Hej Nu har jeg siddet og læst rigtig, mange indlæg med heste. Som man har svært ved at ride ud på, alene på en tur. For så skaber den sig, løber løbsk, stejler, vender om, panikker. Vil ikke væk fra sin flok, ovs..ovs...  Jeg syndes personligt det betyder, så meget at jeg kan tage en tur. Alene på min hest, uden den gør nøkker, tage en fed galop ved stranden, eller i skoven, ride den sikkert i trafikken. Det er noget jeg vægter højt, og mine 2 heste behersker det i fin stil. Og gud hvor er jeg glad for det, hvordan har i det med sådan noget. Vægter i det også højt,?? eller bliver i bare på ride banen.??
Jeg er 97% terræn-rytter, så for mig er det alfa/omega at hesten ikke laver ballade på tur uanset om det er i skov eller ved vej. Nu har jeg så heldigvis en hest der er den perfekte terræn-hest, så ingen problemer der. Da jeg prøvede hende i sin tid, red jeg en 2-timers tur ved Limfjorden for at opleve hende i den "genre" jeg skulle bruge hende. Der var minus ballade den dag og sådan har det været lige siden! 
For mig er det meget vigtigt, at jeg kan ride min hest på tur uden at være nervøs for, hvad den nu finder på. Jeg rider for hyggen og samværet med hesten, så det ville ikke være til, at holde ud hvis jeg ikke kunne slappe af, når jeg sidder på ryggen af ham. Ville kede mig halt ihjel, hvis jeg var tvunget til kun, at ride på ridebane eller i ridehus, fordi jeg ellers ville være utryg. Har heldigvis været velsignet med nogle heste, som elsker ligeså meget at komme ud på tur som jeg gør. Både hende jeg havde før og ham jeg har nu, stoler jeg på og føler mig tryg ved. Selvfølgelig kan ham jeg har nu, da lave et lille spjæt eller lige stoppe op, men det kan jeg sagtens acceptere. Så længe han er opmærksom på mine signaler og stopper når jeg beder om det, så må han såmænd kigge det han vil. Nyder at kunne ride på tur med løse tøjler og have overskud til, bare at nyde naturen og samværet med min hest.