nogen grøntsager bliver underlige ved nedfrysning når de har været i vores hjemmelavede mos. Har frosset gulerødder, blomkål, broccoli, selleri, kartofler, bønner, ærter, rødbeder, porre, peberfrugt osv.
at fryse kartoffel-/gulerodsmos. Og det var ikke et hit. DEn første gang vi tog noget op var det sådan helt krystalliseret/tørt med en masse vand ved (det er ikke helt til at forklare). Så ud røg de 4-5 portioner vi havde lagt i fryseren... Jeg mener at have hørt at det er kartoffelmosen der ikke har godt af at blive frosset. Mvh. Ditte
Altså her i huset har vi frosset en masse kartoffelmos, og det tager ingen skade... Jeg har haft lavet noget med broccoli, og så noget naturel   Det samme gælder bær, men de bliver noget vandede af at blive frosset, men to skefulde mme ved, så er det problem løst. Og Freya ELSKER det 
Og det var faktisk temmelig hårdt! Min 22 årige lillebror har lige fortalt nyheden, at han skal være far. Hans kæreste havde ellers fået at vide at hun ville få problemer med at blive gravid, så det kom som lidt af et chok for dem. Jeg er selvfølgelig på alle måder rigtig glade på deres vegne... Men alligevel stikker det altså lidt i hjertet! Måske er det fordi jeg har "drømt" for meget, forestillet mig for meget hvordan det hele skulle gå, og pludselig går det bare SLET ikke efter planen. Jeg havde aldrig i mit liv drømt om at det skulle være "svært" for mig at blive gravid, jeg havde aldrig forstillet mig at jeg skulle prøve i så lang tid som 10 mdr indtil videre, på at blive gravid. Og jeg havde da aldrig nogensinde forestillet mig at min lillebror skulle "komme før mig". Og måske er det lige præcis fordi alting nu er vendt på hovedet, at det hele lige skal sluges en ekstra gang.... Indrømmet, jeg er en drømmer, og mine (alt for) præcise dagdrømme og planer kommer nu og bider mig selv i måsen... Det er så svært at forklare folk hvorfor det lige rammer lidt, for der er så mange ting der spiller ind. Det er jo de drømme man har gået og haft om "sin egen lille familie", jul med de kommende bedste forældre osv osv.... alle de små detaljer, hvor ens lillebrors "lille familie" slet ikke har været inde i billedet... måske fordi han er så meget yngre end jeg, og måske fordi han på mange måder ikke ligefrem har stilet imod det, men derimod lever et godt og gennemført ungdomsliv med masser af fester, dyrt tøj osv... Åhhh altså.... havde lige brug for at komme lidt ud med.... om ikke andet så i et forum, hvor der forhåbentlig er andre der bare kan genkende lidt af den følelse jeg sidder med lige nu...
Kender det alt for godt.. Min kærestes lille bror har også overhalet os inden om, vi viste godt de var gået i gang med nr 2, og hans store søster prøver også men har fået konstateret PCO, og har en mærkelig læge som ikke rigtigt vil hjælpe.. De ved også godt alle sammen (kærestens søskenden, ikke svigerforældrene) at vi prøver og har prøvet i 10 mrd.. Så selvfølgelig var jeg da glad da kærestens lillebors kom og fortalte at de ventede sig igen og samtidig så få man sådan lidt en øv fornemmelse.. hvorfor kan jeg ikke bare blive gravid?? hvorfor bliver alle andre gravide når jeg ikke kan?? Så kender godt din følelse, vi må bare krydse finger for vi også snart bliver gravide også glæde os over at vores børn vil få jævn aldrene kusiner/fætre og lege med når de vokser op.. Men kast endelig baby støv efter os, hvis nogen har for meget af det 
Har faktisk stået i den modsatte situation. Her var det mig og kæresten som overhalede hans søstre, som gennem flere år havde forsøgt og som havde haft mange aborter. det var ikke planlagt og vi kunne da godt mærke på hende at det var svært for hende. forstod hende også. men det er altsåogså svært at være dem som overhaler. Vi døjede meget med dårlig samvittighed når vi var i hendes nærvær og det var svært at glæde sig hvis man mærkede liv imens man var i samme rum som hende. Heldigvis blev hun gravid seks mdr efter os. Så blev det lidt nemmere. Nu har vi så overhalet hende igen. Men denne gang kom hun stærkt igen. Så hendes termin ligger kun ti dage efter min.....
Jamen jeg tror, at det er en meget naturlig følelse. Da vi midstede i 2 graviditet var det glædeligt at se andre gravide og samtidig mindede det os om vores tab. Derfor tænker jeg at det er naturligt, at du har en ligende oplevelse, og dette stærkere da det er din lille-lillebror. Du glæder dig på hans vejne, men bliver mindet om, det du ønsker dig, men endnu ikke har fået. Jeg er selv lillesøster og har overhalet min storebror. Det slog ham da han blev 30, tror jeg, og han så at lille-lillesøster havde, mand, hus og barn. Indtil da, havde han været glad for sit liv. Kort tid efter blev han forlovet med sin kæreste. Han gik i panik og købte et hul af et hus (som de her 2 år efter stadig kæmper med). Da han ringer og fortæller at han skal være far, er jeg i vildrende, fordi jeg selv er gravid og ved ikke om jeg bør sige det nu eller lade vær. Grunden til jeg ikke havde sagt det før var fordi, vi havde mistet en gang tidligt i graviditeten og denne gang ville vi godt vente lidt (læs: meget) længere, inden vi gav beskeden til andre. Ergo er summen, jeg har termin 1 december. + Min bror bliver far midt i januar, hvis kæresten føder til termin. = Jeg har endnu engang overhalet ham indenom. Jeg ved det har været svært for min bror. Jeg har bare været heldig at fine den rette for mig, og sammen med han få først vores datter, så vores drømmehus og nu kommer der jo så en mere. Jeg acceptere fuldt ud min brors sorg og skuffelse. Det er let at forstå hans oplevelse af det og jeg ved også, at han glæder sig på mine vejne og at han glæder sig til at blive onkel til nr 2. Jeg tror, at din familie også vil forstå din sorg. Den handler jo ikke om at han skal være far, men at du endnu ikke er blevet/bliver mor. Det er tilfældigvis bare din bror, som bringer sorgen tættere ind på livet af dig. Jeg glæder mig til at blive mor til barn nr 2, men jeg glæder mig også rigtig meget til at skulle have en lille nevø   . Vi venter os pige nr. 2, min bror og co. venter sig en dreng. Det har faktisk været en lettelse idet deres barn så også bliver noget særligt, som min bror sagde det. Min brors svigerinde overhalede dem også indenom, på p-piller som ikke blev taget helt korrekt. Hun fik en pige. Blev lidt langt. Essencen er bare, at dine følelser er ikke noget du skal have dårlig samvittighed over. Det er meget normalt. Kan nævne flere eksempler på folk vi kender som vil give mig ret i dette, da de enten har kæmper for at blive gravide, eller har mistet barnet tidligt i forløbet. Også de var splittet når andre fik børn/blev gravide.
Jeg kender det godt lidt selv. Ikke at jeg har prøvet det, men min 5 år yngre søster skal da lige vove på at overhale mig. Inden min kæreste friede til mig var det altså lidt vigtigt at det ligesom blev mig som blev forlovet før min søster. Og jeg har da også "planlagt" at jeg skal have børn før hende. Sådan at min lille pusling bliver den der får alt opmærksomheden...ligesom jeg selv fik det da jeg var den første. Det er jo egentlig helt tåbeligt og egoistisk at tænke sådan og kom min søster og sagde hun var gravid så ville jeg da blive glad på hendes vegne, men jeg håber da jeg kommer først alligevel. Heldigvis tror jeg at min søster forstår mig så udemærket. Jeg ligger nemlig ikke skjul på min følelser og tanker, hvilket godt kan være en befrielse nogle gange. Vi joker også med det i familien og det er nu rart nok.
Jeg har haft 3 spontane aborter og været en operation igennem for at få fjernet en skillevæg i livmoderen, er dog nu igen gravid og ca 10 uger henne..... Imens har en af mine veninder som ikke var gravid da jeg havde min første abort, nu en pige på 2 og lige født en lille dreng, min lille søster har også lige fået barn nr 2, og min mands lillesøster har også lige født nr 2..... Tror det er alm man kan føle lidt stikken i hjertet......selv om man jo samtidiget er helt vilt glad på deres vejne
..Men jeg syntes at man skal komme sig over sit egotrip og så se ud over sin egen næsetip!!! Ja undskyld mig men der er ikke noget værre end jalousi og hva så hvis der er andre der kommer før en selv vær dog glade på deres vegne Tænk bare på hvordan det ville være hvis det var jer selv som havde den rigtige gode nyhed og fortælle og så man oplever at at den ikke bliver ordentlig modtaget bare fordi personen man fortæller det til selv gerne vil have det samme!! Ikke særlig fedt vel Det er til at brække sig over ja undskyld mig men nu har jeg selv haft det inde på livet så ved hvordan det føles.
Men er nu ikke jaloux   Vi har længe snakket om børn, men ikke gjort noget ved det, fordi jeg ville være færdig med at læse først og have styr på økonomien. havde joket med at når min kærestes storebror og hans kone skulle have nr. to, så skulle vi have nr. 1. Så det var da lidt underligt da hun kom og fortalte at nu skulle de have nr. to... Vi var jo ikke gået igang endnu!! Det blev endnu mere mystisk fordi min kæreste lille bitte lille søster på 20 år, kom en måned senere og fortalte at nu var hun også gravid. Med sin kæreste hun havde været sammen med i 3 måneder!! Ogdet var planlagt... Det kom helt bag på mig, og følte mig lidt snydt... Jeg vil også være med i klubben... Så nu er p-pillerne droppet