, at labben ikke kom nærmere end 75 cm af hendes mor, og labben forbeholdt sig retten til sin vand og madskål. Tænk pludselig var der nogen der forstod jackens sprog. Tænk den lille hund var så glad. Den logrede med halvdelen af kroppen. Men nej den skal ikke aflives, hvis det er et forsvar. Men husk en nervøs hund har lettere ved at bide..... Og nej selvfølgelig kan en dansk-svensk gårdhund aldrig tilnærmelsesvis blive farlig som en stor hund. Men den kan opdrages som en stor hund.
Når jeg lufter min hund, og vi møder en anden hund i snor, så trækker min hund helt vild for at komme hen til den anden hund, og det er ikke for at bide den men for at snakke med den, men når vi så kommer derover så fortryder hun, og gør og blir gal på den anden hund. Selvfølgelig sørger jeg for at min hund snakker med andre hunde, da jeg går til Agility med hende og er til stævner også. Når vi er til Agility er der overhovedet ingenting med hende, kun hvis hun skal snakke med de andre hunde. Med hensyn til at jeg tager min hund op, så vil jeg gerne tilføje at det gør jeg kun hvis der kommer en hund løbende som ikke har snor på, da det for min hund ikke er fair at skulle møde en anden hund og min hund har snor på og den anden er fri... Jeg har gået meget til træning med min hund og den kommer når jeg kalder, så hvis det skulle ske en dag at den kom fri af snoren, så kan jeg kalde hende til mig. Jeg har tænkt på måske at give hende mundkurv på, men jeg synes ikke det er fair overfor hende da jeg mener at jeg passer på! Hvis det dog skulle ske en dag at min hund bider en anden hund, ( min hund har snor på, den anden hund har ikke) så er jeg heldigvis skyldfri, da jeg har snor på min hund. SOFIEMB : Mit svar til en lignende tråd, hvor der var en muskelhund. Nu er muskelhunde jo opdrættet til at slås, derfor vil de altid! ligegyldig hvor opdraget de er, have "lysten" til at slås. Men lad os sige det var en Dobberman og personen skrev nøjagtig det samme som mig, så ville mit svar være at, de gjorde det helt rigtige. Hvis andre folk ikke kan kalde deres hund til sig når der kommer en anden hund, jamen så skal den bare have snor på, hvis det så skulle ske at den her Dobberman bider( Dobbeman med snor den anden uden) Så ville det stadig være dem uden snor skyld... Inden jeg nu bliver svinet til, så er det her jo bare min holdning, og hvis folk gerne vil gå uden snor på deres hund, kan de jo passende kører i de mange hundeskove som ligger rundt om i hele landet, hvor man netop kan gå uden snor på sin hund ... Jeg siger tak for alle de fine svar