du får jeg nok hug for denne men der er enten i magasinet hest eller i ridehesten skrevet om en engelsk undersøgelse der siger at vi er for fede til vores heste og at 10 % er ideelt og så vil ingen hest lide overlast, men heste også godt kan bære 15% af deres egen vægt, der står at 20 % reglen er for mange kilo og hvis en hest hver dag skal slæbe det antal kilo vil den på sigt også komme til at lide af belastningsskader. jeg vil tro sådan en hest af den type som TS nævner vejer omkring 400 - 500 kg. når den er i god form og derfor vil den med 15 % kunne bære mellem 60 og 80 kg. ca.
de undersøgelser der viser 10 - 15 % er UDEN udstyr og den undersøgelse der er levet der siger 20 % er MED udstyr, så de to undersøgelser er i min verden meget ens. Undersøgelsen med de 29% kender jeg ikke. Jeg er sikker på træning er en vigtig brik i det hele. Om der er en reel grænse ved eg ikke, men jeg vil helst se på hele hesten. Den hest jeg rider skulle jo efter 20 % reglen kunne bære 120 kg, men da jeg selv vejer 55 kg, så har hun ikke muskler til det. at man i mili vejer over 100 kg er ik rigtigt. mange vejer da kun 70-80 kg, så de slæber jo godt halvdelen af deres egenvægt.
Nu kommer det jo også an på hvor god form hesten er i, om den har lært hvordan den skal bevæge sig for at kompensere for en rytter og hvor velegnet dens krop er sat sammen til ridebrug. En hest der er overvægtig, har for rette haser, for lille pibemål, har kæmpe øksehug, ikke har lært at lægge ryg til, bagudstillede bagben, fladt kryds osv. osv. Ville jeg ikke belaste med mere end 10% ryttervægt inkl. udstyr. En muskuløs hest i passende hul med rette uddannelse og en krop der er bygget med henblik på bæreevner ville jeg ikke have nogle problemer med at sætte 20% på ryggen af. Pibemål er en indikator jeg finder mere pålidelig end vægt, og det kun i samspil med hestens andre kropslige skavanker. Kørehestetyper anser jeg for at være "svagere" end ridehestemodeller, netop fordi de er avlet efter et stort afskub med dertilhørende bagudstillede bagben, rette haser, stramme sener i knæene, ofte for stejle skuldre. Hvis man insisterer på at ride en kørehest, synes jeg man skal vælge et eksemplar på omkring 600 - 700 kg, hvis man er på min størrelse omkring de 70 kg. Min dejlige veninde der vejede på den forkerte side af 100 kg, valgte for år tilbage at købe sig en særdeles velbygget jyde/frederiksborg blanding med et stort pibemål og en bringebredde der kræver dækken extender på samtlige dækkener, netop fordi hun ikke havde en masse romantiske ideer om at et lille dyr ville kunne klare vægten. Idag ville hun sagtens kunne købe sig den islænder hun hele tiden har drømt om. Rikke
Anne Charlotte - Mænd og kvinder i mili vejer sjædent mere end 100kg. De er normale mennesker ligesom du og jeg der ligger mellem 60 og 100+, men med mindre fedt og mere muskel. Ganske rigtigt er der ikke tale om daglig last hver dag hele livet, men vi snakker også om en belastning på mere end 35%, i nogle tilfælde op mod 50%, og det er der ingen der taler for på hestens vegne. Dog belastes man i flere timer ad gangen end gennemsnitshesten. Men altså, det virker lidt fjollet at sammenligne mennesker og heste når vi ikke er bygget på samme måde. Om man er to- eller firbenet må også have noget at sige, da det påvirker balancen og slider forskelligt. Nu var det dig selv der kom ind på hvad heste er kendt for - jeg svarede blot på at jeg ikke kender til en hest der er "kendt for" at være specielt svag. Hvis vi ikke kan bruge renommé som argument, så lader vi da bare være med at snakke om det.  RikkeTP - Jeg er rørende enig.
Jeg har også læst flere forskellige undersøgelser angående hvor meget en hest kan bære, før det begynder, at have negative konsekvenser for hesten og jeg vil, udfra både det og egen mening, sige at 95 kg plus udstyr er for meget for sådan en hest. Jeg undrer mig meget over, at hvad alt andet angår, altså hvordan man passer og rider en hest, feks hvilket bid, sadel, under lod, hjælpetøjler, stald og fold forhold m.m, så skal der ikke ret meget til, før det er synd for hesten og folk har ikke problemer med hverken at sige eller høre det, men når det kommer til rytterens vægt i forhold til hesten, så er det pludselig et meget ømtåleligt emne og man skal passe gevaldigt på med, hvad man siger??? Hesten er jo ikke, fra naturens side af, skabt til at bære rundt på os, vi er bare heldige, at den lader os gøre det!! Og da hesten ikke selv kan sige, om rytteren er for tung eller ej, er det vores ansvar, at sørge for, der ikke kommer for tung en rytter på den!! Jeg har, alt for ofte, set store, overvægtige ryttere, endda i alt for små sadler, på heste der bestemt ikke burde gå med så tunge ryttere. Også alt for store, nogle gange også tykke, børn på små Shetlændere eller andre små ponyer og jeg fatter simpelthen ikke, at enten personen selv, eller forældre, kan få sig selv til det!! Jeg selv er en lille rytter på en stor hest, så er under 10% reglen, men skal jeg engang have anden hest, vil jeg gerne have en mindre, men der vil jeg da tage ting som min vægt og mit behov for sadel størrelse med i overvejelserne. Jeg passer så egentlig bedst i en 16½, så vil godt kunne ride Islænder f.eks, men selv med mine 56 kg, ville jeg vælge en af de større, mere kraftige typer, da jeg ville føle mig for tung til en lille, spinkel Islænder. Jeg er ikke en af de heldige, der bare kan spise, som det passer mig, uden at tage på, så jeg gør en del for at holde vægten nede og det mener jeg, at alle ryttere bør gøre, hvis de vil ride! Derudover, så skriver flere, at hvad så med mænd? De vejer meget og så er der jo næsten ingen mænd, der må ride. Mænd vejer, som regel, mere, men SÅ meget vejer de alle da ikke. Min kæreste er noget højere end mig, er forholdsvist muskuløs (ikke pumpet!) men meget slank og i god form og han vejer kun 69 kg. Han vil gerne tage lidt mere på, men stadig er hans ideal vægt kun 72-73 kg. Jeg har også spurgt nogle bekendte, mandlige ryttere, om hvor meget de vejer og de er alle under 80 kg, så jeg må indrømme, at 95 kg lyder af rigtig meget i mine ører og især til en hest på 150 cm. Dette er IKKE skrevet for at være nedladende eller "ond" mod mennesker, der vejer meget! Jeg har selv været større, end jeg er nu og skal virkelig arbejde for at holde vægten, hvor den er, så jeg ved udemærket godt, at det ikke er sjovt, at være overvægtig eller at skulle kæmpe for at være slank, men uanset hvad, så er det OS der vælger, at ville ride og dermed er det også VORES ansvar ikke at belaste hesten mere end højest nødvendigt!!! Nå, det blev en længere smøre, men lige netop dette med rytterens vægt og størrelse i forhold til sadel, er noget jeg virkelig synes halter efter i forhold til, hvor meget fokus der ellers er på hestens velfærd og jeg håber virkelig, for hestenes skyld, at der nu kommer mere fokus på det og at den berøringsangst, der er omkring emnet vil forsvinde. OG at de store og/eller overvægtige ryttere vil forstå, at det IKKE er et personligt angreb på dem, eller fordi at der bliver "set ned" på dem som mennesker, men at det UDELUKKENDE er et spørgsmål om hestens velfærd!!! Det er det da i hvert fald for mit vedkommende. Folk må, for min skyld, være lige præcis den størrelse de vil, men de må også tænke på andre end dem selv og i dette tilfælde PÅ HESTEN!!
Nu kommer du fra store heste, så det giver fin mening at du hælder til en større islænder, og det er også helt i orden.. Men jeg er lidt interesseret i hvor meget erfaring du har med racen siden du er så bekymret for en vægt på 56kg? (95 er jeg enig med dig i er for meget til regelmæssig ridning). Sadelstørrelse er jeg fuldstændigt enig med dig i skal passe både til hest og rytter, og klart at man skal passe på når man er overvægtig, men muskler vejer mere end fedt, og en tung balanceret rytter er da at foretrække over en lettere sæk kartofler (men en tung sæk kartofler må være et helvede for en hest). Men altså, men er ikke nødvendigvis for stor til en 17" bare fordi man vejer x-antal kilo - man kan altså godt bare være høj. 
Jeg har ikke meget erfaring med racen, men de fleste er 132 - 140 i stg, dvs at det egentlig er en 2 pony, den vejer vel omkring 300-350 kg og dermed er jeg nær de 20% med en vægt på 56 kg. Jeg ved godt, det er en stærk pony, men jeg tror ikke, at den er så meget stærkere i ryggen end andre heste og derfor vil jeg personligt ikke have det godt med at ride rundt på en lille Islænder. Det har ikke noget at gøre med, at jeg er vant til store heste, det har at gøre med, hvad JEG ville have det godt med i forhold til hesten og hvad den skal bære. Jeg ved godt, at folk ikke behøver være overvægtige fordi de vejer en del, det har jo med højde og bygning at gøre også. Som jeg skriver, har jeg desværre bare, alt for ofte, set store folk ride rundt i for små sadler og det er altså bare ikke ret godt for hesten.
Både min mand og min svigerfar rider islændere og selvom hestene jo ikke kan snakke, har jeg aldrig set noget tegn på at hestene går med "overlæs" .... Svigerfar avler islændere og jeg skulle da mene han ved hvad han laver   ... Vi har selv 2 muler af svigerfars avl .. Min mand har en søn fra svigerfars ridedyr,Skotti, den store model... Han rider primært hyggetur og jeg holder så hesten med muskler via lidt mere seriøs ridning og longearbejde... Mit eget ridedyr er islænderblanding, han var i maven på en af svigerfars avlshopper men jeg er ganske overbevist om at faderen IKKE er ismule ... Ydermere er han 10-12 cm lavere end Skotti og ham ville jeg aldrig sætte noget tungere end mig selv (165 cm/pt 55 kg - har stadig lidt for meget fedt efter ungernes ankomst) op på ... Så personligt syntes jeg det kommer helt an på dyrets bygning og særligt træning og kondition ... Præcis som med os selv   ...
Lige et pip inden nogen erklærer Islænderen for ponyernes bodybuilder - Man kan IKKE sammenligne de danske og de islandske islænder - De danske islændere har slet ikke samme levevilkår som de islandske - hvilket betyder at de danske muligvis slet ikke er nær så stærke som de islandske .. Blot en tanke ?
Det gir da ingen meningen at danske islændere er mindre stærke end dem på island. De danske heste får korrekt foder fra start, bliver passet efter forskrifterne og går oftest i løsdrift med mulighed for at bevæge sig i døgndrift efter behov. De islandske af slagsen lever ofte de første 4-5 år på egen hånd,(ingen vitaminer/minderaler udover den mad de selv kan finde, kiro, massør osv) indtil de kan bruges til ridning. Så blir de taget på stald og først der begynder håndteringen af dem. Self skal de islandske heste kunne holde til at gå på et mere stenet/varieret underlag på sletterne eller hvad det hedder.. men tilgengæld har de fleste islændinge os så mange heste, at går en i stykker, så ryger den i fryseren. Så det bliver mere udtalt når hr og fru jensen kun har en islænder, som så må "repareres" ved behov. Jeg har både haft en islandsk importeret og har nu en danskavlet. det er den danskavlede som ikke fejler noget i benene. Den importede kunne ikke holde til foldlivet og fik en slem skade, så den måtte slås ned efter et års kamp for at redde den.
Nu er tråden efterhånden noget lang, og jeg har ikke læst det hele. Men her kommer mit korte svar: Jeg har en kraftig islænder på knap 150 i stang. Min mand på 95 kg vil gerne ride lidt på ham i ny og næ, og det får han lov til. Min mand er dog max-vægten for, hvad jeg vil sætte op. Forleden spurgte en meget overvægtig veninde efter en tur, men det gav jeg ikke. Så ja, jeg ville lade manden ride.
Kære HN.. Har netop fået efter 4 år, endelig fået hest mellem hænder igen (Mangler sejrsdansende smiley)  MEN! Det er jo så ikke en "sæt dig op og fyr stramsur af" hest .. Der er indtil videre konstateret at: - Han er hys i munden (Går på tre-delt nu) Fandt Pelham, stangbid og andre "lækkerier" blandt hans udstyr fra tidligere ejer. - Har tendens til schenkeldøvhed i venstre side. - har tendens til schenkel-hys i højre side. - Søger kun ned i korte perioder (og få meeeeeget ros for at forsøge at bruge ryggen. - bøjer stort set ikke når han bliver bedt om dette. - Har tidligere haft ondt i ryggen, men er IKKE længere mærket af dette.. Hvis vi ser bort fra anvendelse af fys, kiro og dyrlæge (dette bliver naturligvis ikke undladt!), hvad ville i så som ryttere stille op med sådan en hest? Glæder mig til at læse jeres bud 
Jeg ville starte med at finde udstyr, som hesten ikke reagerer negativt på at få på. Når det var fundet ville jeg i første omgang koncentrere mig om at skridte for løse tøjler, indtil hesten var rolig. Dette kræver, at du kan stoppe hesten, hvis det er nødvendigt. Hvis du ikke kan stoppe hesten, så træn den fra jorden i at blive stoppet. Jeg lærer dem som regel BÅDE at blive stoppet for biddet (da jeg vil have et nødstop), for stemmen og for mit kropssprog. Når jeg så kommer op på hesten, kan jeg lære den at stoppe for sædet ved først at give sædehjælpen, dernæst at give stemmehjælp og til sidst stoppe i biddet om nødvendigt. Dernæst ville jeg gå i gang med at ride firkanter i skridt og mange stop. De mange stop gør ikke så meget for hestens form, men de giver mig tryghed i viden om, at jeg kan stoppe hesten hvis jeg føler det nødvendigt. Firkanterne står beskrevet i Kyra Kyrklunds bog under ABC'en. Det giver god viden om hestens svage og stærke sider, afslapning og kontrol. Så ville jeg udvide til trav på store volter eller ridehuset rundt, hvor første fokus ville være at få ro og fremad-nedad søgen. Og så opfordre hesten til at bøje sig for SCHENKEL frem for tøjle (evt. suppleret af tøjlehjælp) til begge sider. Jeg belønner med klik og godbid, når hesten viger for schenklen og jeg kan mærke, at den bøjer sig. Jeg ville øve og belønne hver enkelt lille ting, der ikke fungerer, indtil det virker. Dernæst ville jeg gå til overgange - trav-skridt - og senere trav-skridt-trav. NÅr trav og overgange fungerer OK, så ville jeg begynde på galop. Galop er meget løsgørende, og kan, når det fungerer, med fordel lægges ind ret tidligt i opvarmningen, fordi hesten som regel slapper meget bedre af og søger bedre frem og ned efter rolig galop.
Ta et kursus med Tristan Tucker.. 2t imers lærdom fra ham til dig og din hest, gør underværker. Og så skal du selvfølgelig selv træne lidt fra jorden hver dag, men det virker. Din hest lærer at holde hovedet hvor det skal være når durider, at bøje i halsen når du tager i tøjlen, at reagerer pådine ben. Alt det på 2 timer, og du går derfra med en "ny" hest, og en masse nye redskaber til at få en god ridetur hver dag...
link. smider lige et link om bid. der er en del om anatomi i starten og hvad der kan få hesten til at låse og hvorfor. til sidst kommer forskellige bid på tale og hvad de kan gøre godt for mht. hvor roligt eller uroligt de ligger i munden på hesten. Jeg synes hun er meget god til at forklare.
Jeg ville have masser af tålmodighed, og ikke lade dig slå ud af disse ting - selvom de fylder en del lige nu. Jeg jeg købte min hest havde han mange af de samme fejl - og et par stykker mere (som f.eks. stikken af), men ved en kontinuerlig, systematisk og konstant træning er han blevet 100% normal. Du er nødt til at lære hesten hvad du vil - så udvis konsekvens og sørg for at give den en masse ros - så den lærer hvad du vil - og får bygget sin selvtillid op 
Hej ænder  Jeg søger et godt råd eller to, da jeg ikke rigtig ved hvad jeg skal gøre ved følgende: Jeg har en 3 års som skal til at tilrides nu. han er vant til saddel og hovedtøj, og han har også haft vægt på ryggen. Idag skulle jeg op og sidde på ham for første gang og som forventet tog han det hele i stiv hov. han er så stille og rolig og acceptere bare nye ting  mit dillemma kommer så her, han er drengerøv og baby i stor stil og skal hele tiden have noget at tygge på. trækketove, skuldre, piske, dækkener, alt! kan komme i munden, og det er et problem nu hvor jeg skal til at ride ham til. han kan slet ikke koncentre sig om at gå elle lægge mærke til mig. han prøver bare at spise tøjler og vores stakkels hjælper. jeg ved ikke hvordan jeg kan få ham til at rette fokus på opgaven, eller om et specielt bid ville fungere for ham? i det daglige bliver han opdraget mht. bideri, men er itvivl om hvordan jeg stopper det fra ryggen af.
jeg synes du skal hoppe af igen, og så arbejde med ham fra jorden, det er som du selv siger uhensigtsmæssigt at han ikke har lært at holde munden lukket nu hvor du rider. du kan sagtens arbejde med signaler osv. selv om du er på jorden og samtidig arbejde med hans unode. Når du fornemmer at han kan holde munden i ro, sætter du dig op og arbejder fremaf jette
Nappen, biden, sutten og ligende, er tegn på at tænderne klør (er på vej helt ud) .. Så vent evt, lidt tid med at smide bid i munden på ham .. Så er der mere ro på ham, og han er mere koncentreret ..
Mange ungheste gør dette og kan selvfølgelig gøre det af mange forskellige årsager. Men du skriver han tygger i alt også når du ikke rider på ham, så bør det ikke have noget at gøre med biddet.... De tygger i ting hvis tænderne klør når de skal skiftes, kan også samlignes med når vi mennesker bidder negle hvis vi skal prøve noget nyt eller er en smule nervøse, så kan det også være lidt hingste vaner der hænger lidt ved   og så kan det jo bare være en dårlig vane... Selvfølgelig er det jo lidt et problem når du har en der trækker dig rundt, men prøv så vidt muligt at se bort fra det og lad som ingen ting, så snart du rider løs er der ikke noget han kan gå og bidde i og så må han jo begynde at fokusere på noget andet.... Fortsæt med at opdrage ham i stalden med bidderiet og så se bort fra den så lang tid du bliver trukket rundt.... Har selv en der på 6 år stadig vil bidde i det hele, men det kan jo ikke lade sig gøre når vi rider, så der har vi ingen problemer... Held og lykke..
Hej alle HN'er. Jeg har helpart på en dejlig gammel DV dreng på 17 år. Problemet er at han skærer tænder, så at sige, han åbner munden og vrænger i munden når jeg beder ham om at gå samlet, bare i det hele taget tager mere i tøjlen. Jeg har selv overvejet at det kan skyldes flere ting: - Han har ikke muskler, bæring eller andet til at gøre det jeg beder ham om i samling. - Hans saddel er ikke rigtig til ham og klemmer eller sidder ubehageligt, når han samler sig. Men siden jeg ikke rigtig kan gøre noget ved det, jeg kan kun blive ved med at træne ham og håbe på at han bliver stærkere og får mere bæring, men da han ikke er min, kan jeg ikke købe en ny saddel til ham og jeg kan ikke få overbevist ejer om, at det er en god ide at købe en ny, da hun hverken har penge eller lyst til at investere i ham - han har redet med den saddel i alle de år hun har haft ham. Er der nogen af jer, som har haft de samme problemer - eller noget lignede og hvordan kom i ud af det?
En 17-årig hest, der går med en ikke-tilpasset sadel gennem flere år - og skærer tænder og vrænger munden ... Det er næsten så sikkert som at solen står op i morgen, at dens mimik er et udtryk for smerte et sted eller flere steder i kroppen. Det kan være alt mellem himmel og jord - som du selv nævner: forkert sadel (der måske har givet varige muskel/ligamentskader/slidgigt i torntappe), slidgigt i ben og andre steder i kroppen, smerter i tungebenet (som er forbundet i muskler/ligamenter ned til skuldrene), hovsmerter - etc etc. Men hvis ejeren eller du ikke vil ofre penge på at få sadel tilpasset eller smidt ud og få hesten undersøgt ordentligt, så er det eneste svar nødt til at være: Lad være at rid på den.
Jeg har redet en dressurhest der nogengange gjorde det. Og det var klart hans måde at sige "fra" overfor mig på, så det var vigtigt at være opmærksom på det. Det kom nemlig altid efter noget tids arbejde, og hvis vi havde arbejdet med hårdt samlingsarbejde. Så klart et udtryk for "jeg er træt, nu gør det altså ondt".så han ville oftest slippe biddet lidt og begynde at skære tænder. Nogen gange sluttede jeg der, eller også kunne jeg holde lidt skridtpause og så gå i gang igen. Og så var det væk, fordi han lige havde fået det pause han havde brug for  Hvor andre heste jo så nok ville sige fra på en anden måde. F.eks. ved at spænde i hele kroppen, slå fra eller lignende. Det skal nævnes at han fungerede på pænt højt plan, og ofte blev tjekket igennem af dyrlæge/kiropraktor, massør og havde sadel der passede. Så i hans tilfælde var jeg sikker på at det "kun" var muskelspændinger indimellem. Så jeg er enig i første svar. Det kan dog være mange ting, som der også nævnes. Men synes bestemt der skal presse på for at få det undersøgt. Det kan være nogle tænder der trænger til at blive ordnet, en utilpasset sadel (som du selv nævner), generelle spændinger etc. Altså mange fysiske muligheder, som det bare ikke er i orden hesten skal finde sig i. Så efter min mening ville dette skulle undersøges først.
Hej, Det er ikke en normal adfærd og viser, at der er noget galt et sted. Om det er manglende styrke, sadlen, tænder, biddet eller et andet fysisk problem, er jo ikke til at sige. Men jeg vil mene, at du kunne gå hesten igennem fra mule til halespids og mærke/kigge/prikke, så du kan få et overfladisk indtryk af, om der er ømme steder eller andre problemer. Hvis du finder noget, kan du måske demonstrere det for ejeren, som så muligvis vil gå med til at gøre noget ved sagen. Gør hesten det samme, når ejeren rider, kunne du måske få ejeren overbevist om, at hesten bør checkes. Ældre heste kan få behov for at få ordnet tænder hyppigere end yngre heste. Der kan være slidskader i bentøjet. Muskelsmerter p.g.a. dårligt passende sadel. Et bid, der ikke passer hesten. Hvis du ikke har mulighed for at ændre på noget eller få hesten checket, så hold dig til en type ridning, hvor hesten ikke reagerer negativt. Hvis den går fint i løsgørende arbejde, så fortsæt med det og lad være med at kræve noget, hvor den protesterer ved f.eks. at "skære ansigt". MVH Jette
.. at høre at folk lytter til deres hest og tager sådan noget som at skære tænder alvorligt, og for det det er: Et udtryk for smerte/frustration/spænding/ konfliktadfærd. Alt for ofte hører jeg at "det bare er fordi hesten koncentrerer sig". Jeg er enig i at det kan være sadel, tænder, gigt og hvad der ellers har været foreslået, men ofte er det "bare" det du selv refererer til: Nemlig at han måske ikke har nok styrke og træningsmæssigt ikke er klar til mere samling.Jeg giver Jette ret i at du ikke skal kræve noget hvor du får konfliktadfærden/smerteytringen. Hvis du overhovedet har mulighed for det, ville det være alle tiders hvis du lagde et lille videoklip ind, hvor du longerer i grime og uden sadel på. Ellers tag et billede og læg herind. Hans muskelsætning og fylde vil afsløre hvilket stadie af samling han er klar til:-) Husk at det at gå til biddet ikke er en bestemt form, men at heste går til biddet "relativt" i forhold til deres udvikling. Det lyder som om han bare ikke er klar til samling, men skal rides som en unghest. Træner man ham i en bestemt holdning, når han ikke er klar til det, så udvikles de forkerte muskler... Mvh. Christina
Tusind tak for svar! Jeg har spurgt de piger jeg rider med, som har kendt hesten meget længere end jeg, de siger alle sammen at det har han altid gjort. Men jeg tror bare ikke på at det kan være et udtryk for at det er fedt at gå til ridning. Jeg går videre med det i har sagt til ejeren (på en ordentlig måde) og håber på at vi kan finde ud af et eller andet sammen.  Jeg vil stoppe med at kræve så meget af ham og håbe på at det går væk og på at vi kan få en ny saddel til ham. Mange tak for svar!
Hej. mine forældre har en hest på 152, og seks år gammel, der faktisk bare har fået lov til at gå og lave ingen ting uden at være ret meget i hænder. Og det har jeg så tiden til nu her til sommer. (Jeg har selv tilredet og arbejdet med yngre helt rå heste, så dette er ikke nyt for mig)Men jeg er nået til et punkt her, hvor jeg snart ikke ved hvad jeg skal gøre, da han ikke viser nogen former posetiv respons overfor nogle af mine valg. Jeg starter altid ud med at have ham, (enden inde eller ude,) bundet, og rører godt ved ham, løfter et ben, klapper ham på krydset, (for det kan han bare ikke lide) på maven, og løfter lidt i halen. når han har været faldet helt tilro, efter ca 20-30 minutter (HVER GANG!) har jeg udfordret ham med underlag, sadel, haft ham lonceret, taget saden af og på hundrede gange inden vi går igang, han har haft hoved tøj på mange gange, og det tager han også ganske pænt i munden. Så snart vi rammer ride banen, slår det klik for ham, og jeg har ikke en jordisk chance for at holde ham, og de gange vi har forsøgt at give ham lov til at 'bukke af' uden loncen, uden jeg trækker, har vi brugt omkring 2 timer på at få fat på ham igen.  Han er ikke agrasiv, men det er skam heller ikke fordi han er bange, eller over-udfordret. Han sender tydelige signaler om  -"Ha! Der tog jeg røven på dig! Du kan ikke fange mig!" og kan finde på ar sparke ud når vi kommer for tæt. Det huger mig absolut ikke at indrømme, men han løber om hjørner med mig gang på gang.  Hvad skal jeg gøre?  Tage hårdere midler i brug? Nægter at stoppe før jeg har prøvet alt, har haft med svære heste at gøre, men ham her, UMULIG!:(  Såå hjæææælp 
Har du overvejet om du måske går for hurtigt frem?! Det skuer mig lidt i øjnene at læse, at du tager ham ind og klapper ham på krydset - for det kan han absolut ikke lide?!! Når han har accepteret dette og har givet ham den respons du gerne vil have... Så går du videre med sadel osv... Altså belønner du ham overhovedet ikke for den fine respons han giver dig, ved at slappe af, selv om du faktisk gør ting ved ham, som han ikke bryder sig om! Han har fået lov at gå i 6 år uden at blive trænet... Med sådan en hest skal man virkelig gå langsomt frem. hvis jeg var dig ville jeg bruge meget mere tid på at vinde tillid og meget mindre tid på at få ham tilredet. beløn ham når han acceptere dine berøringer... Og det gør du ved at rose ham og sætte ham ud på folden igen - gør ham tryg ved at det er rart at være sammen med dig  Husk: "rejsen er målet" med så rå en hest... held og lykke med heste-bassen...
En hest KAN IKKE tænke: Ha, der tog jeg røven på dig. Når en hest gør sådan, så er det fordi den er ophidset. Når den er ophidset, og fx. er meget opsat på at komme hen til de andre heste, så producerer den adrenalin der gør det umuligt for den at forholde sig roligt. Derfor er den nødt til fare rundt i indhegningen. Og jo mere den farer rundt, jo mere adrenalin producerer den. Derfor er det en DÅRLIG ide at lade den bukke af i longen. For så kan den også finde på at gøre det, når du er ovenpå den. I stedet skal du vænne hesten til at være på ridebanen ved at tage en anden hest med derind. Det nemmeste er, at du lader de 2 heste gå på fold på banen indtil han er rolig der. Hvis det ikke er muligt, så sørg for, at der er en anden hest i syne, og tag ham så ind på banen, giv ham noget foder og tag ham tilbage til de andre heste. Gentag indtil han er rolig. Når det er sket, så kan du begynde at træne almindelig lydighedstræning på banen. I lang tid bør du sørge for, at han kan se en anden hest. Når han er helt bekendt med banen og med træningen, så kan du begynde at være der i KORT tid uden, at han kan se en anden hest. Glem alle tanker om, at hesten synes det er sjovt at drøne sådan rundt eller at den med vilje prøver at snyde dig. Den prøver bare at redde sig selv.
Hvis jeg var dig, ville jeg gå på nettet, og se en masse video med monty roberts om hvordan han laver join up med "vilde" heste, så du som udgangs punkt for hesten til at søge dig og ikke omvendt, så tror jeg du vil komme hurtigt på rette vej, og der er mange videoer med monty roberts, så du også kan komme videre med at røre, løfte ben osv. Pøj pøj med det. Det behøver ikke være så svært, bare man har den fornødne viden om hva man skal.. Charlotte
Du skriver du udfordrer ham, det er ikke det du skal, du skal guide ham. I mine øjne træner du ham i alt for lang tid. Tænk på alle de ting du gør ved ham, skal han kunne rumme i sit lille hoved. Jeg tror at når du går på ridebanen, så er bægeret simpelthen fyldt for ham og så siger han fra fordi han simpelthen ikke kan kapere mere. Hvis jeg var dig ville jeg starte helt forfra. Trække ham ind, nusse med ham i ca. 10 min. trække ham ud igen og så langsomt øge den tid du bruger med ham og kun stille nye krav, når han virker tryg ved det du gør med ham.
I dit første indlæg skriver du, at hesten løber fra dig, så snart du rammer ridebanen. I det sidste skriver du, at den bliver vild, når den får sadel på. Du er nødt til at skille tingene ad. Løber hesten fra dig på ridebanen, hvis den IKKE har sadel på? Hvis ikke, så er sadlen problemet, ikke ridebanen. Visse heste kræver længere tilvænning end andre, så du kan starte med at lægge en gjord om den, før sadlen. Det kan også være sadlen, der ikke passer. Man skulle måske ikke tro, at sadlen kan genere hesten så meget, når man ikke rider på den. Jeg har dog set flere eksempler på, at heste kan reagere meget voldsomt på visse sadler, også uden rytter på. Kan du ikke forklare lidt nærmere, så det er til helt at forstå, hvad problemet er?
Det er mit allerførste inlæg i noget forrum, og er ikke så god til at skrive/forklare, men forsøger. Ja det er så snart han kommer ud på banen, hvis han er 'alene' eller vi arbejder med ham. så jeg tror ikke det er sadlen, da han tager det meget mere roligt når han er inde i boksen. vi har indhejning omkring banen, (for at holde ukrudt nede) og har forsøgt at lade hans makker til at gå der omkring mens vi arbejder med ham, men det har intet at sige. (Et råd jeg fik af en veninde) Men vi har forsøgt at lukke af så der er en 20x20 ca, og desto mere isoleret han bliver desto bedre tager han det, med mindre der er to personer om ham, så stresser han hurtigt op og vænder røven til eller flygter, (så det er vi holdt helt op med, har min kæreste, en meget erfaren rytter, og har haft redet heste til, hvor beridere har opgivet!) men i boksen og på meget lille bane kan man godt træne ham. men det er bare forfra hver gang, belønner ham meget med godbider, og ros med stemmen, da alle vores heste er meget præget af at vi 'snakker' med dem, og han kænder også forskel på ordene 'kom', 'stå', 'dygtig', 'nej' osv. Og vil sige han er meget tryg ved mig generalt, han tygger, og hviler på det hene ben når vi har været igang, og så dog ikke da han på en måde glemmer det fra dag til dag, og jeg begynde i marts. Hans hel søster havde lidt det samme, med at glemme de med at vi faktisk kunne rør ved hende, og blev til sidst enige om at vi kunne også forsøge at ride hende til, self uden magt kamp, men ligesom lokke hende til at det var det bedste i verdenen, og det var så sidste år og nu er hun den dejligste søde ride hest, som er så super loyal. derfor har vi forsøgt om tilridning var vejen frem med ham her også, da han ingen dårlige oplevelser med noget. men intet hjælper, det er som at have en hest med hukommelses tab fra dag til dag, og vil gerne vide om det bare er at 'opgive' og så kan han bare gå som selvskabs hest, eller om jeg skal fortsætte som jeg gør nu. om og om igen
hejsa ænder  min tinker på 6-år pakker sig når jeg tager i tøjlen. Altså bøjer sig for meget og næsen bag lod  tit i skoven når jeg må tage halv parade eksempel, så pakker han sig helt ind, men jeg bliver nød til at have lidt fat i ham, hvis vi ikke skal ræse skoven rundt på rekord tid. Jeg prøver at løfte hænderne og nøkke lidt, men intet, det får ham nærmest bare til at putte sig endnu mere. Jeg vil gerne have han strækker sig frem og næsen foran lod, men hvordan? gode råd modtages med kys-hånd 
jeg vil få dyrlægen til at tjekke tænderne på hesten..
Hej. du har mindst 2 problemer. 1. Hesten pakker sig og 2. Den løber. Du bliver nød til at skille de 2 problemer ad for at løse dem. Når en hest pakker sig, skal der drives frem og du skal løsne ud fortil. en hest der løber,- skal genindlærer stop signaler for sæde, schenkel og hånd. God fornøjelse.
hesten fik tjekket tænder ved vaccination for ca 2 måneder siden. en hest der er fremadgående/villig er ikke det samme som en hest der ikke forstår stop-signalet, ikke i mine øjne ihvertfald. Jeg ville ikke ride i skoven hvis den ikke forstod stop. Han vil gerne fremad og derfor kan jeg ikke ride med løse/lange tøjler. Jeg har ikke det store træk konstant i tøjlerne, men han skal kunne mærke at jeg er i den anden ende.   Andre bud?
Jeg kender godt problemet og den anden Helle herover har faktisk lidt ret - når hesten pakker/putter sig prøver den at undrage sig biddet - derfor er du nød til at få den frem foran schenklen og dermed frem til biddet. For når den går derinde så kan du faktisk ikke få de halve parader til at virker. Altså rid frem og så halve parader og husk at en halv parade er på sædet, schenkler og  . Vi har arbejdet med et lignende problem på vores varme Michelino dreng og det har taget omkring et halvt år at få den rigtigt frem foran lod og reagere korrekt på de halve parader - den havde så også det problem at den ikke gik frem for schenklen, nok fordi den har så meget motor at den hele sit liv er blevet stoppet i tøjlen og ikke redet frem samtidig - enten reagerede den ikke eller også løb den til månen. God fornøjelse, det er en drøm når man efter lang tids hårdt arbejde mærker at det begynder at virke   og man kan ride både frem og tilbage lige når man har lyst. Helle
Min baglod hest kunne heller ikke lide tøjlekontakten. Men selv når jeg slap tøjlen, gik hun bag lod! Det er nu undersøgt, at det er fordi, de spænder i ryggen. Og det var præcis det! Ja, hun var helt låst fast i den stilling. Så slap jeg (efter mange års undervisning), og begyndte selv at ride frem-ned, og derefter dressur-tøjler igen. Og så blev hun pludselig MEGET smidig i ryggen, og kunne gå en fri trav uden at være hård at sidde på, uden at løbe, som de fleste gør, men strakte sig. Pludselig blev hun en fornøjelse at sidde på. Red med metoderne fra  Og hesten var ikke træls på den ene volte mere! Og ikke på forparten, fra galop og ned i trav plejede hun at lægge sig tungt på forparten, så jeg fik et stød i ryggen.
I skridt for lange tøjler strækker han sig så fint ud. Vi mangler bare lige trav og galop ; ) Jeg vil helt klart gøre brug af jeres gode råd og erfaringer. Tusind tak : )
Kan du ikke få din kæreste til at filme en session, fra du trækker hesten ud af stalden, ud på banen og så filme der hvad der foregår og reaktionerne fra hesten? 
Må sige du har en god tålmodighed med det arbejde du har gjort og med de fleste heste var du også blevet belønnet for denne tålmodighed. Men desværre er der bare nogle heste der ikke helt giver sig med tålmodighed. Tålmodighed er også det der skal til, men måske din hest trænger lidt til at du markere dig mere som leder  Dermed ikke sagt at du skal være hård ved den, slå den eller dum overfor den. Men den skal måske bare vide lidt mere at når du siger den skal stå, så skal den stå. Når du trækker med den går I i det tempo du siger, den skal ikke bare løbe når den er i longen osv... Så længe den ikke er vild fordi den er bange men nærmere den bare løber om hjørner med dig og lidt gør hvad den selv synes, så er det mere konsekventhed den har brug for. Heste skal vide hvem der bestemmer, og dette gøres nemt uden man er hård ved dem. Konsekventhed og dertil en masse ros for de gode ting de gør. Det nytter ikke kun med ros hvis det er en "bandit hest"  Hesten bliver ligeså glad for dig om den har den konsekvente linie eller ros i overflod. Hesten er glad når du er glad, det smitter 
Bare husk at når man har en hest der pakker sig, så er det ofte også fordi den er følsom for pres i munden. Husk altid at skille ben fra tøjle og ikke "drive den frem i kontakten". Så hvis den pakker sig, så læg endelig ikke ben til, men hold dit træk (ikke hårdt) indtil hesten stopper og så giv efter. Kommer du til at give efter mens den er derinde, lærer du den at den skal gå bag lod og korte halsen for at få frihed for presset fra biddet... Mvh. Christina
det giver god mening  Jeg har nok ellers haft tendens til at slippe ham når han trak sig ind, for at give ham mulighed for at strække sig. Men du har da helt ret 
Tror såmænd bare du skal ha din grundridnig bedre på plads i sand kassen. Ridnig ridning og ridning, ting tager tid !!!!!!!!!!
bomarbejde får hesten til at løsne sig, og strække halsen let, det hjælper helt sikkert
at vi mangler sandkasse-ridningen. Tog det meget seriøst første år, men er blevet mere til skovture nu. Nå men vi har en ridebane, så det jo bare at komme igang  Vil prøve det med bommene 
Jeg er jo traditionel dressurrytter, og jeg ville modsat Christina fra hestemund, så lærer hesten at svare frem til tøjlen. Dvs hvis den putter sig, så ville jeg ride frem samtidig med jeg bevarer kontakten på udvendig tøjle, og mens jeg leder/guider hesten frem, ned og rundt på en volte med indvendig tøjle. Her ville jeg nemlig bruge sandkassen, for det gøres nemmest for de unge heste på en stor volte. Start i skridt, og prøv at læg mærke til hvordan hesten følger tøjlen, hvis du bruger den som en guide fremfor et bremse-middel. Ride 8-tal, slangegang osv, og skærp din opmærksomhed på at guide med tøjlen. Det vigtigste er, at du aldrig kommer til at blokerer med indvendig hånd, så ikke noget med at trække tilbage - kun fører ud til siden, nærmest som du ville inviterer dronningen ind i dit hjem på kaffe  Udvendig hånd skal være støttende og fjedrende, endelig ikke låst, og aldrig noget med at komme til at krydse over mankekammen. Så en meget åben, blød, glidende håndstilling, hvor du hjælper og guider, fremfor stopper og bremser. Når du begynder med trav, så igen lav store bløde bevægelser 8 taller ect, og husk at hesten skal svare fra indvendig schenkel frem til udvendig hånd, mens indvendig hånd bare viser og guider retningen. Mht at man nemt på tur kan komme til, konstant at ride med "trukken håndbremse" er ofte fordi man er bange for at hesten løber. Prøv at træn dig selv til at tænke anderledes ! Din hest kan til en hver tid løb med dig, den er SÅ meget stærkere end dig , så at sidde og hive tilbage hele tiden, gør det bare til en ubehagelig tur for jer begge. Jeg har købt en "tanterem" som er sat foran på min sadel, som jeg kan tage fat i og holde fast i, SKULLE hesten nu finde på at drøne afsted, fordi jeg jo VED at jeg reelt ikke kan holde en hest i biddet lige meget hvad. Når jeg så rider tur, så har jeg enten lange tøjler, eller alm let kontakt til biddet som i dressur. Møder vi så noget farligt, så giver jeg lange tøjler, tager fat i tanteremmen, og lader hesten kigge det den vil. Og ved at jeg ikke, via "uhadada nu tager mor fat i tøjlen, det her må være farligt...", sender signaler om angst til hesten, ja så er der aldrig sket noget mere dramatisk, end at mine ungheste har prustet og snøfter, og brugt et 1/2 min kiggeri til at gå forbi de store såsædssække o.l. farlige ting vi kan møde på skovturen. God træningslyst mvh charlotte
men jeg oplever bare gang på gang at selv om hånden er "støttende og fjedrende" så opfatter hesten det ikke sådan. Det er jo vores subjektive vurdering om vores hånd er blød/hård/ støttende etc. og mange heste er blevet sensitiviseret overfor biddet, og derfor skal der ingenting til, at de føler de bliver holdt i. Nogle heste tør ikke kommme ud til tøjlen selvom der er bue på, hvis f.eks. rytteren sidder og spænder lidt imod selv i sin krop. For de heste der er blevet sensitiviseret overfor biddet, kan det ofte være en god idé i en periode at ride i en bidløs trense. Jeg oplever tit at hesten bliver lettere at styre bidløs, hvis dens "issues" kommer fra presset fra biddet...
    Han er ikke en hest der gør mig nervøs, så jeg føler ikke jeg skal klamre mig til tøjlen. Han får så løse tøjler som der er mulighed for. Men synes det er rart nok i skoven, at have lidt kontakt, da han kigger meget, og det føles for mig, som om jeg støtter ham ved at vise ham at jeg godt ved hvad vej vi skal og hvor hurtigt. Han er redet med hackamore før, det kunne jeg selfølgelig godt gøre igen i skoven, god ide  Jeg syns ikke han virker decideret følsom for tøjlen. Syns mere-og jeg kan sagtens tage fejl- at det virker som om at han trives med at gå derinde. Min nabos frieser gør det også meget, så jeg ved ikke om det er noget med bygning, dårlig vane eller rytterfejl-måske en blanding. På bane går det bedre med at få ham til at strække sig, dog kan han godt finde på også der at trække næsen ind, eller gå meget rejst med nakken som øverste punkt, og det er vel der man ønsker at ende, men det synes jeg slet ikke han er klar til fysisk, så det vil jeg gerne undgå. Han er en dejlig følsom hest for hjælperne, og reagere rigtig godt på shcenkelhjælpen, hvilket gør at min tøjlekontakt på banen er minimal. Vil helt klart prøve hackamore i skoven igen, og så mit Sprenger 3-delte på banen. tak igen 
     Min datters låne pony som hun har haft i 11 måneder har vi arbejdet rigtig meget med. Det skal siges at hun efter et salg som gik galt, og hvor hun kom hjem til avler igen, desværre havde fået sår på "sjælen"' mistet tilliden til at vi ville det godt og hun nød ikke at blive redet. Efter 1/2 års arbejde kom glæden og tilliden tilbage, men hun puttede sig stadig og ville ikke rigtig suge på tøjlen. Hun blev gennemgået af kiropraktor i feb. Dette hjalp umiddelbart et stykke tid, men langsomt tegnede der sig det samme billede, hun forsøgte at suge, men slog så fra, spændte op osv, fik kiropraktor igen i maj, det hjalp lidt, men der skete ikke nok fremgang. Ponyen har under hele forløbet været haltfri. Der måtte være andet galt. I denne uge blev hun så gennemgået, og det viste sig at hun har overanstrengelse i begge kodeled på forbenene!!! Hun er nu blevet ledbehandlet og skal undersøges om 14 dage igen. Så tror da faan at ponyen ikke vil bruge sig korrekt. Dyrlægen sagde at hun åbenbart er den type som bare bider smerten i sig, istedet for at halte. Suk Vi har aldrig haft mistanke om problemer med benene, men fremover vil jeg være hurtigere til at få en hest med sådanne symptomer undersøgt af dyrlæge.
Hvad skal jeg stille op med mit kræ på nu 5 uger, som ikke vil have grime på?? Jeg har forsøgt stille og rolig at give hende grime på, men hun flygter når grimen kommer for tæt på. Jeg kan godt få lov til at røre og klø hende, men kan hun kan høre grimen er hun den der skredet. forslag modtages.
det er vist de færrest der kan sige at de uden problemer har givet deres 5 uger eller mere gamle føl grime på. tror det er en naturlov, så tag du det bare roligt, brug en masser tid og hav tålmodighed.
Vores føl var heller ikke begejstret i starten. Og han er ret stor og stærk, samt at jeg har ikke lige nogen til at hjælpe mig hver dag. Så jeg lagde et træktov rundt om halsen på ham og nusse, klø og kradse på alle de gode steder. Og så kom grimen på stille og roligt. Han sprang lidt rundt i starten men fandt efter et par gange ud af, at han ikke lykkedes at slippe væk. og nu står han så fint og afventer. Ingen panik. Så tålmodighed og masser af nus, og så vedholdenhed. De må ikke opleve at det lykkes for mange gange at slippe væk. Så bliver de sværere og sværere at håndtere. Men samtidig skal det jo heller ikke være en skræk oplevelse.
Mit føl ville heller ikke have grimen på. Men så introducerede jeg den som en slags legetøj, følle fik lov at tygge, gnaske og hvad den ellers kunne finde på med grimen. Jeg hængte den på boksdøren så den kunne nå den og jeg havde den med ind hver gang jeg var omkring hoppen og føllet, lod grimen berøre hele kroppen i stedet for hovedet og der gik ikke mange dage før grimen ikke var farlig mere og den bare lige smuttede på uden føllet opdagede det.
Jeg er enig i at du bør gøre som klemme. Altså fremstille grimen som noget sjovt, og så stille og roligt "lege" den på føllet 
Jeg ville bruge klikkertræning og langsomt tilvænne føllet til grimen. - Ingen tvang, men lade den vælge grimen/legen selv 
Jeg passede 2 hopper med føl sidste efterår, hingsteføllet var knap 6 mdr, og havde ikke haft grime på endnu, det regnede ejeren da lige med at jeg klarede mens jeg var der   Jeg tog det rigtig meget stille og roligt! Han var jo en lidt stor dreng allerede, og meget fræk, og jeg boede alene i hendes hus med min 18 mdr gamle datter, og havde ikke "råd" til at ligge skadet i en hesteboks.. Nå, men det korte af det lange er, at det lykkedes, på under to uger, og helt uden stress. Kun grime på dog, ikke noget med at trække med ham. Hoppeføllet var kun 3 mdr, og rigtig sød, så efter få dage var hun i grime og snor til og fra folden, som en stor pige   (kunne lægge grime på, på folden, om aftenen når de skulle ind).
Hej med jer  Jeg har nogle spørgsmål, som jeg håber i kan svare mig på .. Jeg har i mange år, gået med drømmen om at ride military.. Jeg har derfor "lavet" mig en hest til formålet. Nu er jeg bare nervøs for at Cayenne bliver for høj. Hvad er det optimale stangmål for en military hest, hvis man gerne vil træne til de højere klasser ? Og hvad er de maximale mål? Findes der undervisere eller trænings samlinger for terræn-nybegyndere ?? Håber i kan hjælpe mig  Det er denne hest, jeg har avlet, som jeg gerne vil bruge til military, med mindre hun bliver for stor (hun er dog udelukkende ben, heldigvis): Cayenne, 2 år (BH Romanov/Sandro King/Zalmeco):  
hej hvis man skal ride ponygames hvor høj skal ponyen så være i forhold til min højde ( 158cm ) mange tak til dem der gider bruge deres tid på mig
er ikke ret store, med dine 158 vil en max kat 3 være ideel hvis eller din vægt er normal sådan nogenlunde. Men det rigtige sted og spørge er det sted du træner.
det er fordi jeg rider der hjemme og leder efter ny pony og gerne vil prøve noget nyt men mange tak for hjælpen pruhest
Hvor stor regner du med at den bliver? Hvad betegner du som de højere klasser? Umiddelbart kan ALLE heste jo gå military uanset størrelse og type, men ikke alle heste er militaryheste - hvis du forstår hvad jeg mener  Afstamningsmæssigt vil jeg mene at det er en noget tung dressurtype du har avlet dig. Dressuren er en vigtig del af military - men de skal jo helst ikke være for tunge. Træning kan gøre rigtigt meget uanset hvad hestemateriale man starter ud med, men noget materiale er mere skabt til bestemte discipliner end andre.
Tung type ??? Ahh .. Hun er meget ædel og og langbenet, og er bestemt ikke den tunge type - det er hendes mor bestemt heller ikke   Og så er hun bygget super godt til dressuren  Hun bliver nok omkring de 175 cm i stang, hvilket jeg synes lyder meget højt i forhold til military. Ved høje military klasser, mener jeg jo hele vejen 
Hej, Mere end størrelsen er det smidigheden, det kommer an på. Hvis en stor hest skal kunne passe sin skridtlængde ind i kombinationerne i terrænet, kræver det noget smidighed for at den kan forkorte sine skridt passende og samtidig springe rent over forhindringerne - og helst uden tidstab, som kan opstå, hvis der skal bremses alt for meget op. Det samme krav om smidighed gør sig gældende for en lille hest, der skal kunne forlænge sine skridt og bevare springkraften, men det er trods alt nok lettere. Hvis hesten er talentfuld, intelligent og smidig, kan jeg ikke se problemet. Det er da bare med at prøve og så med tiden målrette noget af træningen mod at lære hesten at indrette sin skridtlængde... Så ung som din hest er, ville jeg vente lidt endnu med at vurdere dens potentiale, da den sikkert er i relativt stærk vækst. Held og lykke med projektet! MVH Jette
Du skriver det er en romanov/ sandro king/ Zalmeco På din præs har du en cayenne af schade der er 2 år efter lundebakkegårds erste king/ romanov. Umiddelbart synes jeg den mangler blod. Det er ikke det samme som at de ikke kan gå, men det er lettere at holde en hest med fuldblod tæt på i form end en uden. Jeg ser ikke højden som et problem og der er alligevel tit så langt i kombinationerne i terrænet at de færreste får for tæt, så skal de da have trukket et ekstra ind. De fleste militaryheste ligger vel ligesom alle mulige andre topheste et sted mellem ca 165 og 170. Jeg tror det var annette taldorf der havde lavet lidt statistik på OL hestene i spring og de lå vist mellem 163 og 172 sådan frit husket. Når du skriver hele vejen, så er der MEGET andet det kræver end om den er for stor eller hvad der er det optimale. Det optimale er det der sidder imellem ørerne og det kan man ikke bare sådan lige finde. Da jeg købte militaryhest sidst kiggede jeg efter en springhest med meget blod som også havde tre gangarter jeg kunne leve med. Til de penge jeg havde var det svært at finde noget med nok spring og blod som også travede godt nok, så der gik jeg på kompromis. Jeg ville ikke turde ride derud på en der ikke sprang godt. De skal alligevel springe spring af nogen størrelse og specielt nogen bredde. Jeg har ingen idé om hvordan din hest springer, men afstmaningsmæssigt skriger den jo ikke højdespring. Med hensyn til at komme igang. Så vil jeg anbefale dig at melde dig til træning ved en af trænerne på de oficielle baner. Nu tror jeg nok du hører til på sydsjælland et sted. Der er både haslev hvor du kan ride ved enten mia hastrup eller nia ostermann. Eller i kalundborg hos Mikkel Jørgensen. Begge baner har man små spring som er gode at starte ud på. Jeg går ud fra at du vil igang på en anden hest end to'års. Den skal jo lige være redet til og sprunget lidt ind først.
Hehe - det er jo ikke NU at jeg skal i gang. Jeg kan bare godt lide at planlægge forud. Og det er kun Cayenne jeg skal ride. Men tænker hun er klar til at blive introduceret, stille og roligt, som 4 års (baby springene). Ja hun er efter Erste King, men da han ikke er kåret, var det nemmere for mig at springe hans far, så folk ved hvad der ligger i hende. Hun er dressurbetonet, men hun har faktisk en god spring teknik og jeg forventer mig meget af hende i springning også. Imellem ørene kan Cayenne helt sikkert være med. Man finder ikke en mere intelligent og cool hest, end hende 
springe = skrive
Du skriver at der skal være en masse fuldblod i hesten, helst. Men kommer det ikke an på træningen af hesten ? Ja de har vist sig mere udholdende osv, men en almindelig varmblod, kan vel også godt trænes op til at gå military på et højt plan?
Det er bare nemmere og man skal ride mindre på en hest med blod for at den har luft til turen rundt. Der er da masser af heste uden blod der har gjort sig fint. Herinde har vi Katjas Corvetten, som jo godt nok 'kun' gik 2* (Det ved jeg ikke om rækker når nu du skriver hele vejen), men den har da ikke en dråbe blod, ej heller at se til. Katja siger selv at hun brugte meget mere tid på at konditræne den end på dem hun har nu. Hun siger også at det var sværere at holde tiden. Dem hun har nu har ikke virkelig meget blod, men mere og er mere ædle i typen. Jeg tænker at der er flere ting i det. Blodet giver både ædelhed men også mod og vilje. Det kan man jo sagtens have uden og har man det er man nok godt nok hjulpet. Derudover giver fuldblod tit en økonomisk jordvindende galop. Heste der galopere meget dressuragtigt bruger flere kræfter på at tilbagelægge distancen end heste der galopere mere fladt derudaf. Det betyder jo også at heste der galopere meget op i luften skal være i bedre form for at nå rundt end heste der er mere økonomiske i galopen. Min sidste tanke om det er at jo mere man skal ride på dem for at få dem i form, des hårdere slider man på bentøjet og ryggen. Jeg tror på at heste har et eller andet antal km de kan løbe, det er måske nok ikke ens for alle og afhænger nok en del af hvordan de skal løbe dem. Men er man nødt til at ride meget på dem for at holde dem i form, så korter det antallet af år de kan være rigtigt aktive. En tungere hest belaster også forbenene mere i landingen end en let hest (Ligesom en tung rytter iøvrigt). Jeg ved intet om at vurdere toårs, så jeg vil ikke udtale mig om hvorvidt din er let eller tung eller bliver det. Det kommer jo også an på rytters evner og ambitioner. Jeg ved ikke hvad du mener når du skriver hele vejen. Det er ret få heste af dem de proffesionelle får i hænderne der nogensinde kommer til at løbe OL. Fuldstændigt ligesom i spring og dressur. De fleste har altså ikke hvad der kræves. Når hesten så skal trækkes med en amateurrytter under sin uddannelse, så sker det tit at de ikke får udnyttet deres kapacitet fuldt ud. Jeg rider jo ikke specielt stort i military, pt rider jeg 100 på den jeg selv er ved at uddanne. Det er svært at uddanne dem i så mange ting samtidigt og 100 cm er bare ret meget større når det er i terræn end på banen. Jeg kom fra ridebanespring (op til 145 cm internationalt har jeg redet) og tænkte at det ikke kunne være så svært at ride sådan noget military, selv til OL var springene jo aldrig mere end 130. Jeg er blevet klogere og tror i dag at jeg skal være glad om jeg nogensinde kommer til at ride 2* på noget af det jeg selv skal uddanne. Dressur og spring skal nok gå, jeg har lavet en del heste der sprang Mb selv og dressur får jeg meget undervisning i. Men terræn er sværere på en eller anden måde, det er ikke til at beskrive så man forstår det førend man har prøvet at ride det.
Dressur og spring er ikke noget problem - men jeg kan jo af gode grunde ikke sige noget om terrændelen   Jeg får jo nok erfaring med tiden, og så skal jeg naturligvis have en masse undervisning. Jeg sætter mig jo ikke bare op på en terrænbane og tror at jeg kan klare det hele selv  Jeg tænker at det vel også trækker en hel del ned, med en flad galop i dressuren, så en mellemting er vel at foretrække, så alt ikke bare afhænger af terrændelen. Jeg tror bestemt ikke at man slider på sin hest, hvis man rider forsvarligt og sørger for en god grund uddannelse og grund kondi igennem hele ridekarrieren. Jeg glæder mig i hvert fald til at jeg skal igang.
Enten tror jeg du misforstår mig, eller også bliver vi nok ikke enige. Man kan efter min bedste overbevisning ikke lave noget i denne verden uden at en eller anden form for slid finder sted. Uanset hvad gamle mennesker har brugt deres liv på så vil de have lidt nedbrudt brusk rundt omkring. Det er klart at overtræning kan føre til for tidlig slid (både hos heste og mennesker), men slid det er der altså. På en hest der er 'dårlig' til at løbe, vil man skulle lave langt flere intervaller langt oftere for at holde den i form og kunne ride stærkt nok. Intervaltræning som jeg bruger det og som mange andre er træning på grænsen af hestens ydeævne, det er altså hårdt arbejde uanset hvordan man så placere sig på ryggen af den og hvilket underlag man gør det på. Jeg tror sagtens man kan gøre det hårdere ved at ride på asfalt, men jeg tror det er svært at undgå at lade det være hårdt arbejde da man jo er interesseret i at hesten yder på 80% af sin max puls. Jo flere gange jeg skal op på den puls, des mere skal jeg slide på benene under hårdt arbejde. Tilsvarende vil en hest der vejer 650 kg frem for en der vejer 500 også skulle flytte mere vægt samt vil lande med MANGE flere tons på forbenene både efter et spring og hver eneste gang den springer fremad i galoppen. Jeg snakker altså ikke om slidgigt i en alder af 6 i et bestemt led som følge af forkert træning. Jeg snakker om at havde jeg 100 heste som jeg alle trænede så de kunne løbe lige stærkt lige længe, så ville jeg skulle ride færre timer i gennemsnit på de ædle af dem og dermed ville jeg slide dem mindre så de ville holde længere i de store klasser.
"Jeg tænker at det vel også trækker en hel del ned, med en flad galop i dressuren, så en mellemting er vel at foretrække, så alt ikke bare afhænger af terrændelen." Jeg er ikke military rytter, men jeg er temmelig siker på at det netop er i terrændelen at fårene bliver skilt fra bukkene. Jeg er overbevist om at det er meget nemmere at pynte lidt på dressuren hen af vejen.
Vil give Line og Ann helt ret. Dressuren i military har som jeg har forstået det ikke de samme fordringer som alm dressur. Jeg vil personligt hellere have en hest som har overskud og økonomiserer sin galop i terrænnet, men hvor jeg skal kæmpe mere med dressuren. Men det er på det niveau jeg rider nu. Altså cnc1*. Havde jeg "kun" ambitioner om at ride 90 og 100, og hente præmier der - så købte jeg nok en dressurhest som var glad for at springe  I de lavere klasser er dressurhestene ofte øverst på sejrsskammelen. Jeg har vundet en enkelt cnc90. Dette skete efter at jeg lå nr 7 efter dressur og spring. Men i terrænnet var tiden så stram - at samtlige "dressurheste" faldt fra. Tror vi var 3 ud af 30 som nåede tiden. Der var jeg glad for de 50% fuldblod, som gav mig en ret uventet sejr 
Jeg vil ikke give dig ret mht dressur og fordringer Ditte-Katrine. Jeg vil give dig ret så langt at dressuren i military dressur programmerne har andre "bemærkninger" at følge end et standard dressur program. Jeg vil også give dig ret i at lydighed, smidighed og taktfasthed er noget der dominerer military dressur programmerne mere end måske lige gangarter mv., MEN dertil og ikke længere   Jeg får altså nogenlunde de samme % om jeg starter military eller dressur stævne... I de klasser jeg rider er dressurhestene STADIG øverst på skamlen, det er ikke fuldblodsne der vinder der... måske vi bare ikke rider de samme stævner =) Men jeg vil samtidig give dig ret i, at de helt rene dressur musser som ikke kan lave et ordentlig spring, eller løbe nogenlunde, selvfølgelig ikke vinder klasserne på 1* niveau. Ingen af mine heste er mere end godt 30 %, men jeg har bestemt til dato endnu ikke oplevet problemer med tiden.. Det er blandings hestene jeg møder på skamlerne rundt omkring på min færden - og nej det er naturligvis ikke de store tunge typer, men heller slet ikke rene eller halvblods alene... Min ideelle militaryhest er en SPRINGHEST som kan lave et stort og godt spring nok til, at jeg ved at den ikke som udgangspunkt springer 5 cm for lavt og hænger i springet når den bliver træt, men som er modig nok til at gå gennem gennemslag og sætte af hver gang selv hvis jeg gætter forkert. Den skal være forsigtig nok på springbanen, men samtidig modig på terrænbanen. Den skal have vilje og hjerte til at nå mål, mere end nødvendigvis blod. Har den derudover både blod og gang, så tror jeg den er for dyr for mig at købe   For mig har mlitaryhesten ingen korrekt størrelse, andet end hvad der passer rytteren, og sålænge galoppen er tilpas stor nok til at nå frem på afstande, men samtidig let kan afkortes til de sværere kombinationer og vendinger... vh. Helena
Nu har jeg lige forsket lige i Cayennes stambog og kan se at Mors, morfar (Zalmeco) er 41.02 % fuldblod. Og Fars, morfar (Jetset-D) er 35.9 % fuldblod. Jeg har så ikke lige hestedata, så jeg ved ikke om romanov besidder nogen forædlings del, men så er der da også blod i Cayenne 
Som jeg selv har skrevet tidligere, har min som er avlet 50% fuldblod/50% springhest, nok også lige rigeligt med blod, og når den skal sættes i fol er det bestemt ikke fuldblod jeg søger mere af  Jeg syntes ikke at jeg har skrevet at det er ideelt med MEGET blod, blot at jeg foretrækker at der er noget, og med det også forstået at hesten ikke er for tung. Tung kan måske lyde meget negativt om en hest. Det jeg tænker er blot at dressurhestene i dag er noget bredere end de var førhen. Jeg tror jeg har formuleret mig forkert mht. fordringer. Min pointe var at der på nogle punkter bliver lagt vægt på forskellige ting i alm dressur og military dressur.
Hej. Jeg rider udelukkende ture i skov mm. og bruger Endomondo til at følge hvor langt vi egentlig rider. Så kom jeg til at tænke på - af ren nysgerrighed - er der nogle af jer der rider dressur på bane, som nogensinde har brugt Endomondo, så i ved hvor mange kilometer det egentlig bliver til, når i træner dressur mm. på banen? Jeg skal ikke brgue det til noget som helst, det kunne bare være sjovt at vide, hvor langt i kommer "omkring" på banen 
Mange tak for svar, det var også deromkring jeg gættede på 
... redet med løbeuret, men min mand bruger det ofte, når han kører, og i et almindeligt træningspas kan han snildt køre 9-10 km på dressurbanen (en kørebane er 40x100 m) - så det bliver da til noget  Hilsen Sif
Også tak til dig  Hvis du har en smart-phone, kan du bare bruge Endomondo - gratisversion, meget enkelt.
Hej. Jeg brugte Endomondo sidste forår, da jeg red på bane med jævne mellemrum. Det blev aldrig til mere end 4 km. Det var selvfølgelig også en unghest, så det meste foregik i skridt på ridebanen og det var sjældent mere end 25- 30 minutter. Heidi
Jeg testede igår at se hvor langt vi red - satte gps'en igang efter vi havde skridtet varm og stoppede den igen inden vi skridtede af. Red et kort og let pas, incl. 5-7 små hop = 4,8 km på 20 minutter. Dog var det ikke på en lille bane, men på en stor grässpringbane.
-Dette er måske lige et lille sidespring, men jeg har lige hentet den smarte app. Har I bare mobilen i lommen når I rider så?  Den virker da smart med alle de muligheder og forskelige sportsgrene 
Ja , du starter den bare og lægger den i lommen og så afsted afsted   . Den er nemlig smart.
Y - bomme 180* vifte - bomme (5 stk) 360* vifte - bomme (8 stk) / - Bom (til at træne vigniger over) -*-*-*- - bomme til slalom Har jeg glemt nogle ? (øvelser både fra jord og ryg) Dertil kommer hævning af bomme, gangarter osv. 
Hvis Cayenne's mor har 25,6 % forædlingsblod og Cayenne's far har 30,3 % forædlingsblod - hvor meget har Cayenne så ?
Kan det passe at Cayenne så har 27,95 % blod ?
Jytte og Ulla Langschwager på Sønderskov i Aabenraa har et kursus om sommeren hvor du kan snuse til military. Jeg har selv redet military og det vigtigtste for mig er at man kan STOLE på hesten i terrænet. Jeg ville ikke springe faste forhindringer på hvilken som helst hest. Dengang red vi også landevejsridt og har været ude for at skulle ride forbi en indhegning med vildsvin...det tænker man ikke lige over når hesten er ligeglad - men det modsatte kan også være tilfældet   . En god galop hvor hesten når langt er også vigtig og at de vil gå igennem/springe i vand. har du redet military før? Det er altså noget helt andet end ridebanespring med dybe landinger! Prøv evt. at gå ture i naturen hvis du har lidt bakket terræn og "vandhuller" med en longesnor og se hvordan hesten reagerer. Denne bog kan du evt. prøve at læse - der er gode tips i den: ISBN-13 978-87-14-28115-1 1981, 1. udgave
Jeg har sprunget lige terrænspring før i tiden (dybe spring, store træstammer, traktordæk, banket osv), og jeg elskede det  Hesten er vant til vand og ja .. alt hvad man kan vise hende. Jeg har dog skrevet en mail til haslev, om jeg kunne komme med hende og introducere hende for forhindringerne fra jorden af. Altså bare lade hende snuse til tingene  Så alt forarbejdet er i orden   Hesten er helt cool og jeg er sikker på at hun vil blive genial med hensyn til tillid. Jeg jeg kan jo aldrig vide noget med sikkerhed, før jeg sidder på ryggen af hende, og føler hun ikke for military, så er det selvfølgelig ikke military hest, hun skal være 
Det er svært at give opskriften på den perfekte militaryhest, men min erfaring er at "det er det mellem ørene" der giver den sørste forskel. Du vinder sjællendt en præmie hvis du ligger sidste efter dressuren. Men det hjælper heller ikke noget at vinde dressuren og så ikke nå længere end spring 3. Jeg vægter derfor spring egenskaber over dressur, men sjovest er det da hvis den kan begge dele. Med hensyn til fuldblod og ædelhed - jeg tror der er monster stor forskel på hvad der kræves for at ride 1/2* som os her i tråden forsøger os med, og så 4* (OL) hvilket jeg tænker du mener med at gå hele vejen? Men det skal jeg ikke gøre mig klog på, jeg har ikke redet 4*... Endnu 
Jeg har heller ikke redet 4*, men til gengæld har jeg redet rigtig mange heste, der har gået 4*. Fællesnævnere: effektiv galop og et helt særligt temperament. Ingen af dem havde/har bevægelser som en dressurhest eller for den sags skyld teknik som en super ridebanespringer. Jeg har set rigtig mange heste nå til 2* og 3* med gode dressurevner, men mangler forsigtigheden i benene på tredjedagen, så er det bare for ærgerligt at have brugt så langt tid på deres uddannelse. I prioriteret rækkefølge: temperament, galop, spring, dressur. Mvh Sisse
Nå ja - angående størrelsen, så tror jeg ikke du skal være bekymret. Størrelsen har varieret fra omkring 160 til midt 170'erne. Jeg tror ikke at størrelse som sådan betyder noget mht. evner, men måske mht. holdbarhed.
Kan man hente den til alle mobiler og hvor kan man hente den??
Øv, det kan jeg ikke få på min mobil. Det var da træls 
Hej alle sammen. hvad mener i er vigtigt at få trænet ridemæssigt hos en unghest på 4 år? Den kan sagtens styres rundt og så vidt jeg ved også rides i alle tre gangarter. Jeg skal hjælpe en af mine venners datter med hendes ny indkøbte pony og vil gerne være helt sikker på ikke at glemme noget. Det er efterhånden lidt tid siden at jeg trænede ungheste sidst så er lidt bange for at min hukommelse har svigtet mig. Ponyen og datteren skulle jo gerne få så meget glæde af hinanden som muligt. Hvilke ting ville i ligge vægt på den skal kunne? Mvh Anja.
Når jeg træner ungheste, er min 1. prioritet altid lydighed. Hesten skal kunne gå frem, stoppe og dreje - først i skridt, og senere i alle 3 gangarter. Jeg lægger vægt på, at den responderer på hjælperne med det samme og stabilt. Jeg lægger i denne fase ikke særlig vægt på øvelser eller form udover, at jeg ikke vil have, at hesten skal gøre noget, jeg senere skal rette den i. Når dette fungerer på ét sted (fx. i ridehuset) så skal hesten lære det andre steder. På udendørs baner, på andre baner, ude på ture. Turene starter for mig med at ride rundt på ejendommen, i starten med en hjælper. Senere forlænges turene og udfordringerne på turene. Når hesten er lydig og stabil fokuserer jeg mere på form og øvelser - og her vil uddannelsen være afhængig af, hvad hesten skal bruges til. Alle heste skal løsgøres, kunne rides frem og ned og samles som et grundlag for at være rideheste. Men hvis hesten skal bruges til springhest, så vil jeg selvfølgelig gøre meget ud af lydighedstræning og lethed på springbanen, det vil jeg ikke fokusere så meget på, hvis hesten skal være dressurhest og så fremdeles.
Mange tak for svar. Det er et meget brugbart svar du har givet mig. Tak for det.  Det med at den også skal kunne det hele på tur havde jeg faktisk glemt at tage med i mine overvejdelser ang dens træning, så tak for den påmindelse. Hvis der er andre der vil komme med deres bud er i meget velkomne. Mvh Anja
hej. er der nogle der ved om man kan få undervisning af maria fra blue hors og hvor. ved ikke om man kan køre ud på blue hors bor 5 minutter væk fra blue hors. håber der er nogle der kan hjælpe. hilsen helle
Hejsa En af mine venner fik undervisning af Maria på Blue Hors, han er konkurrencerytter. Det var en skide god træning, men hun kræver meget af folk......Altså man skal knokle for hende, for tror ikke hun vil spilde sin tid på "hyggeridning" Men hvis du kan skaffe hendes nummer, så prøv da at snakke med hende!! Har altid synes hun var rigtig flink...
mange tak for svar. det kan jeg godt forstå hun ikke vil. det passe mig fint. jeg må prøve og finde hendes nr et sted.
Min 10 årig hoppe som jeg har i de sidste 6 år trænet op til LA dressur har lige pludselig nægtet at samarbejde i går. Og jeg var fuldstændig hjælpeløs. Vi rider i stor ridehal hvor nogle gange i mellem hun er "bange" for visse steder, på det sidste er det et hjørne ved siden af entreporten. Vi rider langs væggen til højere og da vi nærmer os dette hjørne og entreporten begynder hun at stoppe op, stivne, kigge der, putte bagdelen ind i midten. Ligemeget hjæleper det: jeg bøjer hende til midten, hun får smæk med pisken, jeg bruger schenkler med spor. Hver gang er det det samme og især er det værst i galoppen. Til sidst hun starter at nægte at nærme sig dette sted lige fra midten af denne 60 m lange ridehal og ikke reagerer til noget som helst. Ligesom hun sagde "Jeg vil ikke og hvad kan du gøre?" Til sidste skridter jeg hende, hun har næsten ingen reaktion i dette hjørne. Til sidst slutter vi med øget trav og hun får sukker. Jeg har aldrig nogensinde (og jeg har redet i 20 år) oplevet denne følelse at man har ingen magt overhovedet over sin hest. Nu er jeg næsten bange for at ride denne hest igen for hvad skal jeg gøre med hende hvis hun får sådan et anfald igen. Har I nogle ideer el. lignende oplevelser?
Hej. jeg kender godt til dette engang imellem med min parthest. Altså med at den ikke vil samarbejde, men det er fordi at jeg forventer for meget af mig selv og hesten. Og så bliver hesten stiv, og vil ikke samarbejde... Men får du undervisning? hilsen Pernille.
Jeg har en araber/dansk varmblod. Når jeg ridder galop er det som om han har det skævt, som om han skal se hvor han ridder? og det er kun i galoppen:O i skrid og trav er der intet problem hvad skal jeg gøre??
der er mange muligheder, men den første jeg ville tænke på er at du sidder forkert i gallopen - hvis ikke er det formentlige en spænding i nakken eller ryg, det kan være en gammel skade.
Okay. Men det er dog blevet bedere.
tjekket tænder? Vi havde samme problem med en vallak, og det var tandspidser
Ja det lyder måske som en ide:-)
Du burde nok også få den checket af en kiropraktor. Ligger sadlen som den skal og er det checket af en fagperson?
Hej Pernille Ja, jeg får undervisning hver anden weekend, denne gang var det i lørdags, og hoppen prøvede at gøre det samme men hun opgav det ret så hurtigt efter jeg har bøjet hende der til midten - som om jeg lavede en skulder-ind. Jeg er godt klar over at hun gør dette når vi arbejder i trav aller galop, når vi skridter er hun lige pludselig ikke "bange" mere.
Det handler om indstilling, din og hestens. Tillidsøvelser er godt så hesten stoler på at du beskytter den mod det fæle hjørne eller hvad den nu er bange for. Når den pludselig ikke vil samarbejde kan det være at den ikke synes det i laver er lige så morsomt som du synes. Og da slet ikke hvis den får med pisk og sporer når den er bange for et eller andet, som du erfarede hjælper det sjældent alligevel. Så i gang med jordarbejdet og gå ture evt løsspringe osv. Husk hesten er din makker ikke en sportsrekvisit. Når nu du giver den sukker, husker du så at børste dens tænder   Heste kan godt få huller i tænderne så det er ingen joke, giv den hellere et hestebolche uden sukker. Vh Charlotte
Problemet er, at hesten er slet ikke bange, det er bare en undskyldning for den at den lader som om hun er bange. Tak for raadet mht sukker, jeg vil proeve at boerste taender paa hesten fra nu af 
Du skal slappe HELT af....og lade være med at gennemtvinge en situation du alligevel ikke har kontrol over.... Det stikker mig voldsomt i øjnene at du udtaler: "Ligemeget hjæleper det: jeg bøjer hende til midten, hun får smæk med pisken, jeg bruger schenkler med spor." Det er IKKE den rigtige måde at få en hest til at samarbejde på.... Hendes konfliktadfærd kan ha' et hav af årsager - og du som rytter er nødt til at finde ud af hvorfor hun pludselig reagerer som hun gør. Et hjørne i ridehuset er ikke konfliktadfærd, men et udtryk for ringe ledelse eller smerte ved at stille sig korrekt på den volte. Hvordan reagerer hun hvis du longerer hende i det "problematiske hjørne"? Hvordan reagerer hun hvis du rider den anden vej? Går hun frit, afslappet og uproblematisk når du laver de samme drejninger/øvelser i den anden ende af ridehuset? Under alle omstændigheder kan du ikke forvente at få et positivt resultat af at bruge pisk og sporer.... KH:)Annette
Måske var det interesant for dig at læse /lære noget mere om heste og deres hjerner. Altså at en hest f.eks kun kan være til stede i nuet. Dvs den kan ikke "lade som om den er bange". Den er enten bange... Eller også er den ikke. Punktum. Det kan godt være DU mener den ikke bør være bange. Men det ændrer jo ikke det faktum at hesten er bange. Hvis det var et barn der var bange for at svømme, ville du så tvinge barnet under vandet, f.eks holde det fast nede i vandet, slå det, sparke det ) med sporer) tvinge dets hovede til siden for at få det ned i vandet? Det håber jeg ikke    Hvis nu barnet er vant til at svømme, men denne dag har det mærket nogen ubehageligt i vandet, og måske fået en fiks ide om at der kunne være noget farligt i vandet, en bakterie, en fisk, what ever.. Ville du så stadig tvinge barnet ned i vandet? Jeg tænker det giver mere mening hvis du tænker hesten som et barn. Uanset hvor gammel hesten er  ( PS: Nogle gange virker tricket også hvis man har en besværlig kæreste, altså at lade som om han er et barn)   
Mit gaet er: "det er et godt sted for mig at lade som om jeg er bange for det saa jeg kan goere hvad jeg vil" Det skulle jeg maaske har gjort den dag Hun kigger lidt men ikke mere Ja, det goer hun
StaldShamrock hvad skulle jeg saa har gjort hvis hun var rigtig bange selvom hun har dage hvor hun er ikke bange og selvom hun er ikke bange naar hun skridter der
Der er ikke 1 men hundredevis af gode løsninger. Jeg bryder mig desværre ikke om at forsøge at forklare på skrift hvad jeg ville ha gjort, for det ville kræve at jeg så hesten imens. Jeg kigger på en hest/rytter og ser om jeg kan finde ud af hvad der "tricker" adfærden, og agerer så herfra. Du beskriver at hesten godt kunne skridte på stedet. Det får mig til at tro at du selv er kommet med en spænding, eller at hesten er blevet bange for dine sporer/pisk,tøjletræk og derfor er begyndt at spænde mere og mere op for hver gang.. Der ligger en tråd under træning, noget med: min hest er bange for hjørnerne. DEr er rigtig mange GODE eksempler forklaret, altså hvad man som rytter kan gøre. Det er aldrig sjovt bagefter at sidde og indse at man nok har gjort situationen værre.. Men det er bare rigtig godt gået af dig at du er fortvivlet over situationen og er gået herind og har søgt hjælp. Er ret sikker på du kan læse en masse af de mest "normale" situationer og blive inspireret til at handle anderledes næste gang. Pøj pøj med det
Her var den  Håber du kan finde de gode indlæg der giver mening, og vil springe over de indlæg der mener at man bare skal " tvinge hovedet under vandet", for så " lærer den det nok". Sådan er jeg selv blevet opdraget og det gir sku for meget bøvl *G* Meget nemmere for begge parter at motivere parten til at gøre det man ønsker, fremfor at tvinge.. ISÆR når man træner 500 kg hest 
Du skal arbejde med at styrke båndet mellem dig og din hest. En hest der har fuld tillid til sin rytter og bliver behandlet ordentligt samt har det fysisk godt, vil gå langt for at overvinde sin frygt. HVad vil du gøre, når du kommer ud på stævnepladsen og den gør det samme inde på banen? Der går det jo ikke at piske hesten foran dommeren vel? Du må aldrig behandle symptomet, men du skal behandle årsagen. Arbejd fra jorden med små signaler. Koncentrér dig om dit eget sind og attitude overfor hesten. Træk den igennem hjørnet og gør det nemt for den. Leg med den, gå ture med den. Du skal selvfølgelig også være sikker på, hesten ikke har ondt nogen steder.Heste med fysiske skavanker kan have øget tendens til at se spøgelser eller være modvillige. Du må ikke piske eller sparke din hest. (Prøv at byt ordet 'hest' ud med 'hund' eller 'kat' eller 'barn')
Jeg har en hoppe der også kan have dage hvor den bliver bange for et hjørne, den ene dag var vi lige kommet ned i hallen og begyndt at skridte da en lille fugl satte sig på barrieren ved det ene hjørne, hun synes det var farligt laaang tid efter, det værelset jeg kan gør ved min hoppe i disse situationer er begynde og sparke og slå så forstærker jeg bare hendes angst. Jeg rider og lades som ingen ting drejer ind over midten lige inden jeg ved hun begynder og spænde op langsomt kan jeg så ride længer og længer ned mod hjørnet for til sidst at kunne ride helt ud i hjørnet uden spændinger.
tak for denne link og alle jeres raad. Det ligner fuldstandig mit problem for jeg har ogsaa provet sidste aar at vaenne hoppen med hjoernet med en spandfuld af gudbidder - stoppede hende der saa hun kunne spise lidt. Som sagt ligemeget hjalp det.
Efter hvad jeg læser, lyder det også til problemet er blevet forstærket pga. misforståelser.. Hvis hesten oprigtigt er blevet bange engang nede i det hjørne og du så har gennemtrumfet den skulle derned med magt (pisk og sporer), har du forstærket dens angst.. Konklusion: Hesten bliver bange og mærker efterfølgende smerte, så må der bestemt være noget om at det hjørne er farligt.. Efterfølgende kan den godt huske episoden fra sidst, så selvfølgelig spænder den i det hjørne, for der var virkelig ubehageligt og være.. Istedet skal den roses, roses for hver skridt den tager mod hjørnet.. Du skriver, den sagtens kan gå derned i skridt for løse tøjler, start der og øg det efterhånden med luntetrav for løse tøjler.. Når hun slapper af der, kan du tage en lille smule mere fat osv.. Det vil nok tage et par dage, men så har du også fjernet problemet.. Men vær altid opmærksom første gang, om det er fordi hesten bliver bange eller fordi det er noget andet.. Man må aldrig "straffe" en hest, hvis den er bange, der skal man derimod, give den den tryghed, så den kan finde ud af det slet ikke er så farligt alligevel.. Hvis det modsatte sker og man får straffet den når den er bange, mister hesten noget af den tillid den havde til en som rytter og derfor vil den altid spænde i det hjørne, for hvad kan hjørnet eller rytteren nu finde på af ubehagelige ting.. Håber det gav lidt mening..
Jo mere pres du lægger på din hest ved det sted, jo mere lærer du hesten at det virkelig er et ubehageligt sted, for bliver presset og korrigeret med piskken og det hele. Mht at hesten gerne vil skridte forbi er måske fordi, der er mindre pres her. Jeg har prøvet flere heste, som var sunde og raske, men som havde lært af deres ryttere at visse steder var ubehagelige pga. for meget pres. Jeg starter altid med at gå til det "farlige sted" og bare lade hesten slappe af og blive nusset. Hver gang vi kommer til stedet først i skridt stopper jeg og lader hesten slappe af og roser for løsetøjler. I det øjeblik hesten traver kort forbi eller blot hen til stedet, stopper jeg og giver hesten fri for den dag. På den måde ved hesten at alt pres forsvinder på lige det sted og det ubehagelige sted bliver nu til det bedste sted, hvor hesten så gerne vil hen. Til sidst (efter nogle gange) rider man rundt som intet var sket. Jeg har anvendt dette på både meget dominante hopper og mere rolige heste og det har altid hjulpet mig. Se det lidt fra hestens side. Den ønsker jo bare ros og at slippe fra pres og ubehagligheder. Og husk at man aldrig kan have kontrol over en hest. Det gælder om at få den til frivilligt at ville det, du gerne vil have den til og ikke kontrollere den til det. Held og lykke
Galoperer du en hest, der er så bange??? Den gangart, hvor de udskiller mest adrenalin? Du skriver, det er FØRSTE gang, du har oplevet det. Det er flot! Jeg oplevede det hver dag! Med min halv psykopatisk, nervøse hest. Så bare tag det stille og roligt.  Så jeg er vant til det, og man må ikke straffe en hest (pisk som du skriver), når den er bange!! På den måde er jeg aldrig kommet hjem. Hesten bliver langt værre! Kun ved at insistere, stille og roligt, har jeg fået hesten med hjem fra skovturen, når den troede, den skulle dø. Og var ved at løbe folk ned i ridehallen. Jeg har prøvet alt. tro mig. Det eneste, der hjalp (glem de gode råd fra eksperterne). Du rider rundt, først laaaaangt fra det farlige. Du får pulsen NED på hesten, hesten "glemmer" det farlige. Så rider du LIDT tættere på. Måske en meter. Du får pulsen ned igen. Du rider 1 meter tættere på, hesten tror først, den skal dø, men vænner sig til det, pulsen ned igen. Til sidst er du helt henne ved det farlige. Og pulsen er nede! Hesten har opdaget, den står ved det farlige, uden at være bange- Jeg har trænet MANGE heste på den måde, og alle har det virket på!! Jeg har lige set på youtube, at min måde at træne på, er den måde, de træner politi heste på. Men det vidste jeg jo ikke. Jeg vidste bare, at det VIRKER. På ALLE! Men du kan kun gøre det, hvis du tænker TRÆNING. Og ikke er sur, og jeg mener slet ikke sur! Men meget tålmodig og insisterende på en 100% rolig måde.
Dette er Silas og min historie. (Advarsel! Meget langt) Efter en del år som hesteløs skulle det nye ridedyr indkøbes. Nu havde vi jo endelig fået vores landejendom og hestedrømmen skulle derfor genoptages. Min smukke ifolede Zetten havde jeg allerede købt, og hun stod hos naboen. Så manglede jeg jo bare en død stabil konehest, der dog heller ikke måtte være for kedelig ;-P . Så jeg fandt Sila. En 15 års stor varmblodshoppe. Jeg var ude og prøve hende et par gange på banen, hvor hun var lidt frisk, men styrbar og følsom for hjælperne. Vi var også en tur i skoven, hvor hun bare var super god og stabil trods et par år som foldbums. Så jeg havde ikke de store bekymringer med at sige ja efter dyrlægetjek (selvfølgelig). Den store dag kom hvor begge damer skulle hjem. Og der gik det hele glat med at introducere dem. De er begge førerhopper, men Zetten tog føringen de første par dage. Men så kom der en brat omvæltning. Sila blev voldsomt stresset og aggressiv. Hun ville ikke spise og var enten meget udadreagerende (læs; tromlede mig ned ved at gå ind i mig, truede med at sparke efter mig, hvis hun skulle trækkes ud af folden først, generelt overså alle mine forsøg på at give signaler) eller også blev hun helt fastfrosset og gik på standby med et dødt udtryk i øjnene. I ingen af situationerne kunne jeg trænge igennem og jeg ventede egentlig bare på: Hvornår eksploderer hesten helt? Al håndtering uden for stalden foregik med hovedtøj, hjelm og pisk. Jeg var alvorligt bekymret for min egen sikkerhed og ligeså var husbonden. Jeg måtte endda skille hopperne ad, da Zetten nærmede sig termin og ikke var gesvindt nok til at undslippe Silas flyvende bagben. Til begge hoppers frustration, da de jo stadig ikke kunne undvære hinanden. Min verden var knust. Det var slet ikke det jeg drømte om. Og jeg oplevede for første gang at være bange. Sådan rigtig bange for en hest. Mine evner kom til kort her. Jeg var rusten og inkompetent. Det har jeg aldrig prøvet før. MEGA nederlag! Tanken om at kontakte sælger om et evt tilbagekøb eller at få hende solgt eller i sidste ende slagtet var oppe og vende mere end én gang. Jeg havde slet ikke lyst til at forsøge at få det til at fungere. Jeg kunne slet ikke lide hende mere. Men jeg kunne ikke få mig selv til at gøre det alligevel.. Jeg fik mandet mig op til komme ud og ride lidt på hende, for det var faktisk dér, hun var mest modtagelig. Problemet var bare at komme op på hende først   . Det krævede lidt hjælp. Opsadlingen inde i stalden var problemfri. Men hun ville dæleme ikke stå stille! Og masede frem ligegyldigt hvad. Godt manden er stærk og kunne svinge mig op i farten. Naboen kom og red små ture med mig. Og ellers red jeg ture af 5-10 min på vores egen jord. Longering var et no-go i starten. Hun trak helt af med mig eller snurrede rundt og løb igen. Det stressede hende alt for meget. Jeg begyndte at træne lydighed inde på staldgangen. Frem, stop, bakke, til siden osv osv. Bare for at skabe en lille my af succes følelse. Så kom vi til indparkering, bare inde i stalden. Masser af gulerødder. Mit nye hemmelige våben. Det kunne hun ikke stå for. Så efter 5 trænings dage begyndte hun at forstå, at det ikke var ubehageligt, når nogen steg op. Ingen trækken i ryggen, fordi jeg trådte op i stigbøjlen. Lykkefølelsen var KÆMPE, da det lykkedes at komme op på hende uden stress. Men det var stadig op af bakke. Der var stadig dage, hvor det bare var en kamp at styre hende. Jeg må jo tilstå, at hun fik et par "hilsner" af pisken i ren og skær afmagt, når hun skubbede rundt med mig (dinglende i træktovet/longen). Og jeg er ikke en lille spinkel sylfide   . Men hun er meget stor og stærk. Sådan gik der tre måneder. Og jeg var træt og tvær over situationen. Zetten nedkom med et fint hingsteføl og efter knap 2 uger var de hysteriske over ikke at gå sammen. Meeeen.. Agh det var svært at lukke leddet op. Hvad med lille følle? Men mine bekymringer blev gjort til skamme. Det var lige som om de tænkte; Endelig fattede du det! De blev hjerte veninder og pludselig nussede de hinanden. Sila faldt helt til ro. Ingen sparken eller truen. De drak af samme kar, spiste af samme bunke hø og følle måtte alt. Selv stikke mulen i Silas krybbe i skuret. What!?? Og ikke nok med det. Sila ændrede opførsel over for mig. Hun virkede til at nyde ridningen. Jeg kunne trække for løst tov i grime og bare holde venstre hånd oppe, hvis hun gik for stærkt og begyndte at gå ind foran mig. Hun opsøgte mig for at blive kløet og nusset. Hvor hun før ellers viste reseverethed og ligefrem irritation. Jubiii.. Jeg havde trængt igennem og var blevet accepteret som fører, leder, kald det hvad du vil. Hun turde i hvert fald stole på mig til at vise vejen. Nu har jeg haft hende i godt 4 måneder. Og alt ser pludselig lysere ud end for 2 måneder siden. Jeg har fået den hest, jeg købte <3 Det har været en kæmpe udfordring. Og puha det har ikke været nemt. Slet ikke for Sila. Hun bliver aldrig solgt igen. Hvad, der gjorde udslaget, som fik hende til at slappe af, ved jeg ikke. At de blev 3 i flokken? At jeg blev ved med at insistere? At de var adskilt i knap 4 uger? At hun blot faldt til? Who knows.. Vi har fået det til at fungere trods en hård start. Jeg overvandt min frygt for hende. Så selv om hun stadig kan få en "hjerneblødning" i ny og næ, så skræmmer hun mig ikke længere. Sila-pigen er kommet for at blive.. og lige et par billeder af damen.      
Jeg tror, at hesten fik kronisk stress af at flytte. Det er en tilstand, hvor hesten bliver ved at være stresset (modsat hvis den ser noget, den her og nu bliver bange for, og så falder til ro igen efter 2 minutter) - og ikke kan komme ud af stress-tilstanden. Den er konstant på vagt, kan glemme at spise, og bliver måske tilbøjelig til at bide og sparke i selvforsvar. Mange heste udvikler også stereotypier eller andre adfærdsforstyrrelser. Det kan fx. ske, hvis hesten kommer fra et større sted, til et sted med kun én anden hest. Så er de kun 2 heste til at holde vagt døgnet rundt, og det kan føles meget skræmmende for visse heste. Det omvendte kan også være tilfældet, at hesten kommer fra et lille sted, og ikke kan kapere et stort sted med heste, der går i alle retninger hele tiden. Det er virkelig dejligt at høre, at du har beholdt hende og fået det til at fungere. Du har også gjort det, man KAN gøre. Give hesten tid, og tilvænne den til omgivelserne og det, den reagerer mest på og sætte kravene ned. Tillykke med din (nu) dejlige hest  .
Hvor var det godt, at du "kæmpede" på hestens vegne. Og hun ser rigtig dejlig ud  Min søde og glade islænder oplevede også stress af at flytte. Ikke som din, men alligevel ikke til at tage fejl af. Hvis jeg må give dig et godt råd, så synes jeg du skal give din hest en kur af MikroVital fra Hippolyt. Jeg har tidligere oprettet et indlæg om det, men det har bare gjort en verden til forskel på min, som er meget pænere og sundere at se på, og meget gladere! Jeg har oprettet en tråd om det inde i Røgt og pleje for noget tid siden. "Vitaminkur" hedder den vist.
Tina MJ Jep jeg er også kommet til den konklution. Hun stod i løsdrift med en enkelt pony, og havde gjort det i et par år. Derudover har hun også stået på ridecenter, været kørt til undervisning osv. Hun har ikke haft mange ejere men prøvet at flytte før. Dog havde hun også haft brug for tid til at falde til, men ikke i denne her stil. Men måske heste også har sværere ved omstilling, jo ældre de bliver? Mette tak for rådet. Det skal helt sikkert blive kigget på og skrevet bag øret. Lige nu går hun på døgnfold med ekstra hø og eggersman vitaminer. Hun er en ekstrem kræsen dame, og jeg har været igennem alverdens produkter for at finde ét hun kan lide. Det blev Møllerens Hestespark (også produceret af eggersman). Jeg prøvede forgæves at få stivelsesfrit foder eller bare med lavt indhold i hende, da jeg ikke turde komme mere "ved på bålet". Men måtte opgive. Ikke nok med det, så fik hun også et alvorligt svampeangreb i huden kort efter hendes ankomst. Det efterlod hende tottet og hårløs flere steder. Så hun kom også på intensiv B-vitaminkur. Det hjalp helt utroligt. Men der har været alt for mange foderskift og tilskud. Så lige nu holder vi pause, da hun trives med det nuværende. Men endnu en gang tak for indsparket. Det er noteret 
Dejligt at du ikke gav op. Hun ser ud til at være havnet hos en omsorgsfuld ejer   Må jeg have lov til at spørge hvor gammel jun er ?? Hun ligner helt utroligt meget en hest som min nabo engang var ejer af.
Sila er 15 år. Hun er jo en meget almindelig brun varmblodshest uden papirer. Men kig evt på min præsentation. Der finder du hendes profil og øvrige data.
 Hvad er det? 
Er det fra DRF GO?   Det betyder at det er dressur, en MB2-A (altså på A-bane), resultatet er fra 2009 og det er for hest (og ikke pony   )
Jeg har denne her skønne part, jeg rider dressur på.  Jeg har en fantastisk underviser, og det går rigtig rigtig fint når jeg får undervisning. Men når jeg rider selv kan jeg bare ikke få det til at fungere, selvom jeg jo selv synes, at jeg gør præcis som jeg gør mens jeg rider undervisning?  Når jeg varmer op, skridter jeg varm i 10-15 minutter for helt løse tøjler. Så sætter jeg i trav og letridning.  Tager   i tøjlen, har bare let kontakten til munden for rimelig lange tøjler. Efter en masse runder begynder den af og til at strække sig ned til biddet, så der bliver stabil kontakt, eller hvad man nu siger. Nogle gange hjælper der lidt at tage et lille tag i tøjlen så den ved, at den altså skal lægge sig ned i stedet for at kigge stjerner.  Men efter at have travet rundt sådan i lang tid vil jeg jo gerne videre og samle den lidt op. Så det gør jeg. Jeg korter tøjlerne og sætter mig ned i traven. Men idet jeg gør det, mister jeg ligesom al forarbejdet med frem og ned...  Problemet er, at jeg ikke kan finde ud af at lægge den dybere ned (altså IKKE bag lod, men bare tættere på lod og med halsen lidt længere nede, så at sige) Målet er en lille smule foran lod, uden at den knækker i nakken...  Den mangler de rigtig gode rygmuskler, men vi kan godt få det til at fungere til undervisningen (hvor man også kan mærke, at den virkelig arbejder hårdt for det, det er svært, når den bruger nogle muskler, den ikke er vant til)  Nogen, der har lidt tips, gode råd og erfaring de vil dele ud af?  Jeg vil ikke have råd som longering osv men råd til hvordan jeg bedst varmer min part op og samler den når jeg selv rider dressur. Hvad gør I?  Og kommentaren omhandlende min underviser og om hvorfor jeg ikke spørger denne frabedes   Da jeg har tænkt mig at tage det op til næste undervisning.  Tusind tak om I ville hjælpe!
viden på dette felt, indrømmet  Men hvis den slipper så snart du samler tøjlerne op og sætter dig ned, så ville jeg vente med det, til den er stærkere og mere stabil. Det kunne være dens måde at sige, at det er den ikke klar til.. bare et bud 
Jeg ville nok samle tøjlerne op gradvis, stadigvæk i letridning, i stedet for at sætte mig ned og korte tøjlerne af i et hug. Måske er det for svært, både for dig og hesten, at holde bæringen hvis du både korter tøjlerne og samtidig sætter dig ned. Hvis hesten ikke har muskulaturen til at gå lidt mere samlet, kompenserer den ved at stikke næsen i vejret og så bliver den meget svær at sidde på. Bliv ved med at ride i letridning, når den så går der hvor du gerne vil have den, kan du prøve at sætte dig ned. Så snart du kan mærke, at den er ved at slå fra, går du op i letridning igen. Efterhånden vil du kunne sidde på den i længere og længere tid, indtil du ikke behøver at at ride letridning efter at du er færdig med at varme hesten op.
Hej, Jeg vil også sige, at overgangen fra letridning og samtidig opsamling på tøjlen kan være for meget på en gang. Prøv som ovenfor foreslået at samle lidt op, mens du stadig rider letridning, eller sæt dig ned, før du begynder at samle op. Tænk også over ikke at samle det hele op på en gang. Tag det meget gradvist, hvis det er overgangen fra det ene til det andet, der får hesten til at slå fra. Og så gælder det jo om at opbygge de rette muskler hos hesten, så den får lettere ved at gøre det rigtige. Undervejs gælder det om ikke at overbelaste hestens muskulatur, så træn hellere rigtigt i kort tid end halvgodt/halvskidt i lang tid. Varier træningen og giv hesten pauser undervejs, når det bliver hårdt for den. Når man rider undervisning er man selv utroligt fokuseret og rider som regel en tand eller to bedre end til hverdag, medmindre man altså er i besiddelse af en enorm træningsdisciplin og hukommelse. Rytterens koncentration afspejles af hesten, og så er det som om (næsten) alting bare bliver lettere. Når man så træner videre selv, kan man ofte mærke, at man ikke opnår helt det samme. De dage, hvor man kan mærke, at man kan være helt fokuseret, kan man træne helt igennem, mens man andre dage må være indstillet på enten at træne på nedsat kraft (og det er der intet i vejen med, så længe man arbejder indenfor det "nyttige" område, f.eks. løsgørende øvelser) eller lave noget andet med hesten (bomtræning, terræntur eller andet). MVH Jette
Jeg synes det lyder som om den ikke er helt klar til nedsidning. Kan du ride nedsidning til undervisning uden problemer? Jeg tror dog jeg ville vente med nedsidning til den har fået flere muskler/mere styrke i ryggen og derefter sætte ind med mindre intervaller af nedsidning, fx den første uge kun kort siderne, ugen efter kun lang siderne, så to volter osv, alt efter hvordan hesten reagere på det.
Tak for de gode tips   Jeg prøvede at ride så meget let opvarmning i trav og letridning i dag som muligt, om det var det der gjorde forskellen, ved jeg ikke, men i hvert fald stivede den sig ikke så meget i dag som sidste træning. Tror også det er fordi jeg selv slapper bedre af i letridning, det hele virker ligesom mere overskueligt.  Lene Hell: Ingen problemer med nedsidningen til undervisning, men kan godt mærke, at det er godt at have en underviser, der presser mig lidt. Jeg undgår helst nedsidning og udskyder det til så sent i træningen som muligt, da jeg meget hellere vil ride trav letridning og galop 
...mellem at varme op i lang holdning og så at få hesten op i arbejdsholdning er jo lidt ligesom en harmonika  Når vi varmer op forlanger vi ikke at hesten gør andet, end at få musklerne varmet op og strukket, stille og roligt. Forskellen til at samle den op er, at bagparten skal aktiveres mere, for at hesten kan finde op i en naturlig "samlet" eftergivenhed ude foran. Man kan ikke samle op ude foran, hvis man ikke "samler op" bagfra også  Så mit forslag er, at når du føler den er ved at være varm i den lange holdning, så kan du stadig i letridning samle den lidt mere op gennem nogle tempovekslinger eller gennem masser af overgange. Jeg synes overgange mellem skridt/trav/skridt er super gode til at aktivere bagbenene. Men det kræver, at hesten reagerer hurtigt på dine hjælpere. Gør den ikke det, er øvelsen tabt. Så tempovekslinger og overgange er tilmed gode til at skærpe hesten overfor dine hjælpere   Win win. Held og lykke med træningen 
Udover alle de andre gode forslag så vil jeg lige indskyde at sidebevægelser som versade, travers og renvers styrker hestens bærende bagbensmuskulatur og hjælper hesten til at få ryggen og bagbenene til at tage mere vægt. Derudover virker de løsgørende. Jeg bruger versade efter 5 min. opvarmning ca. for at få strukket hestens sider igennem. Renvers og travers kommer hurtigt i brug derefter. Renvers på volte eller sågar 4-kants-volte kan få min temmelig langryggede dame til at få benene med sig og komme op med skuldrene. For at en sidebevægelse er rigtig, skal hesten blive lettere fortil og du skal kunne mærke at det bagben du engagerer træder til tyngdepunkt. Hvis hesten bliver tungere fortil og du ikke helt har styr på hvor bagbenene befinder sig, så er bevægelsen skæv og uden værdi, så retter man op og starter forfra. God arbejdslyst Rikke
det kan hænge sammen med at du tilsyneladende bor og rider i Polen - hvor synet på heste måske er noget anderledes end i Danmark - og i hvert fald her på HN.. Hesten kan altså ikke nægte at samarbejde - ikke bevidst i hvert fald.. Den kan af forskellige årsager nægte at gøre det du vil have den til men tro mig - de bruger ikke så meget energi på ingenting.. Vi kan synes at det er latterligt.. Det syntes jeg også da min hest pludselig nægtede at gå forbi naboens rhododendronbusk fordi der nu var kommet blå blomster på.. Hun havde gået forbi den hele vinteren men nu hvor den var fuldt udsprunget var den pludselig farlig.. Det er bare min opgave ikke at betvivle "ægtheden" af hendes reaktion og frygt.. Hvis man betvivler ægtheden er det at det ender med  For mange år siden var jeg til et stævne hvor kortsiden på banen var pyntet fint med guldregn.. Da hesten får øje på det stopper hun brat op og i det sekund ved jeg bare at hvis jeg presser hende så ryger vi lige ud gennem det pindebrænde der er sat for udgangen.. Jeg smiler overbærende, klapper hende og lader fuldstændig som ingenting.. Hun går frem - hun kigger men hun går frem.. Heldigvis at vi havde trænet noget med tillid hjemmefra.. Vi fik i øvrigt ros på kritikken selvom det jo egentlig var "uden for programmet" Prøv at sætte dig lidt mere ind i hestens psyke og positiv forstærkning.. Ved din opførsel fortæller du hende jo netop at der vitterligt ER noget ubehageligt og farligt ved at gå ned i det hjørne - det ender jo i en konflikt når den kommer derned .. Hvis vi vil have hesten til at gøre som vi siger må vi tage lederskab på en fornuftig måde og bruge vores mentale overlegenhed (hmm)til at gøre det godt for hesten og udvise tålmodighed - ikke til at straffe den med pisk og spore..   Det er et flugtdyr med en relativt lille hjerne og en stor muskelmasse - hvis man vil have med sådan en størrelse at gøre kræver det noget indsigt og snilde - ikke rå muskelstyrke.. Hold da op - jeg skulle have tævet min hest halvt fordærvet hvis jeg skulle slå hende hver gang jeg fik sådan en reaktion.. Vi har i øvrigt 20 års "jubilæum" til september og damen fylder 23 i overmorgen..
Heste *9* Metoden du beskriver er en simpel desensibilisering. Brugt af mange og anbefalet af flere der har en uddannelse indenfor adfærd, heldigvis ! Så JO "eksperterne" bruger det i høj grad. Alt andet er flooding. Jo mere pres, des mere spooker hesten. Det burde være viden for enhver hesteejer ! God Påske 
En lille opdatering. Har ikke siddet paa min hest siden denne katastrofale tirsdag for 4 dage siden. Min datter er kommet paa besoeg (som er 23 og som har varet military rytter paa Bornhom) har redet hende siden torsdag, og der har ikke varet noget farlige hjoerner i alle de tre dage. Hun har ikke gjoert noget som helst saerligt, bare redet hende frem, for ikke at fremprovokere "angsanfalde" red hum ikke helt taet paa dette hjoerne. Der er hellere ikke saerlig taet baand mellem hende og min hest da hun reder hende maaske to gange om aaret. Men hesten gik faktisk godt og var ikke "bange" for noget. I morgen skal vi ride en tur i skoven, jeg skal laaner en hest fra staldejeren. Her rider de i det"farlige" hjorne
Tak for update  Det er et godt eksempel på, at det godt kan være hos hesten spookeri/angsten starter, men det så er rytteren der fastholder det.. Kender det meget godt selv, da jeg er en forsigtig rytter  Smuk hest du har dig der ! Rigtig God Påske 
Vi var til staevne i 7-9 juni. Hoppen gik godt, der var ikke noget hun var "bange" for paa naer den foerste dag hvor hun ikke var 100% koncentreret om mig og da var der en flok skoleboern der skulle lige larme lidt da de gig forbi og larmede endu mere da de skulle saette sig paa stolerne. Her er vores ridt til musikken den sidste day. Programmet er LA. Der var ogsaa en sjov ting der skete. Efter stavnet den anden dag skulle jeg gaa en lile tur med hesten paa graesset uden for paa markerne. Der var en anden hest der var paa vej derude saa jeg har lige spurgte hende pigen om vi skulle foelges af. Hun sagde paa engelsk at hun ikke kunne forstaar polsk saa vi snakkede engelsk. Jeg spurgte hende hvor hun kom fra og hun sage at fra Danmark. Hun fik et schok da jeg startede at snakke dansk med hende.
Jeg ville stige af og løbe i trav ved siden af hende. Løbe inderst, så du beskytter hende for det farlige sted, og gøre det et par gange, til hun fatter at du passer på hende, når det så er gjort, så løber du på den anden side indtil hun forstår at du beskytter hende.  Og så til sidst på ryggen, evt tal til hende imens og ros hende for at fortsætte, også forkuser på et andet punkt end det farlige sted, kig på et andet hjørne, skær hjørnet af og langsomt arbejd hende op imod det farlige   Det er hvad jeg ville gøre i hvertfald 
Min gamle hest, et stort skrummel af en araberrace hoppe på 165, fik pludselig den ide, at hjørnet oppe ved bænken, var utroligt farligt sted. Efter flere måneder med rimeligt spændene ridning, bukkespring, hest der gik sidelæns og rent ud sagt stillede sig op på stedet og stejlede, vidste jeg nu skulle der prof hjælp til at løse problem hesten. Men nej, det var ikke en roblem hest, men en problem rytter, nemlig mig som altid havde vendt hovedet og kigget på bænken i hjørnet, for den skulle vi jo helst ikke ride ind i. Ubevidt havde jeg overført mit drej i kroppen til hesten, samt min anspænding i kroppen, netop ved hjørnet. Så hesten fangede at her skulle vi ikke hend og her var der noget som vi skulle ha stor opmærksomhed på. Løsningen var at ride stor volte i den farlige ende af ridebanen, hvor jeg drejede min kropsholdning, så mit syn var ind mod cirkel voltens midte. God fremdrift og ikke noget med at kigge ud i hjørnet. Langsomt fik jeg på den måde, igen lært min hest af med at hjørnet var farligt og kunne til sidst, ride helt ud i hjørnet, men stadigvæk med mit blik vær fra hjørnet. Du ved det hjørne roder, du ved der skal passes på, for du skal jo helst ikke ride ind i det rod. Væk med rodet, væk med dig blik og så rid frem.
Jeg har en 4-års som jeg er begyndt at ride ud på. Han har været redet gennem noget tid i de der 20-30 minutter på banen 3-4 gange om ugen - og har så holdt en pause, da han viste tegn på rygproblemer. Efter en stor måned med rygtræning i longe og for hånd er han nu i gang med rytter igen (og ny sadel). Efter anbefaling fra fys prøver jeg at henlægge det meste af den ugentlige træning til skovtur, så han træner at bære rytter uden at skulle gå for meget på volte. Men - hvor længe rider man, når man rider ud?! Er det også 20-30 min? Eller kan 45 min fx være ok, når det meste foregår i skridt? MH Nana
Mine ungheste, som var 4 år da de blev tilredet, de var i starten dødtrætte efter 20-30 min - primært pga alle de nye indtryk og nok næppe så meget pga det fysiske i at gå lige ud på hårdt underlag. mvh charlotte
Hvis du er i tvivl om han bliver overbelastet kan du evt. trække halvdelen af vejen.  Det har jeg brugt med min unghest. Hun har nemlig også dårlig ryg og skal helst være helt varm inden hun får rytter på. Så jeg går med hende halvdelen af vejen og så rider jeg hjem. Så kan vi godt være af sted en time.
Han er vant til at gå tur med mig i skoven (altså for hånd) - så selvom det ikke er helt det samme, så er han vant til indtrykkene. Her har vi gået ca 1 time i hvertfald. Og faktisk endte han med at blive en anelse fræk, når vi brugte de stier han havde været på nogle gange, så han er åbenbart kvik nok til at lære områder at kende. Vi var afsted 45 minutter i sidste uge - og der var han træt - men måske nok allermest i hovedet (hans første tur ud i stort skovområde med rytter inkl. et par udfordringer jeg ikke lige havde regnet ind i planen). Jeg må jo bare prøve mig frem og så hoppe ned, hvis batterierne pludselig bliver døde  MH Nana
Du skal ikke lave øvelsen om hvis du er kommet ind i øvelsen. Man skal skal øvelsen om fx hvis du glemmer en øvelse eller laver øvelsen TOTAL forkert. Så ser dommeren at du retter fejlen da du ellers vil få 0 for øvelsen da den er betegnet som "ikke vist". Hvis du kommer kontra gennem et hjørne og dyret falder i trav skal du sådan set rette fejlen med det samme. Eller prøve på det.Hesten falder fx i trav eller går i krydsgalop. Så tager du hesten ned i skridt og retter til ny kontra indtil det lykkedes at den kommer i kontra og så rider du øvelsen videre/færdig.
Du skal rette fejlen, - aldrig ride øvelsen om!
Fløjter og kommer udog beder dig starte øvelsen forfra hvis han/hun vil se den igen
Jeg er D1 dressur dommer.. og hvis du påbegynder en øvelse som kikser, og vælger at stoppe og lave den om, så står der i reglementet at du skal have point for den første påbegyndte øvelse (og du får jo så også en fejlridning).. Så hvis din hest falder i trav eller går i kryds der hvor den skal gå kontra for eks. så er der ikke andet for end at forsøge at springe den an i den rigtige galop (som så er kontra), inden øvelsen er færdig... når du at få den i kontra igen, så er det jo kun den ene øvelse som er ødelagt  Man ser TIT i de LA programmer, heste som begynder at bytte galoppen (fordi mange af dem samtidig er begyndt at makke med byt i træningen for eks).. Og alle jeg har set, de rider bare videre, og bliver ved med at forsøge at få hesten i den korrekte galop, indtil det lykkeds.... evt. tage den ned i skridt, og få forberedt et anspring ordentligt, så man ikke risikere at bøvle med problemet i mere end den ene øvelse som allerede er gået galt 
mange tak for svar alle sammen   Nu er jeg blevet så meget klogere 
Hej alle i dejlige hestemennesker (: Jeg rider og træner med en fantastisk fjordbollevallak. Han er ikke bange for noget som helst, og er meget meget nysgerrig. Problemet er så når vi træner, så skal der næsten ikke noget til at han mister koncentrationen. Lige pt er jeg igang med at lære ham spanske skridt fra jorden af. Grundet hans nysgerrighed og meget stærke vilje til at følge med i alt hvad der sker, "glemmer" han ofte at koncentrere sig om hvad jeg beder ham om at gøre. Jeg kan ikke helt finde ud af om det er fordi han hurtigt bliver træt af de ting vi laver, selvom jeg prøver at variere meget, og gøre det sjovt (blandt andet med godbidder og hyggepauser når han gør noget rigtigt), eller om han bare har svært ved at koncentrere sig om det jeg beder ham om pga. hans nysgerrighed for alle andre ting der sker. Har i gode råd/ideer til øvelser/metoder man kan bruge for at forsøge at have hans opmærksomhed i længere tid ad gangen?  Det skal lige siges at vi træner udendørs, så selvf sker der mange spændende ting rundt omkring (fugle, biler, traktorer, og alt muligt andet), da der ikke er ridehus i nærheden.
Det skal lige siges at han er 10 år gammel, så det er ikke fordi han er ung og uerfaren 
Inden du tænker i øvelser, skal du tænke i opmærksomhed som en selvstændig øvelse. Når du i forvejen arbejder med godbidder, så brug dem til at få opmærksomheden. Jeg vil anbefale, at du også arbejder med targets (genstande, som hesten skal markere på med mulen) og belønner ham for at røre. Du gør det, at du igen og igen præsenterer ham for target (fx. et låg til et spand). Når han rører, så siger du et belønningsord (eller klikker, hvis du har lyst til at bruge en klikker) og lige derefter får du en godbid. Samtidig gemmer du target væk. Så viser du ham target igen, og siger belønningsordet/lyden og giver en godbid. MEGET ofte vil hesten nærmest sno sig om dig fordi den synes, det er en sjov leg. Når du når til det sted,kan du starte med andre øvelser. Du skal HELE TIDEN tiltrække hans opmærksomhed, hver gang han er opmærksom på andre ting. Du kan også gøre det ved lydighedstræning, hvor du så beder ham om at flytte sig efter dine anvisninger, hver gang han er uopmærksom på dig. Det er almindeligt at tro, at hesten er uopmærksom, fordi den ikke får variation nok. I virkeligheden laver hesten ikke særligt meget i løbet af dagen, og de er som regel langt mere opmærksomme, hvis man deler øvelser op i nemme og overskuelige delkomponenter, og gentager hver enkelt komponent mange gange - og giver attraktive belønninger. Jeg ville afprøve, om du måske varierer for meget i stedet for for lid. Hvis du har en video af jeres arbejde, kan du få lidt mere konkrete råd.
Hej allesammen, Nu skal denne tråd ikke forstås som kritik, for det er det bestemt ikke. Jeg har blot set lidt på billeder af noget ridning, jeg undrer mig over. Jeg fik undervisning af privat underviser for første gang nogensinde i går - på en 5-årig frieser der "bare" er elevhest og ikke har grundridningen helt i orden. Jeg selv har ikke redet fast siden jeg i 2007 eller sådan stoppede på rideskole, da jeg ikke kunne holde måden at ride på ud mere (havde så også gået der gennem 10 år, da jeg økonomisk ikke havde andre muligheder). Fordi at jeg ikke brød mig om ridningen på rideskolen, og meget af det jeg så rundt omkring (de generelle brokkeemner som forkert brug af pisk/sporer og forkert holdning), gik jeg over i (i hvert fald på tankebasis), at synes mest om frem og ned med løs tøjle. Jeg læste mig også frem til, at det er den mest skånsomme måde at lære hesten at bruge ryggen på, og så efterhånden samle mere og mere op. Så det gjorde jeg som udgangspunkt i går, da jeg red. Men jeg kunne ikke finde balancen overhovedet (de to der gav råd sagde dog, de ikke kunne se det, og jeg sad som en meget rutineret rytter - men jeg kunne ski let føle det  ). Hesten gik fint nok med hovedet, men brugte ikke ryggen og gik på forparten, altså hoppede ryggen meget. Jeg regnede med, at det var naturligt, eftersom jeg ikke rigtig har redet i en 6 års tid, plus det var første gang, jeg har siddet på en frieser (altså at det derfor var min balance, den er galt med). Men så kommer underviseren, som egentlig skulle hjælpe mig med min egen fra jorden efter ridningen, og underviste så også i ridningen. Det skal lige siges at han er VIRKELIG dygtig - kan fortælle alt om hvordan hestens ryg/muskler virker i de forskellige stillinger, hvordan man "åbner hestens skelet" via vægt til den ene side, hvordan man giver de bedste signaler, om hestens psyke og natur.. ja for faen, hvad ved han ikke. Og det passer med alt det, jeg har læst (jeg har været grundig med undersøgelserne), så jeg tror bestemt på, han ved, hvad han laver. Jeg blev bedt om at sætte mig anderledes, bla. benene længere tilbage, længere bøjler, andet stilling med hænderne og andre ting, der skulle gøre bækkenet mere bevægeligt. Samtidig viste han mig præcist hvad vægt, der skal være i tøjlerne, og inden det var omme gik hesten i holdning, bar i ryggen og ikke på forparten. Jeg sad stort set ubevægeligt og fik at vide, at det var lige før, de kunne ligge en 20'er på sadlen og så ville den stadig være der bagefter. Og jeg kunne jo tydeligt mærke hvordan, jeg pludselig bare sad, trods det var en frieser og jeg ikke havde redet i mange år. Han sagde, at det er fordi, at når hesten ikke bærer i ryggen, så bevæger ryggen sig op/ned med hestens bevægelser, hvorimod den bevæger sig vandret frem/rundt, når hesten går i holdning, så man i stedet for at blive kastet op og ned, bare bliver skubbet let frem og derved følger bevægelserne. Nu har jeg så lige set nogle billeder fra bla. Blue Berry Hill (og andre steder med samme metode, nu skriver jeg blot BBH da jeg ved, flere herinde så ved, hvad der snakkes om), og underer mig en bette smule over ridningen. Igen - det er ikke kritik jeg vil bare gerne vide, hvad meningen bag det er. Jeg kan tydeligt se på de fleste billeder at stort set alle rytterne sidder foroverbøjet, specielt i galoppen hvor jeg så at nogle er lænet så langt frem at deres hoved er på linje med midten af hesten hals. Samtidig er der ikke nogen videre tøjlekontakt, og hestene går på forparten - nogle af dem meget. Og selvom, de er redet frem og ned, er det ikke alle af dem, der bærer i ryggen, og så snart, de får hovedet op, ryger ryggen endnu mere. Nu ved jeg ikke hvad niveau hestene er på og så videre, men med det, jeg fik at vide i går, og selv erfarede virkede rigtig godt, hvor jeg jo faktisk startede ud med at ride nogenlunde som det beskrives herover, undrer jeg mig over, hvorfor hestene skal gå sådan på forparten og rytterne sidder meget foroverbøjet (jeg sad ikke foroverbøjet og lod ikke bevidst hesten gå på forparten, men jeg red med lange tøjler). Så vidt, jeg kunne forstå, er schenkel = bagpart og tøjle = forpart, og jeg fik jo også samlet frieseren op fra at gå på forparten med tøjlerne. Men på disse billeder rides hesten bevidst med lange tøjler og foroverbøjet rytter, til trods for at hestene går tydeligt på forparten. Er der nogen, der kan forklare mig, hvad idéen bag dette er? Jeg vil rigtig gerne vide det, så jeg kan danne mig et helhedsbillede af det hypning der.   Selvfølgelig skal det lige nævnes, at der ikke er tale om enkelte billeder, men at det generelt er af alle billeder med den træningsmetode. Jeg er dog med på, at det også kommer meget an på, hvordan den pågældende hest ellers er redet, hvis den har været redet på anden måde før. Frieseren i går kunne ikke gå for løs tøjle, da hun jo var vant til elevhold og ellers ikke var grundredet ordentligt. Men jeg red for lidt siden en gammel vallak en 5 gange, der var redet forkert i holdning med MEGET stramme tøjler, så hans bevægelser hæmmedes. Med ham gik det langt bedre med løse tøjler - så fandt han balancen, gik ordentligt med ryggen og kom under sig med bagbenene.
Jeg grubler over hvad søren, "Lige ind og lige ud af overgangene" betyder? Er der nogen der kan forklare det?
Overgange kan være svære for heste og rytter at udfører. Ofte vil man se i overgange, at hesten fx skubber bagparten ind/ud, går skævt ect. En overgang hvor det er meget tydeligt om hesten er korrekt gymnasticeret og korrekt fremme til hjælpen, samt om rytteren fx har en tydelig svag/stærk side, er overgang til parade - de vil ofte blive skæve og/eller åbne. mvh charlotte
Svært at sige, når bemærkningen står helt løsrevet fra sin sammenhæng. Er det en bemærkning på en kritik? Hvis ja, for hvilken øvelse? I en periode havde jeg problemer med at min hest ofte søgte en meter eller to til højre for den planlagte rideretning, når jeg bad ham sætte i trav. Kan det være sådan noget, der menes?
Jeg kan kun svare for mig selv lige på det område, fordi at der inden for frem og ned er lige så mange meninger og måder som der er i alt andet ridning. Der er variationer af alt - også frem og ned. Så hvad du ser på BBH mener andre er forkert og omvendt. Jeg selv rider frem og ned for løse tøjler, det kan ses her; Hesten har gået rideskole i tre år før jeg fik fat i den, jeg ved ikke hvad hun har lavet før. Hun har en gevaldig underhals og ingen ryg muskler. Jeg fik part på hende i efteråret og fik hende foræret i april, i den tid brugte vi tid på at gå ture. Hun blev ikke redet fordi hun havde ondt i ryggen. Da jeg fik en osteopat ud viste det sig hun havde et meget skævt bækken og stram overlinje og lidt andre små ting. Derfor rider jeg som jeg gør. Jeg mener, i min ridning, at fundamentet for min ridning ligger i at jeg har en hest der afslappet kan strække sig frem og ned. Hesten skal kunne strække sig frem og ned, ellers er den ikke afslappet og jeg vil ikke ride videre på en hest der ikke er afslappet og arbejde videre me den. Ligesom at frem og ned for mig er byggesten, jeg starter til muskeltræning ikke med at tage vægte på 20 kg, jeg starter i det små. Samme er min tanke med heste, jeg starter ikke oppe i en højere holdning men bygger musklerne op fra bunden i en lavere holdning, til hesten kan gå stabilt og man så kan arbejde sig længere op. Min pony har også ikke mange ryg muskler og har den underhals hun har. Jeg kunne godt samle tøjlerne op, pille lidt i dem også gik hun "pænt" så og sige og nok bag lod. Men så var hun et sted hun ikke havde muskler til og gå og det ville blot gøre hendes hals større. Så jeg er nød til at starte fra bunden. Jeg vil have en hest der strækker sig frem og ned, er stabil frem og ned og SELV søger kontakten. Ponyen går på forparten lige nu, men jeg forventer heller ingen samling lige nu. Det er slet ikke vigtigt for mig at hun har bagparten med, der er vi ikke nået til. Lige nu er det bare vigtigt at få en afslappet hest, rolig og stabil i frem og ned. Det er i min verden der det starter, så kommer bagparten bagefter.
Hej, Ridning er ofte som et puslespil. Nogle starter med kanten, andre med motivet i midten, og nogle puslespil er mere komplicerede end andre. Hver hest er forskellig fra andre, og der er derfor flere måder at gribe tingene an på. Hver metode må vurderes ud fra hestens forudsætninger. Derfor vil nogle heste skulle omskoles ved at lægge vægt på at få nogle ganske få brikker til at falde på plads først - hvilke brikker bliver afgjort af hestens forudsætninger, fysisk, psykisk, træningstilstand o.s.v. Derfor vil der være forskellige måder at arbejde med heste på og forskellige rækkefølger at tage tingene i. Min egen dame er en robust type, der meget gerne lægger al vægt på forparten og tromler afsted. Da hun (af andre grunde) har gigt i den ene forkode, må hun absolut ikke gøre det under ridningen. Jeg har derfor været nødt til at træne hende op med startsted et helt andet sted end for så mange andre heste - nemlig med samling som det primære og først derefter med frem og ned som tilvalg, når det andet var på plads og hun kunne bære sig i frem og ned, da det jo ikke var en brugbar mulighed at give hende tid (på forparten) til at finde balancen efterhånden. Så hvor man starter kan være bestemt ud fra andet end at følge den klassiske uddannelsesstige. En hest, der altid har gået og spændt i sin overlinie, vil have rigtig meget godt ud af at lære at strække sig frem og ned - selv hvis den er på forparten, da det andet jo også har været på forparten! Indtil den altså kommer så langt, at den er i stand til at balancere sig selv mere heldigt. Med andre heste kan man være så heldig, at flere brikker falder på plads på samme tid, så man opnår både det ene og det andet relativt hurtigt. MVH Jette
Jette - super flot beskrivelse  Der er nemlig stor forskel på heste, og på hest/rytter konstaltionen. Hvis man absolut skal generaliserer, så plejer jeg meget meget groft overordnet set, at dele (ung-)heste op i "gå oven ud", "hænge på tøjlen" og "af eksteriør bygget til at gå med rytter" Nogle (ung-)heste er "af eksteriør bygget til at gå med rytter", men har fået en tilridning/rytter, som modvirker hestens naturlige evne, og ender med at "gå ovenud" eller "hænge på tøjlen" Lige så kan en rytter, som er følsom og har super timing, og går ind for "ned/frem" jo få super resultat med en "gå oven ud" (ung-)hest, mens det kan blive noget "rod", hvis en "ned/frem koste hvad det vil", rider en hest, som gerne vil gå på forparten osv. Som jeg er trænet af min underviser, helt alm berider, så skal man se på hver enkelt hest for sig, hvad er dens styrke, hvad er dens svaghed. Og igen meget groft sagt ride efter, at det hesten af sig selv gerne vil, det bruges som en "belønning/fred", men det man skal træne i intervaller, er det som er svært for den. Dvs vil den hænge fortil, så skal den aktiveres med øvelser bagfra. Vil den løbe og gå ovenud, skal den ned i tempo og strække sig frem og ned. Og så skal der hele tiden varieres, i tempo, overgange og mellem stræk og samling. mvh charlotte
Men... det ér vel ikke samme træningsmetode? Selv blandt BBH'erne har jeg indtryk af, at der er stor forskel på, hvordan de gør tingene, selv om de selvfølgelig har nogle ting til fælles. De har jo alle taget deres kurser (eller uddannelse, om man vil) hos Susan Kjærgaard.  Ud over dét, kan jeg ikke svare dig på, hvorfor BBH'erne gør som de gør. Jeg rider ikke efter "deres" system, så dér må nogle af BBH-folkene nok nærmest selv på banen.  Jeg er helt enig med dig i, at det vigtige (til enhver tid) er, om hesten går med eller uden ryg. For mig gør det dybest set ikke den store forskel, om man rider hesten for lang eller for kort tøjle, hvis den alligevel ikke har ryggen med.  Men dét dér med, om ryggen er oppe eller ej, er - så vidt jeg kan se på diverse tråde herinde - meget åbent for fortolkning, og det er jo egentlig heller ikke til at vide, hvordan du mener at se, om ryggen er oppe eller ikke.   Jeg selv vil allerhelst have, at hesten går med ryggen oppe. Jeg selv har en ung hest, som endnu ikke har muskulatur til at kunne gå med ryggen oppe, når den bærer rytter. Kun i korte sekvenser. Så hvis jeg fx skridter en tur på den, så er ryggen ikke "maksimalt" oppe og slet ikke hele tiden.  Så dét gør jeg sjældent, men prioriterer i stedet træning i longen, hvor muskulaturen så gerne skal blive stærk nok til, at hesten kan bære mig med ryggen oppe i gradvist længere tid ad gangen.  Men dét der med "ryggen oppe" findes vel også i flere grader. Nogle er tilfredse med noget/lidt, andre vil have så meget, som man kan få, fordi det er den eneste måde, hvor hesten reelt er "igennem" på.  Men sidstnævnte kræver altså, at hesten er trænet til at "gå med ryg", og dét er (desværre, det kunne ellers være nice!) ikke noget, der bare lige kan trylles frem på en ridetime ved den rette berider. Men man kan helt sikkert godt få  . 
Utroligt at jeg er den eneste der sidder fast ved sætningen:   Den eneste måde du kan få hesten til at samle sig bagtil (og derved ikke gå forparten) er dælme at ride frem, og styrke den bagtil, og ikke hive den op foran....  Mht. til BBH så ønsker de netop IKKE at fiksere hesten via tøjlen, men at få den til at arbejde korrekt igennem sin krop i selvbæring, og det kommer stille og roligt. Og det er ikke meningen med BBH at man skal ride rundt uden tøjle kontakt, man samler tøjlen så snart hesten kan bære sig selv og ikke falder fra hinanden når man gør det. Det du nævner som at "læne sig frem" er et let sæde/aflastningssæde som bruges hvis hestens ryg ikke er stærk nok eller lign Her på billede sidder jeg i mit aflastningssæde både pga min ryg, og for at skåne hesten, det er ikke målet at sidde sådan, og her en måned efter er jeg begyndt og kunne sætte mig tunge i sadlen uden at hesten slår fra. Mht til tøjlerne, så jeg begyndt og kunne støtte stille uden hesten slår fra, men al til sin tid. Så ihvertfald for mit vedkommende er dette ikke målet, men vejen, som fungerer fantastisk for mig   (... men jeg er så også en stor fortaler for BBH så hvad ved jeg   )  
Når jeg rider med løs tøjle ind i mellem, er det for at få hesten til at slappe af i overlinjen og bære sig selv uden at øge tempoet. Jeg varmer gerne op med løs tøjle. Senere i træningen veksler jeg mellem at ride med let kontakt og at ride med løs tøjle. Jeg har lært hesten, at når jeg spreder hænderne, så er det signal til at den må strække sig frem og så langt ned, som den har lyst til. Her er det så en slags pausegymnastik for hesten. Det er sådan   bruger "løs-tøjle-ridning". Jeg kan ikke svare for andres brug af løs tøjle.
 - det, der undrede mig ved den ridning, jeg så, var at selv ved de rutinerede ryttere og heste, sad rytter stadig foroverbøjet og hesten gik på forparten og havde ikke meget ryg med. Jeg kiggede mange billeder igennem, og det gav ligesom et billede af, at det var den generelle træningsmetode, da der - som skrevet - selv ved de rutinerede blev redet sådan. Jeg kan sagtens se pointen i at ride for løs tøjle, så hesten kan lære at bære sig selv, og så samle op efterhånden - som jeg skrev i første indlæg er det også det, jeg selv har i tankerne.   Men at blive ved at ride foroverbøjet og på forparten, det forstår jeg ikke.. Jeg spurgte også underviser om ikke, hesten kan lære at bære sig selv ved løs tøjle, i stedet for, at den absolut skal have så meget støtte - altså om ikke den selv kan finde balancen. Han sagde jo - nogle heste kan. Den jeg red kunne ikke, men det var også fordi, hun som skrevet er elevhest og ikke er redet rigtigt. Hun er vant til at gå for tøjle men IKKE bruge ryggen. Da jeg slap tøjlen havde jeg ingen styring (og jeg kan ellers sagtens ride hest for løs tøjle), og hun skød skulder konstant og lignende, samtidig med, at hun virkelig kom på forparten og ingen balance havde. Her var jeg nødt til at kombinere med tøjle for at få hende til at gå bedre. Nu sad jeg selv på hesten, så jeg har jo kun de to, der stod på jordens ord for, at hun gik korrekt til sidst. Men det kunne jeg jo godt mærke alligevel, netop fordi jeg endte med at kunne sidde ned uden problemer, og hesten var let styrbar. Jeg kan let se, at din ridning på det billede ser rigtig god ud, men sådan ser det, jeg kiggede på - og så mange billeder af - slet ikke ud. Din hest bærer sig jo rigtig flot og det ser alligevel kontrolleret ud. De billeder, jeg kiggede på, så ret "slatne" ud, altså kunne ingen videre kontrol ses, og hestene gik - i mine øjne - ikke videre pænt.
Jeg synes, der allerede er givet nogle super svar i tråden, men jeg vil bidrage med to eksempler fra vores lille stald. Min veninde har en hest, der har fået en fin grundudd. ved en dygtig træner fra starten. Resultatet er, at den nu som 5-års generelt går med ryggen oppe. Det kan ske at den stiver sig, glor eller lign. som alle andre heste, men ryg væk og dårlig bæring i bagparten er noget af det sidste den tyer til. Det ligger den simpelthen efterhånden som "second nature" at bære rytter på den måde. Jeg kan huske, jeg så den kort efter tilridning. Der var det som så mange ungheste ikke den mest imponerende form, så det er helt klart (efter min vurdering) primært god træning, der ligger i den på dét punkt. Men summa summarum er, at den ikke rigtig har brug for at blive lagt dybt (altså: meget dybt, alm. lang ramme bruger den fint) - det gør den næsten bare unødvendigt tung. Hvis den skal strække ud, foretrækker den at strække mere fremad, og det er vist også mest i denne lange, men ikke super dybe form, den er blevet redet i fra starten Jeg har så selv en ældre hest, der har været redet med vægt på tøjlen, oftest bag lod og gerne med sænket ryg og mindre bæring på bagbenene. Den har gået op til La4 med placering, så det har ikke været fordi den slet ikke flyttede sig eller lign. Men den har haft brug for først at lære, at man kan løfte ryggen uden at skulle smutte baglod. Den løftede IKKE ryggen bare ved at tøffe rundt i alm. ramme, men har haft brug for lidt mere "ekstreme" anvisninger for at komme udenom alle de gamle dårlige vaner. Så den kom ned i meget dyb ramme et par måneder, og har så fået lov selv at bestemme hovedhøjden efterhånden som den havde forstået, hvordan den skulle bære. Den har gået i langsomt tempo for a) at lære at vente, og b) at lære at bære på bagbenene. Det har helt klart set enormt amatør-agtigt ud i starten, grim opstilling og næsen i sandet og tøffetempo   Men da den først begyndte at løfte ryggen og bruge bagbenene gik der ikke lang tid før den også begyndte at løfte vægt væk fra forparten og nærmest skubbe mig tilbage på plads i sadlen - og så fulgte jeg så bare med og satte mig "pænt". Pt. arbejder vi på mere normalt tempo i kortere intervaller, men det ser også ud til, at det er på vej på plads - og når det kommer på plads kommer den jo til at gå arbejdstrav i alm. halvlav ramme (næse lidt over bringehøjde) som de fleste andre heste i L-klasserne gør. Så det er bare få måneders "lang ridning". En helt anden ting, jeg har haft brug den lange ramme til er at dreje den. På "den dårlige" volte havde den vænnet sig til at lægge hovedet på sned og dreje næsen mere end toppen af hovedet. I stedet for at bøje ærligt ned gennem hals og ryg, "vred" den nærmest i halsen - ikke meget, men nok til at man kunne mærke det i kroppen på den, bl.a. kunne jeg ikke få den til at lade være med at lægge enormt meget vægt på v. forben, ikke engang på lige spor. Stik modsat den klassiske huskeregel, du ved "ride den op til udvendige", som jeg i hvert fald har hørt i enormt mange ridetimer, men aldrig kunnet få til at virke på venstre volte. Ved at sænke hovedet MEGET på den for at løfte dens ryg, opdagede jeg, at den kom til dreje mere ærligt. Har ingen anelse om hvorfor, eller om det virker på andre heste. Men på min gjorde det absolut. Den er stadig ikke 100% med på at dreje ærligt hele tiden, især ikke i galop, hvor jeg stadigvæk bare er glad for de gode momenter, der nu er, men i forhold til, at jeg aldrig nogensinde har haft den venstrebøjning til at fungere sådan før, er det fantastisk, at det bare begynder at virke. Den går rent faktisk "op til udv. tøjle" ofte nu. Det føles som om udv. skulder bliver højere og hesten mere lige. Heller ikke her er den faldet tilbage i gamle vaner, da den begyndte at løfte forparten og gå i mere normal ramme. Så for mig har den lange ramme været en hjælp til at lære nogle ting på en baglod hest, som ellers var svært for den. Den er først rigtigt begyndt at sætte muskler, da den nåede dertil, hvor den begyndte at løfte forparten selv og dermed fik hovedet lidt længere op.
Hej Sandra. Jeg kan se at du er den Sandra, der også har spurgt i albummet på bbh's facebook side, om hvilket niveau ekvipagerne var på. Jeg var nok ikke så præcis i min forklaring, kan jeg læse ud af dette indlæg, siden du har opfattet det som at alle ekvipagerne var rutinerede. Så jeg prøver lige at uddybe  Der er kun en af ekvipagerne i albummet (den røde springpony) der er, det du vil kalde rutineret. Af de andre to, har den hvide arbejdet lidt mere (men er ny med rytteren) og den brune har været en halvløbsk springhest, der er ved at finde sig selv, lære at bremse, stå stille og i det hele taget være afspændt i træningen. Så hvis det er billederne fra det album, du har kommenteret på, var jeg måske ikke præcis nok i mit svar  Jeg tænker på om det de billeder hvor rytteren står i let sæde i galop, du tænker på når du synes de er lænet fremad? Som f.eks det her?   Når vi rider i springsadlerne, sidder vi ikke særligt ofte ned. Vi rider primært letridning i trav og masser af letsæde i galop. Det betyder at man på travbillederne oftest vil se overkroppen være en smule længere fremme, end hvis rytteren red nedsidning. Her er to billeder, hvor rytteren på den hvide hest, rider letridning i henholdvis nede og oppe momentet og rytteren på den sorte hest, rider nedsidning..     Derfor kan vi nu godt bruge letsæde i f.eks galop med en dressursadle, det er bare ikke ligeså let at komme op af sadlen som i springsadlerne, der er designet til det    For mig er det altsammen mulige redskaber og hvis man hele tiden tilpasser sig, så man vælger det der passer bedst for den enkelte ekvipage, så synes jeg det er optimalt 
" "  Jeg er helt sikker på, at jeg har set både Susan og andre BBH'ere skrive, at lydigheden er mere vigtig, end at hesten arbejder 100% korrekt gennem kroppen og i selvbæring, da de træner efter anvendelse og mener, at dette er vigtigere for springheste og springryttere, som de jo primært arbejder med.  Men igen - det med at arbejde korrekt og i selvbæring er selvfølgelig (ligesom med det meste andet efterhånden) begreber, der er åbne for for fortolkning. 
Måske læser jeg dit indlæg forkert Gritt, men jeg læser det som om du sætter lighedstegn mellem at vi træner efter anvendelse og så fiksering af hesten med tøjlen, jvf Mayas citat? Det må være mig der læser det forkert? Du har helt ret i at jeg vægter at kunne gøre nogle flere ting med hesten undervejs, samt træne under mere udfordrende omstændigheder end der måske ville vælges hvis alt fokus gik på at få hestens ryg op. Jeg kan f.eks godt leve med at skridte eller trave en volte, der er mindre end til at hesten kan bibeholde sporingen og/eller takten, hvis det hjælper dens mentale del, så den efterfølgende bliver mere rolig, afspændt og fokuseret under udfordrende omstændigheder. Jeg kan også leve med at den bliver forstyrret lidt i longen, hvis jeg skal dreje den fordi der står et spring i vejen, eller der kommer en anden rytter ridende forbi. Fordi jeg vægter at kunne dreje hesten højere end om den er 100 % med over ryggen. Så er det min erfaring at den nok skal få ryggen med igen, når den vender tilbage til at være rolig, fokuseret og afspændt.  Simons pony her, er et meget godt eksempel på det. Den har været uens muskuleret over bagparten, låst i lænden og haft tendens til at sænke ryggen, når rytteren anholdte i tøjlerne. Det bevirkede blandt andet at den hyppigt refuserede hvis afstanden til springet blev for tæt. Den er over lang tid, trænet op i kroppen i samråd med dyrlægen, rettet kiropraktisk og styrket. Nu er den snart ved at være så stærk og stabil at selv dens bundniveau er ret højt. Det ses f.eks i springningen, hvor den bruger sin krop utroligt lækkert i luften og hvor både tætte og lange afstande ikke længere er vanskeligt for den.   Der har været dage, hvor undervisning har bestået udelukkende af afspændt trav og så andre dage, hvor fokus f.eks har været på f.eks at træne at trave videre alene på ridebanen, mens de andre heste går ud, uden at "tabe småkagerne". I de situationer er bevægelsen som oftest af lavere kvalitet, end dage med lettere setup i omgivelserne, men det er helt i orden med mig, så længe bundniveauet kontinuerligt følger med op  Og for så lige at vende tilbage til trådstarters oprindelige emne, så er denne pony blevet redet en hel del med lang tøjle og med en rytter, der i en stor del af tiden har redet letridning og stået i let sæde og den er så absolut blevet bedre, gladere, stærkere, sundere og smukkere 
" "  Ja, det gør du. Det med fikseringen var inkluderet i citatet, fordi det var starten af sætningen, og jeg syntes, at det ellers var ret svært at skabe mening ud af det.   At BBH-folket (i hvert fald nogle af jer) bruger bøjning/stilling via tøjle og lignende, sidestiller jeg ikke med fiksering - det synes jeg måske nok ville være en overdrivelse.  " " Jeg kan nu ikke helt forstå, hvorfor du mener, at det skulle være modstridende ting, men dét er vel egentlig heller ikke så relevant lige i denne sammenhæng, hvor det handler om, hvor vigtigt det er, at hesten går med ryggen oppe.  Og det var netop dét, jeg mente i mit indlæg. At man vægter andre ting mindst lige så højt, som at ryggen er oppe og forventer, at ryggen kommer med hen ad vejen.
Så er vi enige  Det var bare mig der misforstod dig, fordi jeg blandede det sammen med at du, længere oppe, havde skrevet at du kun meget sjældent skridtede tur med din unge hest, fordi den ikke kunne gå med ryggen "maksimalt oppe" og derfor i stedet skulle longeres. Der prioriterer jeg anderledes, fordi jeg synes der er så mange gode ting ved at skridte en ung hest i skoven, fremfor at longere den, så jeg vælger at gøre det når den kan bære rytteren uden at sænke ryggen ned. I neutral om man vil 
"  Ingen heste har godt af   at befinde sig i sandkassen. I mine øjne er dét et spørgsmål om omfindsomhed og hvordan man tilrettelægger sin træning.  At jeg ikke skridter (ret mange/ret lange) ture på min unghest er fx ikke ensbetydende med, at jeg kun træner den i longen, som du skriver (jeg har bl.a. været uden ridebane i 3 måneder af foråret, så dér har jeg slet ikke longeret)   . Jeg vil langt hellere gå eller løbe en lang tur med min hest i mange forskellige miljøer og få alle de fordele, der er i dét (en rolig, tryg, tillidsfuld og lydig hest i nærmest enhver tænkelig situation) - end jeg vil belaste en ryg, der ikke har muskulatur til, at jeg sidder der.  tror jeg, at det er et heldigt sammentræf, hvis   Der kan være mange fornuftige ting ved at træne alting under rytter og med særlige fokuspunkter, men det har også konsekvenser. Sådan er det vel med alting. 
Hej. Jeg er ny herinde og fik hest for en månede siden. Isabella er en traver på 12 år og hun har ingen balance, tillid og er meget angst og opmærksom på hver en lille ting. Hendes adfærd har været meget slem på det sidste og kan ikke stå alene eller rides sammen med andre. vi har redet sammen med en anden 2 gange og der var hun meget opmærksom på hvad den anden hest lavede. Hver gang de kom i trav eller galop blev hun bange og satte i galop. vi skal igang med horsemanship og klikker træning. Men hvad dælen skal jeg stille op med hendes manglende balance? hun snubler over sine ben selv i skridt, og jeg har prøvet at ride slanger og små volde. men hun vil ikke arbejdes med på højre side. siden jeg prøvede det har jeg ikke haft lov til at komme op på hende igen, hun har været helt ustyrlig lige siden og jeg er nød til at longere i trav i 20 min inden hun er rolig nok til jeg må komme op på hende. Hun virker yderst stresset og ukoncentreret. What to do??! tidligere ejer sagde hun er perfekt og var ikke bange for noget osv. Men hun viser en helt anden side frem nu. Jeg vil tage hvert et råd med kyshånd, for jeg vil ikke opgive hende og vil ikke sende hende til nyt hjem og blive mere misforstået. Jeg vil gerne lære at læse min skønne traver. Jeg skynder mig lige at tilføje at hun i starten var mere rolig og afslappet. Hun var skøn da mine børn stod og striglede hende. Hjælp en trist traver ejer.
Jeg har lige fået hende og nogle dage er værre end andre. Jeg longerer i ca 5 min så kan jeg sætte mig op også kan vi ride skridt 20 min og når jeg kan mærke hun vil mere så ryger hun over i longering igen og får lov til at arbejde, da jeg stadig er lidt usikker i hendes trav. når jeg kan mærke at nu er det ved at være nok kan vi igen skridte tur. nogle dage er hun nød til at krudte af i 20 min trav on/off. Ellers er hun alle vegne. andre dage kan hun godt nøjes med trav i 5 min.  Vi ved hun har en stivhed i højre side, dette bliver der arbejdet med, ellers er der ikke så meget mere end hovene. <hun har forsko på men har fået oplyst hun ikke behøver dem, de forreste hove er MEGET længere end de bagerste og venter på smeden kommer med en tid. Jeg har også fået af vide hun skal have B vitamin da det kan hjælpe hende med at falde lidt ned. Derudover så har jeg en veninde som har meget styr på HMS og kommer og hjælper med det. Jeg har brugt en del tid på at forske lidt i hendes historie og har fundet ud af hun har været udlånt sidste år til en mor og to døtre, dvs 3 forskellige rytter og meninger også blev hun solgt til tidligere ejer og nu er hun hos mig. Igen er der oplyst at hun havde det godt alle stederne men samtidig så tænker jeg at hun måske har fået lidt kuller af at været redet af så mange forskellige på 1 år når hun var vant til 1 rytter som havde hende i 11 år. Det eneste er hun er stiv i højre side, alt andet er som det skal være med hende
Giv hesten tid til at falde til og lære det hele og dig at kende. Hvis du ikke kan komme op på hesten uden at longere den træt først, så er det jo ikke der du skal starte... Og så synes jeg det er rigtig vigtigt, at man køber en hest der passer til ens behov. Travhesten er i mange generationer avlet efter at kunne trave meget hurgtigt og have vindermentalitet. Det gør dem udsøgte til væddeløb, men ikke særligt egnede som dressurheste. Fx. kan mange travheste ikke løbe ordentlig på små travbaner men klarer sig udemærket på en stor travbane. Det kræver balance at komme rundt i små sving. Så tænk på, hvad du byder din travhest. Tænk på hvad den er avlet til og prøv at nyde det den har at byde på.
Jeg tror det er bydende nødvendigt, at du går MINDST tre skridt tilbage med den her hest. Der findes ingen hurtige løsninger, hvad angår træningen af et stort og følsomt dyr, som en hest er. Du bliver nødt til at finde væsentlig større tålmodighed frem, end du har beskrevet her. Den har jo slet ikke fået en chance for at falde til med sin nye ejer. Det er fint nok, du siger, at den kan være stresset før, fordi den havde mange ryttere. Men hvor tålmodig har du selv været?? Stop med at ride den. Den bryder sig tydeligvis ikke om det. Start med at skabe tillid fra jorden. Tag den ind fra fold, strig og hyg om den. Gå ture. Lær den basale signaler fra jorden. Det er en god ide at begynde at klikker-træne, men sæt dig grundigt ind i, hvordan du gør, inden du begynder. Hvis du longerer hesten, så gør det som opbyggende træning og fx med lange liner. Du får ALDRIG en rolig ridehest ud af at lade den "krudte af" i longen. Når hesten er rolig og harmonisk i omgangen med den, SÅ kan du sætte dig op. Alt andet er for farligt for dig. Hvis du tror den mangler vitaminer, så vil jeg anbefale den kur fra Hippolyt, der hedder MikroVital. Den er alle pengene værd, det lover jeg!
Hej, Til lykke med din hest - det er dejligt, at du vil give en ældre travhest et godt hjem! Først og fremmest vil jeg mene, at du - som andre også har nævnt - bør tage den meget med ro med en så stresset hest. Hvis du ønsker at have en rolig og afslappet hest, så er det præcis her, du skal sætte ind. Altså bruge meget tid fra jorden, gå ture med hesten, gå med den på banen, hvor du kan gå venstre og højre rundt i mønstre og volter, så den forhåbentlig bliver bedre til at holde balancen. Samtidig kan det virke beroligende. Horsemanshiptræning kan gøre rigtig meget godt. Giv den blid massage over hele kroppen og find ud af, om den har ondt nogen steder. Den kan jo have haft en sadel, der har trykket den, og stadig have ondt i ryggen. Samtidigt er det rart for hesten og den får tillid til dig. Hvis hesten viser smerter, bør du sørge for at få det grundigt undersøgt. Vent for alt i verden med at ride, til du har haft smed, hvis dens hove er meget lange! Så kan den ikke bevæge sig ordentligt og vil gå og få spændinger, som gør den vanskelig at ride, og så er du i en ond spiral med det samme. Jeg er ret overbevist om, at den opfører sig sådan, fordi den enten har ondt eller er meget stresset. Der kan være utroligt mange grunde til begge dele. Det kan være: - Sygdomme i bentøjet (slidgigt, hovsenebensbetændelse, spat, gamle seneskader o.s.v.) - Skævhed i kroppen - Smerter fra forkert sadel, uhensigtsmæssig træning, forkert beslag, for længe mellem beskæring o.s.v. - Gamle skader - Uhensigtsmæssig fodring (f.eks. for lidt stråfoder = mavesår = smerter og stress, eller for meget krudt = overskudsenergi) - Ingen decideret uddannelse indenfor ridning (= problemer med at bevæge sig på volter og mindre baner = muskelsmerter ved for megen træning i starten) - Flytning giver altid stress i en eller anden grad. Det tager tid og ro for at komme over det. Du skriver, at hesten er blevet mere stresset, siden den ankom. Derfor må der være nogle medvirkende faktorer hos dig og den måde, den nu lever på, der forstærker dens stress. Du skal nok gå hele dens miljø igennem. Stald/fold, kammerater, fodring, pasning, træning, hovpleje, sundhed o.s.v. Det er ikke altid nemt at finde årsagerne, men hvis du kan, får du sikkert en sød og rar hest ud af det. Held og lykke. MVH Jette
var hun da du prøvede hende inden køb??? Som Jette skriver, så må du kigge på de forhold hun har hos dig, siden du skriver hendes adfærd er blevet værre. Skru ned for kravene lidt. Hyg med hende og træn fra jorden. Lær hende at kende. Nogle heste er længere tid om at falde til et nyt sted. Hvad får hun at spise? Hvorfor har hun haft sko på ved tidligere ejer, siden du er blevet oplyst hun ikke behøver dem?? Er hun gået igennem handelsundersøgelse ved købet?Var der nogen anmærkninger?? Hvordan arbejder i med hendes skævhed? Lyder for mig som en hest der godt kunne formodes at have ondt siden hun ikke vil arbejdes med på den ene side. Jeg ville lægge longeringen på hylden indtil videre. At krudte en hest af i longen slider kun på hesten-gavner intet.
Jeg er enig med mettek06. Træd tilbage, stop med ridning, lær hende ordentligt at kende ved bare at være sammen med hende, lave lidt øvelser, måske en hyggelig gåtur også. En lille ting som at undersøge, hvordan en hest kan lide at blive striglet kan have stor betydning for, om I vil begynde at knytte bånd. Kan hun lide let eller fast hånd ved strigling? Hurtige eller langsomme strøg? Har du prøvet at strigle hende med de bare hænder? Det giver en fin kontakt til hesten. Jeg tror at du skal være mere følsom omkring hendes behov. Du vil hende gerne så prøv at være opmærksom på, hvad hun signalerer til dig ift. kan lide og ikke lide. Prøv evt. også at se filmen "The Path of the Horse", den er fantastisk ift. at lære om HVOR følsomme heste er, og hvordan vi imødekommer deres behov og respektere deres grænser. Link til hele filmen på youtube her: Kan der være dig, der er stresset og ukoncentreret, så det derved er dette hun mærker, så det påvirker hende? Noget siger mig, at det er det der er sket, da hun virkede mere rolig og afslappet hos dig i starten. Prøv at få en anden og nærværende rutineret rytter til at omgås hende og ride hende og undersøg, om hun oplever hesten på samme måde som dig. Sådan ville jeg gøre. Pøj pøj til dig.
Hej. er blevet en smule grebet af ideen om military, bor i Faxe, MEN hvor ligger der lige et sted man kan få lov at træne? Har haft trænet lidt i Mørkøv området, men der er ski lidt langt at kører;) Håber nogle kan hjælpe:) hov ja og nu vi er ved terrænspring, hvis man nu overvejer at bygge nogle hjemme er der så nogle der har nogle gode "opskrifter"??  mvh Jeanne
jeg kender til baner i Haslev, Ringsted og lejre, alle steder skal man betale lidt for at springe på banerene. I Haslev og Ringsted er banerne kun åbne for ryttere udefra, på bestemte dage mod betaling, i lejre kan man så vidt jeg ved, selv bestemme dagenen, men skal selvfølgelig betale. jeg ved jo ikke hvor stor millitary erfaring du har,   jeg har ikke så stor erfaring, men har dog trænet på flere baner halvanden sæson og såmæn også startet en enkelt lille let klasse. det er bare super sjovt  Men i hver tilfælde er der nogen ting, som jeg mener man bør huske hvis man vil eksperimentere med at bygge spring hjemme, men det er vel kun fantasien der sætter grænser for selv udformning, men god bund før og efter springene og sikkerhed hen over, er selvfølgelig super vigtigt.  når der er tale om terrænspring, dvs stolper graves ned og bomme gøres fast, de må selvfølgelig gerne kunne skiftes ud, men når der springes på dem, skal de ligge helt fast, gerne med feks grangrene eller sivrør stukket ned i mellem så de stikker op over bummen øverst, dem kan hesten jo ramme på uden at slå sig. Hvis du bygger "hundehuse" eller ligende så skal de være så tunge at de ikke vælter rundt eller for nemt "tages med" hvis hesten rammer på. Natur stammer er særdeles velegnde, dvs en fældet træstamme ca 60 cm i diameter og mindst 2 meter lang eller mere for begyndere, alt efter hvor modig og erfaren ekvipage er, kan stammen selvfølgelig godt være meget tykkere og også kortere. Og hvis stammen er tung nok ligger den fint fast, hvis den er lidt lettere kan man slå to mindre træpæle i jorden på begge side i hver ende så stammen ikke kan trille. Et nemt spring at bygge er at forsøge at få fat i gamle telefonpæle, jernbane sveller eller tykke stolper, lægge dem i lag med feks 3-4 styk tæt sammen ved siden af hinanden i nederste lag, så 2-3 i næste og øverst lag 1-2stk.så de danne et lille skråt "pyramide" spring som kan springes fra begge sider. De "bindes sammen" i enderne med binde bånd og pæle i jorden så det ikke kan flytte sig hvis de altså ikke er tunge nok i sig selv. Hvis du har små halmballer kan man nemt bygge et ikke så holdbart men sjovt natur spring af dem, sammen med feks juletræet fra i fjord . En lille gammel robåd/kano langt på hovedet mellem et par store træer, båden  et kasseret lavt træ flet hegn fra terrassen, sæt fast på en stolpe i hver ende gravet ned i jorden. Hjemme lavet pileflet eller andre bløde grene i mellem 4-5 almindelige korte hegns stopler gravet ned i jorden med mellemrum, flet hegnet skal helst rage lidt op over stolpernes længde, så hesten kun rammer flet hegnet og ikke stolperne En lang lav brænde stak (eller marksten) med stramt høsenet omking så den ikke vælter eller stykkerne kan "slås løs" fra hinanden. osv osv osv god fornøjelse med bygningen og held og lykke med træningen
Dansk Rideforbund har en glimrende oversigt over terrænbaner:
Der ligger en bane i Faxe  Mvh Signe
Tusind tak for hjælpen alle:)
Jeg varmer altid min hest op, hvor han går frem og ned uden at han `"falde" på mulen. god frem af drift og god skup i letridningen derefter skridter vi hvor jeg samler ham op med side øvelser. er rigtig vigtigt for mig at alle han muskler er godt varme inden jeg samler ham. når vi traver af går han også frem og ned . men altid har han ryggen og bagparten med. -Mia :0)
Hejsa Jeg vil høre om nogen kender til at have fået ondt i korsbenet af at ride i en mindre sadel end i plejer? Jeg fik ny sadel for ca 3 måneder siden. Jeg har altid redet i 17" sadel, men Drømmesadlen kunne det kun lykkedes mig at finde i en 16,5" i brugt model. Jeg prøvede sadlen og tænkte at den bare var fantastisk og ligger super godt på hesten. Jeg er en lille str 38 i bagdel så jeg regnede med at en 16,5" sagtens kunne gå an. Men nu er jeg begyndt at døje med ondt i korsbenet. Er ikke 100 % sikker på det har noget med sadlen at gøre endnu, men nu ville jeg bare høre om nogen her inde har prøvet noget lignende. Det er en Black Coutry dressursadel jeg har. Mvh Tina
selve sædets størrelse burde ikke ha den store betydning. Men kan jo godt være selve opbygningen af sadlen, gør at du ikke sidder godt uden du reelt selv kan mærke det, og derved får ondt?? Jeg har redet i sadler som konsekvent fik mit ene ben til at sove. Syns ellers jeg sad godt.. men min krop ku altså ik li det.
Jeg ved det ikke, men tænker at sadlens(sædets str.) størrelse har vel også indflydelse på knæpudernes placering og størrelse, så måske du kommer til at sidde forkert i sædet pga. manglende eller forkert knæstøtte(den sidder nok for højt oppe) og så kommer du måske til at spænde i sædet for at prøve at sidde rigtigt, som kan gøre du får ondt i korsbenet. Du bliver nok også mere låst i din bevægelse med sædet, når sadlen er lige til den lille side og det kan måske trykke på korsbenet. Der skal jo være 4-5 fingre bag din numse og bagsvidslens kant. Jeg kan godt få ondt diverse steder ved at ride i en for lille sadel. Før red jeg i en 16 tommers sadel og jeg fik for det første slidmærker både foran og bagved, ikke så rart, men kunne også få ondt i både knæ og i lænden. Det var en parthest dengang, så kunne ikke bare få ny sadel der passede mig. Nu rider jeg i en 17 tommers(egen hest) og har ingen problemer med nogle af delene.
Jeg har altid lært, at hesten skal træde i eller over eget spor. Min pony gør det fint i både skridt og trav,,men min ridehest træder ikke engang helt hen til eget spor. Kan man træne dette, eller er det bare sådan denne hest er skabt? Hun er svær at ride i holdning, og går oven ud af rammen. Mit spørgsmål er: Er det synd, at kæmpe med dressuren med sådan en hest? Hun er så småt begyndt at søge ned, både i longen og i ridning, men det ligger ligesom ikke naturligt i hende. Hun har tendens til at mosle frem, når hun bliver usikker. Fx. når hun skal lære nye øvelser. Hesten er en blanding af Nordsvensk Brugshest og New Forest( faren). Faren har gået fin dressur. Hun er en tung type, og jo ikke en udpræget dressurhest. Skal jeg lade hende overgå til turhest?
Det ser sådan ud, når vi rider. Billedet er et år gammelt. 
Det er ikke synd, det er helt nødvendigt at lave godt grundarbejde med sin hest. Men med visse heste tager det længere tid. Men da korrekt grundarbejde bygger på, hvordan heste fysisk er skabt, så kan det lade sig gøre med alle heste og er nødvendigt for alle heste, der fysisk skal kunne holde til at være rideheste. Men med nogen heste tager det lidt længere tid, og det er der ikke så meget at gøre ved, udover at bruge den nødvendige tid. For at kunne give lidt mere konkrete råd, vil det være nyttigt at se en video af ridningen, som den ser ud i dag.
Vi får undervisning, så det er der styr på. Jo, men nogle heste er vel mere dressuregnet end andre. Hun er sød og villig, men har en meget kraftig hals og nakke, så hendes fysik er ikke helt med hende.
Det kan også være den er lidt stiv i ryggen. Hvis den enten er øm eller stiv i ryggen, så vil de oftest ikke træde ind under sig. Så prøv evt. at longere den og se om den får brugt ryggen. Er ryggen ikke blød og vippende så kan det skyldes ovenstående. Held og lykke 
Har deres styrke og svagheder mht dressur. Det samme gælder jo også i fx spring, hvor nogle har viljen og modet men ikke talentet og teknikken, mens andre bare har nemt ved det. Men fordi en hest ikke har eksteriør og/eller gang til at dressuren er nem for den, betyder jo ikke, at den ikke kan trænes i dressur, ej heller at det ikke vil være sundt for dn. Jeg har jo mine to af rksteriør og gang meget forskellige typer af dressurheste. Pinot er kort og kompakt, og har haft meget let ved galop, og især at samles i galoppen. Til gengæld har det taget 2 år før jeg har kunnet sidde korrekt i nedsidning, og hvor han først nu kan tage mig med i nedsidningen.   men hvor Pinot har haft nemt ved galop, så er det caspians svaghed lige for tiden. Caspian har altid båret og taget en med i traven, legende let. Men hans galop er så stor, at han formentlig først bliver god i galop om et års tid eller så.   Men hvis dressur hænger en ud af halsen, fordi det er en længere kamp mere end fornøjelse, så ville jeg da bruge sommeren på at ride ture på hesten. At have hest skal være sjovt, og hvis du ikke gider træne dressur på din hest, som formentlig af rksteriør har svært ved det, ja så lad være. Jeg er absolut ikke springrytter, men Pinot springer rigtig godt og med talent. Så han bliver sprunget et par gange om måneden for afvekslingen skyld. Caspian ElSKER at løsspringe, men da hans mod langt overstiger hans talent, så kunne jeg ikke drømme om at indspringe ham - så han må nøjes med løsspringning. Men vær ærlig overfor hesten og dig selv mht hvorfor du evt stopper med at træne dressur, og vælger at bruge hesten til skovtur - og ærlig er også at sige, at man synes det er for stort et arbejde ifht det man får ud af det. mvh charlotte
Skovtur i bakket terræn, cavaletti og bomarbejde er fantastisk til at få hesten til at strække sig frem og ned og dermed til at træde længere ind. Det samme er sidebevægelserne versade, travers og renvers. Og det er bestemt ikke synd for hesten at træne dens gang, det er en absolut nødvendighed at den lærer at bevæge sig hensigtsmæssigt, hvis den skal bruges som ridehest. Men træn det i små intervaller og lad være med at terp det ind. Afveksling i træning og med fokus på frem og ned og korrekte sidebevægelser ville være min vej frem. Og alle tiltag til at gå frisk frem uden trippen, ville jeg klø manke for. Rikke
Jeg vil mene at det ikke er racebetinget om hesten kan træde i/over sit eget spor, men mere den enkeltes eksteriør. Vi har ingen heste der ikke kan det, eller gør det pt. men jeg har haft heste i ridning som har været fejlredet eller haft ondt og derfor smidt ryggen og blevet kort og stikkende i bevægelsen. Jeg har desuden set heste der var friske og raske og ikke havde eksteriøret til at træde i eget spor. (ofte lange el. svejet i ryggen og låste i lænden.) Her er en hest der ikke er avlet til dressur men træder fint over eget spor:   Jeg ville netop med en hest der virker stiv, småt gående eller låst arbejde med den, således den opnår bedst mulig bevægelighed. Jeg ville dog ikke stille de store forventninger op dressurmæssigt, men nyde turen og arbejde med de små forbedringer. Gymnastikspringning er også gode øvelser, ligesom sidebevægelser i naturen...
Hun tripper bestemt ikke og er ret smidig, hvis jeg skal sige det. Hun er dog ret retangulær i sin bygning. ja, det kan være, jeg skal bruge lidt bomarbejde.
Nogen der ved hvad forhøjet muskelværdi er?
Det kan være tegn på nyreslag, hvis hesten har forhøjet muskelværdier.
"bare" være et udtryk for at hesten trænger til at blive sat lidt ned i arbejde en periode. Ses ofte på unge heste som har været presset en periode. Men det kan din dyrlæge vel forklare dig, sammenholdt med at du kender hestens arbejdsmængde eller symptopmer eller hvad der har udløst at man har taget en blodprøve på hesten?? Gitte
Jeg står tidligt op og rider kl. 6. -hvis ikke det er muligt, venter jeg til kl. 21. Så er det dejlig køligt og der er ingen fluer mv.
Jeg rider primært i ridehal, og når det passer med job, aftensmad m.m. Så oftest omkring kl 17 - så vi sveder bare. mvh charlotte
Jeg har en unghest, der virker som om den har godt af at bruge sit hovede og har brug for at der sker noget forskelligt/nyt - uden dog at det bliver FOR nyt (han er en lidt forsigtig type). Han bliver redet ud, lidt på bane og arbejder i longe inkl. bomarbejde. Jeg fik øje på ungernes gymkhana (hedder det stadig det?) udstyr den anden dag og tænkte, at det måske var en idé at sætte lidt kegler og sådan op på ridebanen- og så kunne vi jo øve os i at komme fint rundt om og mellem dem. Men.. hvad kan man ellers 'lege' - som samtidig har den positive sidegevinst, at det gør hesten mere klar over hjælperne? Det må meget gerne være noget, hvor man kan starte øvelsen 'blidt' - og så fx øge sværhedsgraden, når hesten er vænnet til det.  MH Nana
.. det der hedder Mounted Games?
Jeg tror det er det der hedder ponygames nu  Du kan evt. få gode idéer på DRF under Breddeaktiviteter  Jeg tror at nogle af de øvelser/forhindringer der bruges i agility, ponygames og TREC måske kunne være noget du kunne bruge: Smal passage, overgange mellem bomme, ride over bomme, tilbagetrædning mellem bomme/om "hjørne", slalom, flytte ting fra et sted til et andet (f.eks fra en tønde til en anden) osv.
Det er helt sikkert ikke mounted games   Der er jo tale om en gammel kone og en stor DV..  Tak for linket, jeg ser på hvad vi kan blive inspireret af. MH Nana
Kald det hvad du vil men det er rigtig sjovt og om det hedder ponygames eller Mounted games er fuldstændig ligemeget. jeg er også en gammel kone og vi sætter gerne sådan en bane op og hygger med hestene. vi var for nogle uger siden til vores lokale sommerfest og vise vores "forhindrings løb" frem og der var mange der var intresserede i at komme og prøve sådan en bane, både unge og ældre, nogle der rider dressur på højt niveau osv. Fordelen er at det foregår i det tempo som rytter eller fører holder og det er individuelt, samt kan vi være flere på banen samtidig du kan se billeder på fb siden jette
Jeg kan sagtens se pointen, Jette - det er mere de vildere fotos af mounted games, hvor der hoppes op og ned, hænges på siden af hesten, hvor jeg tænker at det ville være meget ømt med mig og en meget ung 4-års  Jeg vil helst noget vi skal ride rundt om - han er nemlig ret fortrolig med at følge efter mig til fods med forskellige forhindringer -og det er ridehjælperne, han skal have fat i - men der er jo også inspiration til sådan noget  MH Nana
du skal bare gå igang, på drf hjemmeside kan du finde masser af gode forslag til "forhindringer" så det bliver lidt sjovt. og bare vent, der er sikkert nogle der gerne vil være med. og så sætter man jo selv farten, jeg er også kommet i "tulle" alderen rent fartmæssigt, men det er faktisk sjovt alligevel du får lige et link til en video på ytube - det er godt nok en trail men jeg nyder altså at se den harmoni der er mellem hest og rytter link:  god fornøjelse
Langt fra alle heste træder fra naturens hånd lige langt ind under sig. Minholstener-vallak træder ikke op i sit eget spor når han går løs i trav (men træder langt over i skridt) og har aldrig gjort det (og grundet diverse skader er han mere end en gang tjekket igennem i alle ender og kanter) Han har noget rette haser, har ikke meget haseaktion og er ikke så stort gående. Med megen dressurtræning har det været muligt at få ham til at træde rigtigt ind under sig, men kun så længe der arbejdes for sagen. Så snart han falder det mindste fra hinanden, rammer baghoven ca 1 hovlængde bag forhovens spor i alm arbejdstrav-tempo. Så jo det kan trænes og forbedres, men falder det ikke naturligt for hesten, tror jeg ikke man skal forvente at det nogensinde kommer til det. Ang race, så er det da nok tildels race-/type-betinget. Moderne dressurheste har jo ofte kæmpe overtrædning fra naturens hånd. Men vores belgiere træder nu osse op i forhovens spor... osse når de bare traver almindeligt derudaf. Min erfaring fra holsteneren er at jo mere spændt hesten bliver (og jo mere man "slåsser" med den fortil) jo mindre træder han indunder sig. Han er ikke "svær fortil" -faktisk er han meget fin i munden og går naturligt "pænt" fortil, så jeg ville ikke umiddelbart kæde de to ting sammen -altså at din hest har tendens til at gå ovenud. Men måske du ville få lettere ved at få bagbenene mere indunder hesten, ved ikke at tænke så meget på om den går ovenud, og bare lade hoved være hoved, så hesten kommer til at arbejde mere afslappet... så vil den måske endda osse blive nemmere fortil, når den bliver mere afslappet i resten af kroppen.
Hej Jeg er dressurrytter og har den skønneste 5 års hoppe (sent tilredet som 4års). Jeg rider gerne dressur 3 gange i ugen og rider derudover tur 1-1 1/2 time (mest skridt) og en gang imellem longerer jeg. -Min tidligere hest gik babyspring og voltisering som afveksling, men min nuværende hest egner sig ikke til de discipliner. Jeg søger inspiration til hvad vi kan træne udover dressuren - Gerne noget der styrker muskler/kondition og dermed har en træningsmæssig værdi ifht. hovedformålet; dressur. Såååååh... Hvad gør du?
Jeg synes jo longering er en rigtig god ting. Du kan jo afveksle det lidt og lægge bomme eller cavalettis. Selvom hun ikke egner sig til spring med dig på ryggen er løsspringning jo også en god ting til brug af ryggen. Du kan lave tempospring eller andet som kræver hun koncentrere sig om afstande. Gåture bruger jeg også. Tit får hesten brugt sig på en anden måde end når vi sidder på ryggen af dem. Er du frisk kan du også løbe med hende. God fornøjelse
Jeg går ind for afveksling, en velredet hest har, for at blive ved med at yde, brug for at opleve andet en bare en bane. en god skovtur er selvfølgelig aldrig afvejen og så bruger jeg forhindringsbaner med mange indtryk fx. trail, agillity, og besindighedstræning. horsemanship er godt for både samarbejde og koncentrationen. og så går jeg gerne ture for hånd. jette
Hej, Prøv at kigge på Dual Aktivering - det er jeg blevet bidt af, selv om jeg ikke helt er kommet i gang endnu. Er bestemt en træning, jeg vil lægge ind, når jeg får skaffet grejet! MVH Jette
Jeg kan rigtig godt lide varieret træning. Jeg har en varmblodsvallak, der er efter Lucky Light med alt hvad dette indebærer; hvilket betyder, at jeg har MEGET vågen herre, der skal være sikker på ALT ikke spiser ham. Han har desuden en historie med at være seperationsangst, tendenser til at smutte hvis han ikke vil være med mere og generelt kan han være en udfordring at håndtere. ... men da jeg fik ham skred han for et godt ord, kunne ikke være alene i 10 sekunder uden det var livsfarligt, kunne ikke læsses, tur alene var med fare for liv og førlighed, og han var i det hele taget ikke et pragt eksemplar. Jeg afveklser meget - også når jeg bare rider rundt selv. Han skal hele tiden have en ny opgave ellers bliver han demotiveret, usamarbejdsvillig og ikke særlig sjov at ride på - så det handler om at veklse hele tiden. Jeg skifter volten hver gang jeg rammer midterlinien i ovarmningen. Så bliver han hele tiden han bedt om noget andet end det foregående - medmindre jeg har problemer, så rider jeg aldrig mere end 1 omgang på en volte ad gangen. Derudover bruger jeg: Personligt bruger jeg også klikkeren rigtig meget, men ikke for enhver pris, for der findes heste og ejere for hvem godbidder ikke er særlig smarte. Det kræver en godt uddannet hest og ejer, fordi ejeren skal være i stand til at administrere måden godbidden gives på således, at den over tid kan udfases af øvelsen igen. Det er det langt fra alle, der forstår, og man skal virkelig være skarp i sin timing for at det lykkes. Men er man skarp i timingen så lykkes klikker ofte rigtig fint og det giver en et ekstra redskab i forhold til at forstærke fordi hesten virkelig kan få belønning for sit arbejde.
Jeg bruger på begge parter særligt skovture med gode bakker, særligt til gamle Tanja der døjer med balanceproblem og kondition og begge heste får lov til på strækninger hvor jeg ved det er sikkert at løbe igennem.. kenzo bliver ligeledes longeret,dog er det ikke så tit jeg får taget mig sammen til det   derudover løsspringes han (jeg tør ikke selv springe) og Tanja øver jeg lidt forhindringer med og selvf. Horsemanship  Kenzo skal jeg også have lært horsemanship, da han er en bangebuks uden lige, men det bliver vidst først når de kommer hjem fra sommergræs  de går også ture for hånden, og når jeg er på tur så prøver jeg at lære Kenzo at han ikke bliver spist af al ting   vi rider i øjeblikekt igennem sådan nogle cykelbomme, igennem en rundkørsel (hvor der ikke var trafik) og forbi en skurvogn og mange andre ting der ihvertfald fald spiser små kenzoer 
at du har fået mange gode ideer:-) jeg vil bare tilføje at det er rigtig vigtigt for dressurheste at komme væk fra sandbanen. Undersøgelser viser at dressurheste er dem der oftest får skader, og en af de ting man forsker i er, at heste i dag ikke bliver udsat for nok "inputs" i forhold til at blive stimuleret fra underlaget. Mange heste går på en plan fold, de står i en plan boks og bliver trænet på en plan og perfekt ridebane. Rigtig mange får ikke stimuleret de små sener, ligamenter og muskler, og får ikke trænet proprioceptionen (som er opfattelsen af hvordan ens kropsdele er placeret, sådan groft sagt). Så det er rigtig godt at du tager i skoven. Jeg vil anbefale at du ikke kun holder dig til de plane stier, men kommer "off road" og træner op og ned ad bakker.Jeg mødte engang nogel dressurheste, som gik mest for lange tøjle i skoven og ikke meget på banen, og de var virkelig velmuskuleret og havde nemt ved dressurøvelserne. Held og lykke:-) Christina
Husk på at det ofte IKKE er tilladt at ride uden for stierne i skoven. Bare en tilføjelse, så du ikke kommer i problemer  Men ja, bakketræning er guld værd som ekstra motion. 
Tak for jeres gode svar. Jeg synes jeg har fået nogle rigtig gode ideer. Der er masser af bakker i nærheden, så vores ture indbefatter næsten altid bakker. Det er jo skønt med aften/morgenture i det varme vejr
Der må da være et hav af disse tråde, men kan slet ikke finde nogen. Nu er vejret efterhånden til at jeg gerne vil på tur. Hvilke steder kan anbefales som er tilladt at ride på? Også gerne hvis det er mod betaling. Var igår på EOR (Esbjerg) og skridtede af i den skønneste natur, men ved desværre ikke om det er tilladt at kører derud blot for at ride tur - gratis? Kom med jeres guldkorn 
Hej, Prøv at søge på statsskove på nettet. De fleste har ridestier. Jeg mener, at jeg på en lang gåtur i Blåbjerg plantage (nord for Esbjerg) har set adskillige skilte med ridestier i området (og ih, hvor er jeg misundelig, da jeg i mit eget område har alt for få muligheder i den retning). God fornøjelse! MVH Jette
Du må ride i rigtig meget af Marbæk Plantage, som ligger bagved EOR  Der ligger an gammel hundetræningsplads på en af vejene lige før EOR, hvor du kan parkere bil og trailer og ride ud fra. Det er på modsatte side af Orrehøjvej og ca. 100 meter længere væk, når du kommer fra Sjelborg. Det er et godt udgangspunkt til mange gode timer i skoven og ved stranden  Her er et kort over ridestier i Marbæk:
Marbæk er et dejligt område at færdes i. Vi rider/kører dog rigtig meget i Vrøgum plantage (ved Oksbøl). Der er 40-50km ridesti (det er osse tilladt at ride udenfor ridestierne, der skal blot vises lidt hensyn) og det er ganske gratis.
Har i en specil teknik til at lukke ting ude? Jeg bliver ikke nervøs når jeg rider stævner, men jeg kan sagtens lade mig påvirke af folk omkring mig, som da jeg var til stævne forrig weekend og der stod nogle mennesker på side linjen, som jeg ved ikke kan li mig pga. diverse ting og sager.. Har I en teknik til at lukke dem ude, så de ikke fylder og påvirker, for seriøst det eneste jeg tænkte på banen var "ikke lave fejl og give dem noget at snakke om"... Og det må jo unægteligt gå ind og påvirke mit ridt tænker jeg, det var meget værre da jeg var yngre, men det irritere mig altså at det påvirker mig...  Håber der er nogle med gode råd.. På forhånd tak!
Hej, Når jeg træner, kan jeg blive noget ukoncentreret, hvis der er tilskuere (er vant til for det meste at ride helt alene). Når det ellers lykkes for mig, har jeg held med at forestille mig, at hesten og jeg er inde i en glasklokke, som følger med os overalt, og at denne glasklokke lukker alt ude, så det kun er hesten og mig, der eksisterer inde i klokken. Og ellers må du tænke på, at de personer du nævner ikke er grund nok til at ødelægge dit samarbejde med din hest. Forbered dig på, at de er der, og prøv på forhånd at indstille dig på ikke at lade det påvirke dig. Prøv evt. visualisering af situationen før stævnet og hvordan du GERNE vil reagere (nemlig ved at være ligeglad og ride, som du helst vil) - det kan måske gøre det lettere for dig i selve situationen! Held og lykke  MVH Jette
Jeg bruger altid min vejrtræking til alting. Til at skabe ro, give slip i ting, finde fokus, holde en pause osv osv. Så jeg ville trække vejret rigtig dybt langt ned i maven nogle gange, på en bevidst måde, altså være bevidst om at det var netop det jeg gjorde. Derefter ville jeg flytte mit fokus, indad, til min krop, hesten, os sammen. Når du tænker på "de andre" er dit fokus væk fra dig og hesten, det gælder om at få det tilbage til jer selv. Hvis du tænker noget i stil med " jeg skal ikke tænke på dem" bruger du ordet "ikke", og det er kun i vores rationelle hjerner det giver nogen som helst mening. Vi bruger ordet rigtig meget i dk, men det er håbløst i sådanne tilfælde, og dit fokus er stadig ude/på dem. Der er en kæmpe forskel på "jeg skal have dem lukket ude" og så "jeg skal mærke mig og hesten" Prøv bare at sige hver sætning og mærk forskellen. Det du fokuserer på får du mere af, så vælg dit fokus med omhu! Og fokus kan altid flyttes, jo mere man øver sig jo lettere bliver det. Held og lykke
Jeg vil anbefale dig at komme på et Rasmus Bagger mental trænings kursus, det er vildt hvad den mand kan lære fra sig. Han holder kurser flere steder i landet. Det kan helt bestemt anbefales 
I stuen derhjemme forestiller du dig, at du er sammen med disse personer. Herefter fortæller du dem, een ad gangen, hvordan du har med dem og udtrykker dine følelser. At du blev vred over at.. at du blev såret over at.. at du ikke kan lide at.. osv. Jeg tror ikke på at holde ting mede med diverse øvelser, men jeg tror på at udtrykke dem, blive færdig med dem indeni. Så kan du bedre være til stede sammen med hesten, når I er til stævne fremover.
Jeg vil også råde dig til at læse lidt om Rasmus Bagger, og deltage vad hans workshops. Det er utrolig givende og lærerigt, og du kan bruge det alle andre steder end i den ridning. Bliv evt. medlem af hans facebook gruppe, Powerriders/Rasmus Bagger. Han laver løbende videoblogs, og har bl.a. lige lavet et om den udfordring du netop har beskrevet. God fornøjelse 
Jeg er så småt startet op med at træne galop med Hulder og det går også fremad  Han reagerer fint på venstre volte, når jeg lægger ben til og siger "galop". Hans balance ventre rundt (som egentligt er hans dårlige volte) er også blevet markant bedre og jeg føler at han for det meste nu, kommer ind og bærer sig selv rigtigt. Højregaloppen er der dog stadig problemer med. Han springer fint an når jeg giver ham både signal med ben + stemme, men desværre altid i "forkert" galop. Vi har nu kunnet springe an i højregalop hen over en bom et par gange og han bliver selvfølgelig rost hver gang. Når vi først er i galop kan jeg også mærke, at hans balance er noget dårligere denne vej rundt. Problemet ved vores anspring er simpelthen at han stiver sig af og samtidig smider skulderen. Det er underordnet, om jeg laver anspringet i et hjørne, på langsiden eller rundt på en volte. I trav har vi ikke de problemer .. eller det vil sige, jeg kan mærke det når vi laver volter (efter at galoptræningen begyndte). Men her er han for det meste nem at komme ind at "samle op" igen. Så spørgsmålet er, hvad jeg kan træne, for at få styr på hans skulder igen .. evt. noget ridning indenfor hovslaget, så han lærer ikke at støtte sig op ad barrieren?
Longe træning   (gerne lange liner) Når han er begyndt at få mere balance i longen ville jeg først her efter begynde det noget mere på ryggen, på banen. Gerne i naturen også 
I longen springer han rigtigt an - det har jeg prøvet  Han virker også stærkere på højre volte i longen end på venstre .. Han er nærmest umulig at få i venstregalop i longen mens han lystigt danser rundt den anden vej 
Det er jo rigtig godt, at han godt kan galoppere korrekt i longen, omend det er tydeligt at han har en stærk og en svag side. Min oplevelse med mine to ungheste har været, at ved forkert anspring har jeg som rytter påvirket hesten med min skæve/dårlige side. På de unge heste skal der så lidt balanceforskydning til, før de reagerer forkert/som de fysisk kun kan. Ved forkerte anspring skal du tjekke : dit sæde - er du skæv/sidder skævt. din opstilling fx er dine skuldre skævt, ofte pga skævt sæde. låser du i hånden/bremser i stedet for at fører. Der ud over er der selvfølgelig et styrke spørgsmål i det også. Her har jeg oplevet, at lige i starten af tilridningen, der er de så nemme at "skubbe" i korrekt galop, at de gør det korrekt hver gang. Så kommer der nogle perioder, hvor de får lidt styrke, og måske kan begynde at skyde skulder ect, og så reagerer de kraftigt på rytterens "fejl". Så gode perioder igen, og så begynder man at gøre anspringene bedre, galoppen større, volten mindre ect, og så får man igen i perioder nemt forkerte anspring osv. Så tålmodighed er en dyd med de unge. mvh charlotte
Jeg stillede hesten udad i en stor volte (for at få skulderen ind), og hvis jeg red venstre om, så kiggede jeg mig over højre skulder, det virkede næsten hver gang, ret hesten op inden anspringet og giv plads til indvendige forben ved at give efter på indvendig tøjle. Det handler ikke om at ride/sidde skævt, men når du kigger over udvendig skulder (din)så trykker du indvendige sædeben ned, hesten lærer det ret hurtigt og du skal selvfølgelig ikke sidde og kigge over skuldéren resten af dine dage 
Her er hvad jeg gjorde med min 4-års. Det virkede faktisk i løbet af bare én ridegang. Det handler meget om at få forberedt anspringet rigtigt og hjælpe hesten til at vende rigtigt i kroppen, så det bliver så nemt som muligt for den at springe rigtigt an. Rid på cirkelvolte. Tjek at hesten er fremme for schenklen (rid lidt frem). Tag en anholdning på udvendige tøjle, så skulderen kommer lidt ind. Læg udvendige schenkel på også. Lav anspringet ved en tydelig markering med indvendig schenkel fremme. Giv evt. lidt efter på indvendig tøjle i anspringet. Springer hesten forkert an, så tag ned i trav med det samme, så hesten finder ud af, at det ikke var det rigtige svar, den gav. Når den kommer i den rigtige galop, så lad den gå en eller et par runder på stor volte. Og som de andre skriver - tjek at du ikke sidder skævt. Hvis du f.eks. kigger ned på indvendig skulder for at holde øje med om galoppen bliver rigtigt, vil du nemt komme til at knække i hoften og derved forskubbe din vægt ud på udvendige. Venlig hilsen Anna
jeg trænede min i skoven først, så han var helt med på signalerne og ikke fik pres af at vi skulle dreje helt tiden. Jeg stiller ham en lille smule ud, altså til venstre hvis jeg vil i højre galop og omvendt. Han har fået gode muskler i skoven, og er klart mere stabil på banen nu
"I trav har vi ikke de problemer .. eller det vil sige, jeg kan mærke det når vi laver volter (efter at galoptræningen begyndte)." Du siger, det først kom efter galoppen. Er du sikker på det, eller har du først bemærket det nu? Jeg bemærkede det først efter galoppen. Når de slår fra eller nægter på en eller anden vis, bliver man opmærksom på andre ting i det små. Har du prøvet at lave en versade, inden du sætter i galop? Min kan SLET ikke gå i højre galop, hvis jeg ikke laver en versade først. Så springer hun an i venstre. Versade først = perfekt højre galop anspring!! At vende den udad ville jeg aldrig gøre. Ville også anbefale   , hvis der er 100% styr på skulderen i trav, er det nemmere i galop.
Mange tak for alle rådene. Den der med at kigge mig over skulderen hjalp en enkelt gang .. men så var det lidt som om det gik galt igen  Tror dog nu, at jeg har fundet en metode der virker - i hvert fald meget af tiden. Vi træner simpelthen galop i kapsun og for hver gang han går i rigtig galop, får han en godbid. Det har fået herren til at springe rigtigt an flere gange end han springer forkert an. At godbidder under ridning så måske for visse ikke lyder som en god idé, tja   det virker da. Jeg tror også jeg har haft en tendens til at låse et sted i kroppen, som der er nogle af jer der påpeger .. så træningen foregår for lange tøjler og med tanke på, at min krop skal "sidde lige". Det er først efter galoptræningen er begyndt. Han har dog heldigvis fundet ud af, at han ikke skal galopere i alle hjørner eller hver gang vi laver volter - hvilket hjælper på, at han ikke prøver at stive sig af hver gang vi kommer til et hjørne. Herved er vores volter også blevet bedre igen. Versader har vi ikke forsøgt os med - ville ikke lægge så meget nyt i hovedet på ham.