Hvad med at høre din jordmor, hun må vel vide hvor der er fødelsforberedelse 
Hej Gitte Det havde jeg egentlig også tænkt på men der går bare en måneds tid før jeg skal se hende igen. Jeg er faktisk lidt forundret over at der går så lang tid imellem besøgene hos JM i den første halvdel af graviditeten. Jeg var afsted uge 14 og skal først igen uge 28! Måske har det noget at gøre med at jeg er til ekstra scanning pga. tvillinger men syntes alligevel godt jeg ville se Jm lidt oftere...
...også undret mig over jordemoderbesøgene. Jeg skal til jordemoder for første gang i næste uge, og der er jeg i uge 20. Det synes jeg er sent. Men der er vel mangel på jordemødre, ligesom der er mangel på alt andet indenfor sundhedsvæsenet...
Hejsa Jeg gik til fødselsforbedredelse i Fredericia, men jeg ved ikke om du synes det er for langt at køre? Jeg mener det FOA der afholdte kursuset, som var kombineret med varmvandsgymnastik. Ellers har gigtsanitoriet i Middelfart også fødselsforberedelse kombineret med varmvandsgymnastik, men det kommer det jo ikke tættere på dig af.
Til vores første barn købte jeg de første body'er allerede dagen efter den positive test - der var de nemlig på tilbud  Vi har ikke haft noget med, at vi ville vente eller at lade nogen ting stå i butikken - vi er optimister og ikke overtroiske, så det har været vores valg. Vi købte neutralt tøj, sådan at vi lige kunne klare os i starten og ventede så med det lyserøde til Filippa kiggede ud  Trist var det, at vente nr. 2 for der skulle jo slet ikke købes noget (Bo købte så endnu en Emmaljunga barnevogn til mig, da pigerne var tæt på hianden og den store stadig sov til middag) Nu arbejder vi på nr. 3 - her vil jeg kende kønnet, så jeg ved om jeg skal på 1. sal eller på shopping efter tøjet *ss*
så småt igang - jeg begyndte her i januar at holde øje med tilbud. Jeg skal føde sidst i marts, og vi kender ikke kønnet, så satser på kun at købe det mest nødvendige og i neutrale farver 
løbende.. i neutrale farver... bl.a. bodyer, lidt tøj men ellers stofbleer, badekar o.s.v pøj pøj med det
Jeg var omkring uge 20 da det begyndte at knibe, med at være i tøjet. Købte ikke så meget, da jeg jo på det tidspunkt var halvejs. Det blev til 2 par bukser, nogle stropbluser, et par trøjer, og en nederdel. Vent med ammebhér til EFTER fødslen.
Oliver er nu 3½ måned og vejer 7,5 kg. stor dreng ja... han har indtil nu klaret det fint med NAN1 men nu er det som om det ikke er nok, han vågner flere gange om natten og vil spise end han plejer, han spiser hver gang ca 200 ml, hvilket jeg synes er meget, hvor han før spiste hver 4-5 time om dagen, spiser han nu hver 3-4 time, gerne oftere. Hvad er næste skridt? NAN2? og hvad er forskellen på 1 og 2? jeg er igang med at prøve vælling til natten men hvad med om dagen? han er jo en stor basse og siden han spiser så meget hver gang kunne det måske tyde på han ikke bliver mæt nok af etteren. guldkorn modtages! Lykke
Jamen, igen - Din Oliver opfører sig som min Luker. Lukas får risgrød om formiddagen. Jeg startede lidt før de 4 måneder - bare som smagsprøve. Nu da han er 4½ måned spiser han en lille portion hver formiddag. Lavet af blot en ½ dl vand og ½ dl rispulver. Jeg vovede altså at starte lidt tidligt med smagsprøver - efter at have talt med SP´en om det. Lukas smager også lidt kartoffel/gulerodsmos pt. til aften. Lukas får Allomin og gik over til 2´eren lige efter 4 måneder. Tror nu ikke det mætter mere. Han spiser som regel også 200 ml og ville måske bælle mere hvis han fik lov. Jeg giver ham syrnet Allomin et par gange dagligt nu hvor han får vælling, grød og mos. For han laver kun "knolde" - men virker nu til at trives alligevel. Meget "skifte-ble"-venligt!! Lukas "forlanger" ikke mad mere. Han tager den bare, når jeg mener det er tid. Men han er nu da pænt stor, din Oliver. Lukas var jo en basse ved fødslen og han vejer lige knap 8 kilo nu hvor han er 4½ måned. Oliver overhaler ham da vist.
Han er da bare en kerne sund knægt med appatit på livet..  Min søn han kunne ikke leve af mælk da han var 3,5 månede,så der fik han mos og grød,for ellers var han sulten hele tiden. Så du kan altså roligt starte op med noget mos/grød til ham. Han fortæller jo med store bogstaver, at han er klar til at få noget rigtig mad.
Hvis han kan spise en nudel, så kan han også spise lidt grød og mos - der er jo kun 14 dage til han bliver 4 måneder, så jeg ville ikke tøve med at give noget mere "fast føde", når nu han er sulten *S*.. Mvh. Lotte_L
dejligt at høre, at der er andre end Mille der "tager fra"... Hun vejede ved 4 mdrs SP-tjek 8100 gram og var 67 cm. Hun har siden hun var 3 mdr fået risgrød om formiddagen og siden hun var 3½ måned fået kartoffelmos til aftensmad. Fik vælling til natten ligeledes fra hun var 3 mdr gammel. Har bare kunnet mærke at hun var klar til det og hun blev bare helt anderledes fra starten af...Dejligt mæt 
Hejsa i We BLE folk som jeg selv... Så er tiden kommet hvor jeg starter mit center op her i Storstrøms amt.. Et center som skal tilbyde det samme som mødrehjælpen. Gratis rådgivning, advokat, psykolog, familierådgivning socialrådgiver.. Julepakker, fællesarrangementer, kurser.. Kort fortalt alt godt til enlige forældre, gratis baby sitting.. Desuden skal der være en gengrugs, altså ting og udstyr, tøj og ventetøj, alt man kunne mangle som enlig forsørger til en yderst rimelig pris.. Hvis nogle har noget de vil donere, modtages dette gerne.. Desuden skal jeg i gang med lobby arbejdt og sælge støtte medlemsskaber... Nogle gode ideer hertil? Private medlemsskaber 150 årligt. Virksomheder 1000 årligt... alle pengene går til gode formål... Tager gerne imod alt ligefra brugte pc til strømprbukser... I er jo altid så gode til ideer, så her er det så smidt ud i luften.. Knus Helle
jeg skal til første scanning på mandag,men hvad kan man egentlig se  det er jo efterhånden en del år siden jeg sidst fik børn,og dengang blev man ikke bare scannet.jeg er vist i uge 11 på mandag tror jeg?
Jeg var til skanning i onsdags og nøj hvor blev jeg overrasket over hvor meget man egentlig kan se. Der var jeg 12+2. Man kunne tydeligt se det var en bebs, jordmoderen stoppede ved et billede, hvor hånden blev holdt op, der kunne man se tommelfingeren og de fire andre fingre. Den var også meget livlig spjættede rundt og slog en kolbøtte  -Sascha
en lille bitte baby, der bevæger sig og har alle lemmer mv. På et af mine scanningsbilleder ligger Filippa og smiler og på et andet ser det ud til, at Mikkeline vinker ud til os...
Mors Dag er altid 2. søndag i maj. Fars Dag er Grundlovsdag den 5. juni. - Komet
for svaret det skal jeg skrive opp på kalenderen.Min søn spurte nemelig i går om jeg kunne skrive det opp så han kunne overaske oss uden at noen viste at han hadde lavet en overraskelse. Jeg vil gerne overaske jer uden at far eller du mor sier til mig at nå skal vi lage en overraskelse,jeg vil klare det selv,sa min søn i går.Nej,hvor er han bare herlig... 
Har være ved JM i dag hvor jeg er i uge 32+ (lige knap 33) hun skønnede den "bette" til at veje minimum 2200 g og den lå med hovedet nede - andre der kan huske hvad deres blev skønnet til på ca dette tidspunkt, og hvad den vejede da den kom ud ??? Vi glemte desværre at måle symfyse mål, hvilket jeg ellers gerne ville have vidst da jeg ligge lige i overkanten...
Mathilde blev i uge 32+2 skønnet til at veje 2300g. Hun blev på fødegangen få timer før fødsel skønnet til 3800g - hun blev født i uge 40+3. Meen da hun endelig kom til verdenen vejede hun "kun" 3130g og målte 50 cm.
Noah blev skønnet i 31+6 til 2200g, 35+4 til 2900g, 38+4 til 3600g og i 39+4 til 3900g og han blev født i 40+4 og vejede 4150g. -Så har du lidt at sammenligne med. At de så mente at den termin der var fastsat ud fra mens var den rigtige (01.01.06) og ikke den termin der var fastsat ud fra scanning (13.01.06)- så han er egentlig født i 42+3.
Hmmm. Mit lille hefte med de regler er vist blevet væk for mig... Men jeg mener at de må sidde på pude (med ryglæn for at selen sidder bedre) fra 15 kg. Og de må sidde i autostolen til 18 kg, så det er vel et spørgsmål om hvornår de bliver for høje eller tunge til autostolen. Mvh. Maibrit.
Min barnevogn er blevet "jordslået" indvendigt i kassen og kalechen. Er der noget der ved hvordan jeg kan få de små sorte pletter af uden at ødelægge stoffet eller afblege den sorte farve udvendigt? Mvh. Maibrit.
Du kan vaske den med rodalon. Det kan købes hos MATAS og koster ca. 50 kr. for 1 liter. Blandingsforholdet står på flasken. Det fjerner også den grimme lugt. Mvh Helle
... i Layette i Allerød at man kunne fjerne det med kernemælk... Man skulle lade det ligge i et fad dækket af kernemælk natten over og så vaske det normalt... Det kommer af at barnevognen fx. står i et skur uden tilstrækkelig udluftning... Det gjorde det i hvert fald hos den kunde der fik rådet...
Helle: Ja, min mor har også foreslået rodalon, så det vil jeg prøve. Jeg var bare lidt bange for at det måske kunne afblege det sorte.. Barnevognen lugter ikke... Ditte: Det er også i kalechen, den kan jeg nok ikke ligge i blød   , Men måske skulle jeg prøve med inderforet i kassen som jo kan tages ud... Ja, det er netop fordi den har stået i en "udestue" hvor der åbenbart ikke var nok luft. Den blev også flyttet derfra da vi opdagede det. Og nu er vi begyndt at tage kassen ind i huset, når den ikke bliver brugt. Tak for jeres svar. Mvh. Maibrit.
Da jeg var i starten af min graviditet - havde kun lige testet positivt havde jeg også rigtig mange smerter. Jeg vågnede en nat med afsindig ondt i maven - kæresten fandt mig skrigende på gulvet, hvor jeg havde så ondt at jeg kastede op. Jeg blev kørt på sygehuset midt nat - vagtlægen sendte mig videre til barselafdelingen uden at have set mig. Her blev jeg scannet - men da jeg var så tidligt i forløbet kunne de ikke se hjerteblink. Men de kunne se det gulelegme som sidder tilbage i den æggestok hvor ægget kommer fra og mener derfor at jeg havde haft en lille blødning i det gulelegme som forsagede de store smerter. Derefter fik jeg taget blodprøver over to gange for at tjekke mit HCG. Jeg blev også efterfølgende scannet i uge 6 - 7 - 8 for at være sikker på at alt var ok. Det skal lige siges at jeg 5 dage før jeg fik disse smerter var blev sparket i maven af en plag. Men det endte heldigvis godt og i dag har vi Mathilde på 7 måneder.
... ikke haft ondt, men jeg har prøvet at de har rykket temmelig meget med min termin, da jeg var til nakkefoldsscanning var den ikke stor nok, så jeg måtte komme igen senere. Min termin beregnet ud fra mens var sat til den 01.01.06 men ud fra scanningen var den sat til den 13.01.06, men da han blev født var de alle sammen sikker på at den første termin var den rigtige.
Jeg bliver lige nødt til at dele min glæde med jer - jeg har lige akkurat mærket de første små spark uden på maven - desværre nægtede den at gøre noget, når min kæreste holdt hånden der   (jeg holder stadig på at den har sine egne meninger om tilværelsen allerede   ) Jeg fik ellers et ordentligt et som kunne føles uden problemer i hånden, da jeg lige trykkede min hånd lidt ind på maven sådan under navlen  Nu er jeg endelig helt sikker på, at det jeg har mærket har været småspark - det har føltes som når en af kaninerne har skubbet med snuden for at blive nusset på hovedet   glæder mig til fredag, når vi skal se til den igen... Og en helt anden ting - jeg var lige til jobsamtale i dag på et 2-mdrs vikariat - og jeg skal starte på fredag   jubii
..med jobbet.  Det er en ret fantastisk følelse, når man mærker de første rigtige spark - altså dem som farmand også kan mærke...hvis ellers baby gad sparke, når far lige skal prøve at mærke...men det gør de aldrig!    Det er ligesom dér, at den store glæde og forventning begynder - det bliver enormt virkeligt, at der faktisk ligger et lillebitte menneske inden i én. Det er fantastisk.  Og bare rolig - far skal nok få mærket et spark eller tusind!   Om ikke andet, så når man begynder at kunne se en fod suse hen over maven på den indvendige side! Puha...til den tid vil du sikkert også komme til at ønske, at du ikke havde ribben eller nyrer eller en blære, for det kan altså gøre temmelig ondt, når baby lige leverer et karatespark af format! 200 gange i døgnet!  Men det er nu stadigvæk fantastisk.  Camilla
Tak Camilla  Jeg er dog allerede begyndt at "brokke" mig lidt, for jeg får tæsk på de tidspunkter, der absolut passer mig dårligst   dvs. når jeg skal sove, i dag da jeg var oppe hos psykologen - som i øvrigt har foreslået, at jeg får flere jdm-besøg   pga. min historie - dejligt! Jeg får sikkert også tæsk her senere, når jeg er til fys og skal lave øvelser   men det er rart at vide, at der er liv der inde, og i morgen, når jeg skal scannes bliver det også fedt, at se at alt selvfølgelig er som det skal være... (Den er helt sikkert i familie med mig - egne meninger og holdniger og pokkers stædig   - bliver spændende om det varer ved, når den er født) Jeg kan jo altid håbe på, at den drøner godt rundt, når jeg skal scannes - det vil jeg gerne se   - sidst jeg var gravid lå han bare stille alle de gange vi var til scanninger, men da nåede jeg heller ikke så langt, som jeg er nu. Min kæreste er helt cool med at han nok først kan mærke noget senere, og at det endnu ikke har passet den at han skulle have glæden af at mærke noget endnu - men det kunne da have været hyggeligt, hvis det var sket allerede i nat  En ting er sikkert - den øver sig allerede til at skulle lære at ride på en skøn lille møg-stædig pony (god undskyldning ik - altså for at overbevise min kæreste om at jeg skal købe en pony)
Uha den lyder lidt som min (men mon ikke de alle er sådan   ) da jeg først begyndte at kunne mærke den på begge sider var den også så aktiv at jeg var overbevist om at den trænede til DM i kick-boksning... Nu hvar den er blevet større og kan nå ribben mm., kan den som regel lægge sig så jeg ikke kan sidde med hovedet ind over bordet når der spises - dvs den ligger så den trykker på ribben hver gang jeg bøjer mig bare lidt forover... Og så kan den et eller andet som bare gør p*sse ondt - det føles som om den har de skarpeste hekse negle og så kradser den på indersiden... Jo - nu ved jeg hvorfor børn får en i røven når de kommer ud, det er ikke for at få gang i lungerne, det er fordi de trænger til en kæmpe endefuld 
...Metjen, mon ikke det er ved at være 20-30 år siden man gik fra det med at slå et nyfødt barn for at få det til at græde?    mette B-F. Hvis din mand skal mærke baby, så sæt jer sammen i sofaen og se en film - ham med hånden på din mave - og så have en stor kande isvand, som du drikker lystigt af! iskoldt vand kunne i dén grad få mine til at sparke og rotere!  Camilla
Hvor langt er i henne jer der kan mærke spark uden på maven?? Går her og venter på at jeg få min kæreste til at mærke det som jeg kan.. Da det jo er en herlig ting at mærke. men jeg syntes nu første det er gået rigtig op for mig at jeg er gravid da jeg begyndte at mærke liv, ellers har det bare været ja ja sikkert 
Jeg kender tricket med isvandet, men så igen - er ikke liiige så vild med vand - og slet ikke det fra hanen her i Kbh (kan heller ikke så godt lide det fra flasker - men det fra rideskolen smager fint nok   , men jeg gider ikke slæbe det de 28 km, der er) Men det hele kommer jo nok lige om alt for kort tid... Jeg begyndte vist nok at mærke liv juleaften! - ca 16 fulde uger - der var noget der føltes anderledes. I den sidste uge (eller to???) har jeg kunnet mærke det rigtigt, og i nat kom det så udenpå - jeg runder de 21 fulde uger i weekenden. De kan ikke blive helt enige med sig selv om, hvornår jeg har termin - den officielle dato er d. 17. juni, men til NF sagde hende, der scannede mig, at det er d. 16. juni, men skrev d. 17. juni - men ok - i fht. sidste mens ville det være d. 16. juni - eller måske d. 17 juni - kunne min egen læge heller ikke finde ud af med det der hjul - første gang sagde han 16. og anden gang 17.  Men en dag fra eller til - den kommer jo nok alligevel ikke der, men netop den dag, hvor min kæreste skal til sin speciale-eksamen   - datoen er dog ikke fastlagt for denne endnu - eller også bliver det d. 26. juni, hvor hans yndlingsband kommer til landet (han har fået lov til at købe billet)... Puh - glæder mig nu ikke helt til at kunne mærke mere - men så alligevel er det jo lidt fedt.
...cola kan også gøre det!  Camilla
Jeg kan kun nikke gengældende til det med et slag i rumpen... Nogle gange når man får et karate spark lige op i ribbenene eller i nyren, ja så har man skisme da lyst til at puffe igen. Så bare vent du skal nok mærke glæden ved en barnefod kure fra den ene ende af dine ribben til den anden   . Og så skal far bare se på maven for at fornemme den er der... Det er så skægt at alle siger nej hvor må det være dejligt at kunne mærke den lille.. Det er det på sin vis også, men når man har en kommende kick bokser derinde nyder man nu også når den sover...
Nu har vi været til en ekstra scanning. Jeg valgte at køre til Randers, hvor Scan Mig og Babysam tilbyder scanning til 450 + 20 min baby på dvd. Det var bare helt iorden, og jeg kan kun anbefale at benytte tilbudet om denne ekstra scanning, hvis man gerne vil vide kønnet. Hende der scannede virkede dygtig og hun fik zoomet ind på babys kronjuveler rigtig mange gange...igen tvivl - vi venter en dreng       . Hvor er det bare skide skønt at vide, hvad der gemmer sig derinde...uha hvor jeg glæder mig helt vildt til han kommer ud!!!
Hej Maria Det er dejligt at vide, vi skal nemlig til Herning i Babysam i næste uge til en sådan scanning. V glæder os også helt vildt til at se den lille baby igen. Vi har jo godt nok fået kønnet afvide, men bare for at være sikker...
Jeg skal have bestilt en 3/4D scanning til jeg er i uge 27-30. Kæresten, mor og svigermor bliver inviteret med  Der får vi kønnet at vide samt billeder og film  Jeg er PT i uge 19. så der er desværre længe til... suk suk. Heldigvis skal jeg scannes i næste uge... MD, føj nervøsiteten stiger.
Han er godt nok stor ham her... Wow..    Bliver de babyer størrer og størrer... ??
...eller bare tykkere og tykkere.  Jeg synes nu ikke at længden (55 cm) er så voldsom - og det er vist en meget lille baby, de har placeret "super Tonio" ved siden af.   Men han må saftsuseme være godt i stand, når jeg tænker på hvordan Toke så ud med sine 4600g og 59 cm!  Camilla
Jeg tror at grunden til at der bliver født mange store børn i dag, er at folk indtager mere sukker end før... Meget sukker under graviditeten gør baby stor...
skyldes at mexicanske børn er mindre end danske, og at det er derfor den anden baby ser så lille ud i forhold til? Ikke at jeg overhovedet aner om det forholder sig sådan.. Men han er godtnok en ordentlig basse, minder mest om en sumobryder  Mai
heller ikke at det ALTID er sådan... Men det er fakta at for meget sukker under graviditet får babyen til at vokse.. Min mor røg, da hun var gravid med mig og spiste stort set ikek slik på det tidspunkt, og jeg var en ordentlig basse   selvom jeg teoretisk burde have været en lille l.ort  Så man kan aldrig rigtig lave regler for babystørrelser... Men ved at hvis babyen er stor tidligt i graviditeten eller hvis man tidligere har født store børn, bliver man anbefalet at holde sig fra slik, sodavand hvidt brød, og andre hurtige kulhydrater
Min veninde kender en der SELV fødte en pige på 6.000 gram. Det var i 2005, og jeg mener det var Hillerød. Så det er ikke kun på den anden side af jorde at sådan noget forekommer  Venligst Lone
Der står i artiklen, at rekorden er 10,2 kilo og den er fra 1955, så de er ike kun stor i dag  Venlig hilsen Gitte
Så er det klæd-ud tid!!!   Men stakkels Ida har en rigtig fumle-mor på det område Den nemme løsning er at bruge hendes tyl-skørt fra vores bryllup og købe et sæt vinger hos H&M og så pynte løst. Meeen det kunne da også være fedt at klæde hende ud som noget alternativt hva   men HVAD Det skal være uden maske og andet belastende - hun er jo kun 20 mdr og finder sig IKKE i unødige hatte og ting på hovedet. spænder eller rottehaler kan hun gå med til Hey hvad med Pippi langstrømpe? To forskellige strømper udenover et par strømpebukser, en skæg kjole og så et par rottehaler? Har I andre geniale ideer til en stakkel fantasi-fattig moar? 
hej Malene! jeg hopper lige med på denne tråd. jeg søger ideer til en dreng, samme alder som Ida  ingen hatte, ikke noget der bliver for varmt, og ikke noget med soldater-tøj. Venligst Lone
...er nemt og lidt sjovt! Der kræves bare en hvid bluse, et par hvide strømpebukser og så en hanekam af rødt karton og det kan laves sådan, at den ikke behøver en elastik, men kan sidde som en napoleonshat! Gok-Gok!  Eller en kat: sort bluse, sorte strømpebukser - en hale, de nemt laves af garn eller en tynd stofpølse stoppet ud med et eller andet...vat, f.eks. Og så et par ører af karton - men de skal nok have en elastik - eller man kan springe ørerne over og bare male næsen sort og tegne et par knurhår med en eyeliner! :-...det kan selvfølgelig også være en hvid kat...!    Camilla
Tak det var nogle sjove ideer  Kom selv til at tænke på: en rytter (jeg mener Hvad ellers? hehe) En rød jakke/bluse, evt et slips og hvis man kunne være så heldig at finde nogle bukser der lignede ridebukser (- eller rigtige ridebukser???) Hun skulle bare ikke have en pisk i hånden for så tamper hun alt og alle  Til en dreng - supermand? noget lidt tætsiddende tøj med underbukser yderst fnis Ej jeg er som sagt ikke så kreativ
Jeg har en datter der skal til fastelavn på rideskolen.. Sidste år vandt hun bedste udklædt som enhjøring, i år har jeg tænkt på hun skulle være gulerod, men jeg ved bare ikk lige hvordan jeg klare den... Er der nogle der har nogle ideer, til hvordan man laver hende til det?
Jeg har lige surfet lidt rundt på nettet, og har fundet siden babykids.dk Er der nogle der er ude efter rigtig billigt tøj til ungerne, så bør man nok lige tjekke den ud. Så vidt jeg kan se så er det meste brugt, men der er også noget nyt. Priser ned til 2 kr. Desvære mener den kommende far her i huset at alt skal være nyt, så jeg nøjes ned at kigge... (han skal jo have lov at bestemme lidt   )
Når min datter på 2 år skal vaskes ved bleskift, er hun begyndt at græde meget, og klemmer benene sammen så man ikke kan vaske der. Når hun har lavet i bleen, ryger det ofte op i skeden, og det er ikke til at få det vasket ud, vi må ikke vaske der. Nu er det så kommet et andet problem. Det er når hun skal i bad, så græder hun også, og vil ikke i bad, og vil slet ikke sætte sig ned. Hun står op i badet og holder sig foran og på numsen, og siger at hun tisser? Er det nogen der har haft lignende problemmer. Jeg tænker på om det kan være blærebetændelse, eller sådan noget. Det kan jo også være en ide hun har fået Er modtagelig for erfaringer
Det kunne måske godt tyde på smerter af en art, måske blærebetændelse som du selv er inde på. Er hun rød i huden? Det kan jo også svide gevaldigt, hvis hun har noget udslæt. Men hvis du har en mistanke om blærebetændelse, skal du få tjekket en urinprøve fra hende. Prøv at tage en snak med jeres læge. Mvh Heidi
...eller måske svamp, hvis det er svært at holde hende helt ren og tør dér? Måske I bliver nødt til at være lidt håndfaste for at finde ud af hvad det er - selvom hun græder og ikke vil. Hun skal jo hjælpes af med ubehaget.  Camilla
Ja, er man rød når man har svamp? Hun er slet ikke rød eller noget, det ser helt normalt ud. Er man rød når man har blærebetændelse? Jeg har hentet sådan en strimmel til at sætte i bleen, til urinprøve, som jeg vil går op til lægen med på mandag. Er der nogen der ved hvor gammel den højst må være
hejsa.. de der strimler til urinprøver skal tages om morgnen den dag du skal til læge.. det er jeg ret sikker på at vi fik at vide da gry havde det..
Ok. Kan jeg sætte den i om aftenen, og tage den med til læge om eftermiddagen, næste dag. Ellers skal den i om morgenen, men så skal de jo tage den ud nede i vuggestuen. Hvordan gjorde du det?
Hun skal vaskes godt nedenom. Den skal i en ren ble og så snart du tror hun har tisset skal du tage den væk ellers kan prøven blive snavset. Det aller bedste ville være være hvis du kunne få hende til at tisse, men det kan jo nok være lidt svært. Tror lægen skal ha en tisseprøve for at dyrke på den for at se hvilke bakterier der er. Det er ik lige nemt...
ja, det er ikke let, især ikke hvis hun skal vasket godt inden   . Hun må jo bare få den i en ren ble om morgenen, og så må jeg tjekke en gang i mellen om hun har tisst, og så tage den ud. Tak for hjælpen
Hvornår er det nu graviditetslægebesøgene ligger?  Uge 24 og 34 eller? Kan ik lige huske det og skal jo have bestilt tid... 29+6
idag var jeg i haven med min datter og stod op i et par timer. fik en besked som gjorde mig ret irriteret og fik en kraftig plukve, som bare blev ved, gjorde ondt i den ene side af livmoderen og det strålede ned i det ene lår. Ligesom et kraftigt sidestik, som gik ned i låret. Varede vel ca 10 min. Men er det bare plukveen der har været kraftig eller er det ledbåndende som bare har givet sig lidt ekstra? Bodil 37+3
Hej Jeg er bare nysgerrig... hvor lang tid ammede I jeres små puslinge? Jeg kunne godt tænke mig at vide det, da det virker som om mange børn bliver ammet i kortere tid end "før i tiden"? Hvordan stoppede I amningen? Stoppede børnene af sig selv eller besluttede I jer for at nu var det nok? Ja, I kan vel godt høre at jeg stadig ammer min datter  ... og overvejer at stoppe - hvis jeg da får lov ... hehe Hilsen Irene
-ja, det synes jeg. Havde SP til pigerne i går. Laura vejer 7200 g og er 68,5 cm Emma vejer 7300 g og er 67 cm... Tænk engang mine "små" piger er faktisk ik så små længere. Synes bare tiden flyver afsted. De blev 6 mdr d. 20 januar.   Her er Laura   Og Emma...
bare super stærkt med de små og hold da op nogle skønne tøser du har dig der   .. nogle gange skulle man bare kunne stoppe tiden og så nyde dem lidt længere... Tina
store     Tiden flyver bare. De ser rigtig dejlige og glade ud 
... da op de vokser:-) Det er jo dejligt, men det går bare alt for stærkt. Det er godt nok et par lækre piger, dem kan du godt være stolt af.
de vokser bare, var?  De ser godt nok super dejlige ud dine skønne piger.
-og mange tak for jeres pæne ord. Ja tiden den går bare så stærkt. Emma sidder næsten selv og hun kan faktisk stå hvis hun har fat i noget... Utrolig tidlig synes jeg. De sover igennem og natten fra 19.30-7.30 ca, så vi klager ik...
endnu... Ja, vi måtte jo lige en tur omkring sygehuset igår, for at få tjekket at den bette Mikkel ikke var smuttet sin vej uden at fortælle sim mor det. Han plejer at vække mig ved 7-tiden med et los i blæren - "nu skal vi op mor" og så mosler han ellers på resten af dagen. Men igår var der bare helt stille   . Ingen reaktion på koldt vand og mine puf, så RikkeAnd sagde jeg hellere skulle kontakte fødegangen. Det gjore jeg og blev kaldt ind til, at få kørt en strimmel. Gemalen tog fri fra arbejdet og var vist rimelig bekymret. Nå, men efter en halv times ventetid bliver vi kaldt ind og ligeså snart jordmoderen satte elektroderne på, ja så vågnede den bette jo! Sikke en lettelse, men typisk man kan rende der og få dårlige nerver
-at få bekræftet at alt er godt... Kan godt forstå din bekymring. Prøvede det samme med mine piger. Emma var en dag helt stille og jeg blev også meget bekymret, for hun reagerede heller ik på noget som helst. Tog straks på FG og da JM satte de berømte elektroder på, ja så vågnede damen... Heldigvis er de så vant til det på FG og man får som regel en pæn behandling... Jeg siger altid: Heller ringe én gang for meget end én gang for lidt...
Føj det må bare være en grim fornemmelse... Typisk at han absolut bare ville sove længe og gøre sin mor og far nervøse, de overraskelser må man nok forvente at få mange af med sådan en bette fyr fremover   - godt at alt er som det skal være!!
typisk. Men heldigvis er alt godt og energien fjler bestemt ikke noget i dag  31+0
at det hele var okay  Jeg må da indrømme at jeg var noget nervøs på dine vegne indtil du igen skrev at han havde det fint, den lille skattemand. Pyyyhhh...
mit ældste barn blev ammet til han var 9 mdr, så gad han ikke mere. nr. 2 blev ammet til han var 1 1/2 år + 1 dag, så valgte vi en kold tyrker=med far til Jylland i 3-4 dage. nr. 3 ammer jeg stadig han er 6 mdr. og det håber jeg på at gøre læææænge endnu. tanja
alle mine til de var ca. 2 år, det var ikke nemt at vænne dem fra pga. alderen, måtte sætte plaster på og sige aaavvv, en fordel var at de jo forstod det, troede at de gjorde ondt, men føj de første nætter hvor de vågnede og ville have en tår, jeg havde næsten ikke jerte til at sige at de gjorde av  Mette
... jeg ammer kun morgen og aften og det fungerer fint for Vic på snart 5 mdr. Jeg har siden fødslen var plaget af svamp og infektion på brystvorten, det gør bare hammer nas!!  Nu gad jeg ikke mere og trappede lige så stille ned og er nu endt på morgen og aften og det bliver jeg ved med indtil hun ikke gider mere...
Her gik det som med Stines. Lukas fik en lidt rodet start da han blev indlagt og ikke havde kræfter til amning. Blev suppleret med sonde. Men derefter gik det vel egentlig ok, men så fik han pludseligt ikke nok og måtte have flaske efter amning. Det var så godt et tilbud, mente han åbenbart, så efter 14 dage med begge dele, ville han kun have flaske. Da var han 2½ måned. Sygeplejerskerne sagde at chokket med Lukas´ blodprop og indlæggelsen også har påvirket produktionen af modermælk, så Lukas ikke fik det han skulle. Prøvede at holde gang i det med malkning både på sygehuset og hjemme, men det gik ikke.
oliver blev kun ammet 2 mdr. så startede jeg på p-piller og mælken stoppede... daniella 8 mdr. ville have stoppet ved 6 mdr, men hun ville ikke have andet, så det tog lidt længere tid at stoppe + det var nemmere om natten... du skal stoppe når DU føler det er tid til at stoppe, når i begge er klar til det...
Er blevet ammet henholdsvis 8 og 9 mdr. Med den store trappede jeg ned. Og den lille blev træt af det, efter jeg begyndte at give hende flaske om natten. Begge dele har svaret til mine egne ønsker - havde dog lidt sværere ved at stoppe anden gang, da jeg jo så aldrig skal amme mere   . Men jeg syntes at det var meget passende - jeg ville have svært ved at amme dem når de bliver for store. Det krænker min blufærdighed...
Stella: Skal man netop ikke holde sig fra p-piller mens man ammer? Eller er der noget jeg har misforstået?
Jeg ammede scott til han var 1år...  De sidste par måneder var det kun morgen og aften... Og det var kun ren hygge...  Han fik sin sidste tår, om aftenen på hans fødselsdag... Det virkede som en god slutning både for ham og for mig... For han manglede det slet ikke... Når bebsen engang vil ud, håber jeg at jeg kan amme lige så godt igen... Det hårdeste er nok at tænke på at det er sidste gang der skal ammes, da kæresten har meddelt at så har han sine 2 dejlige unger, og flere vil han ikke have...   Fuldt ud respekteret, men en enkelt eller to mere ville da heller ikke være af vejen... Men så har vi da også en lille fin "standard/kerne" familie... 2 voksne 2 børn...  
jeg snakkede med min læge om det, og han mente ikke der skete noget ved at jeg startede på p-piller, han sagde at den kunne ske at der blev mindre mælk i en uges tid, men ellers ikke noget... efter 3 dage var der bare ikke en dråbe tilbage, og det kom aldrig igen... derfor at jeg valgte spiral denne gang... Jeg fandt så også senere ud af at min læge vist ikke var så dygtig, han blev ved med at sige at oliver bare var forkølet, når han havde ondt i maven... ørene... tja godt nok dumpede han boelprøven, men hvad knægten var jo bare uopmærksom... oliver havde så så meget væske i ørene at han faktisk var døv... mht. mig selv... har jeg i flere år døjet med mavesmerter... tja jeg var jo bare pyldret... den dag idag ved de stadig ikke hvad det er bortset fra at jeg får store (knudelignende tingster) på højre æggestok ved ægløsning og mens... Jeg har været igennem 4 operationer i min højre fod, og da de skulle igang med venstre blev jeg gravid, så det blev udsat... (skiftede læge da jeg fik oliver..) da jeg så har født vil jeg gerne have den anden fod lavet... men nej min læge mente ikke at der var noget i vejen med den, selvom flere specialister har sagt at den også skulle opereres... og det hele ender ud i at jeg skiftede læge... Men hvormeget p-piller skader ved jeg ikke, ved bare at de fjerner mælken, og at man derfor fraråder dem når man ammer...
Ja jeg ammer så stadig Mads (8 mdr) fuldt ud.. Jeg har det lidt lige som Dorthe, det er sidste gang jeg ammer (er blevet steriliseret), så det er svært og stoppe, da det jo så for evigt er slut. Men vi er så småt begyndt på flaske, og jeg håber, at kunne holde mælken, så han kan ammes aften og nat.. Men stop når i begge er klar, det er efter min mening det nemmeste og billigste mad til baby.. Mine de 2 andre blev kun ammet i 2 mdr, da jeg ikk rigtig gad det, men den her gang er det stik modsat  Anja
Tja Jesper er nu 5 mdr, og jeg ammer stadig. Jeg regner med at blive ved med at amme, til han er ca. 9 mdr. gammel Mvh Moni
Ammede Alexander 9 -10 måneder - Så gik det i sig selv pga mere kost, han skulle lære at drikke af kop osv. Laura ammede jeg " kun " 7 1/2 måned. - Og er lidt ærgelig over det. Ville gerne have fortsat et par måneder længere. Men pga flytning, stress, at hun begyndte at sove igennem osv.. Gik det også i sig selv.. Vh Anja.
Nu skriver du: Min mor ammede kun i 2 mdr. så både min søster og jeg har begge amet længere tid end hun  Jeg ammede Magnus til han var 1 år og 1 mdr. Så sagde han selv stop. Med Asbjørn var jeg desværre super stresset og havde kun mælk til de første 3 mdr, så var der bare ikke mere at komme efter   Synes ellers at 1 år som med Magnus var perfekt for os, så det ville jeg jo gerne have gjort med Asbjørn også.
Nå, ja spørgsmålet gik jo egentlig på forskelle fra før til nu. Min mor ammede slet ikke. De skubbede selvfølgelig på da hun lå på fødegangen, men hun hadede bare amning og droppede det straks hun kom hjem. Hun var lige fyldt 17 år, ved ikke om det havde nogen betydning. Hun fik min bror da hun var 20 og ville stadig ikke amme.
Ja her i huset har vi en to-årig. Problemet ligger i, at hun vågner ved 1-2 tiden om natten og begynder at skrige, fordi hun vil op. Min mandse og jeg er så ikke helt enige om, hvordan det skal takles. Den ene mener at hun skal tages op, indtil hun så falder i søvn. Den anden mener jo så, at hun så vil blive ved med natteroderiet, fordi hun får sin vilje. Den anden mener at hun må lærer at sove igennem, så hun skal ikke tages op. Hvilket så betyder at hun terrorisere ½-1 time. Den ene mener så, at det er synd for hende. Hvad ville I gøre? Mvh LoneR
da min havde den alder var hun også en lille teorrist. Men hun ville bare ikke ligge sig til at sove. Sikke en kamp det var. I den alder kan de godt vågne op og have mareridt. Ved ikke om det er tilfældet her - men lyder sådan - så er det vigtigt at i støtter hende i at falde i søvn igen. hun skal ikke tages op, for at være oppe. Men evt. kunne en af jer blive ved hendes seng og ae hende, tys på hende hvis hun vil snakke og sig ingenting. Eller evt. har hun måske brug for at ligge lidt inde ved jer?
...Bogen, så skal I bare se løjer. Hvis I følger dens principper så har I jeres nattesøvn igen om en uge   .
Hej hej ja som overskriften siger er jeg meget i tvivl om man skal reagere på plukveer, eller det jeg tror er plukveer (er jo kun en forvirret førstegangs gravid) Jeg er i 27 + 0 idag, og jeg har den sidste uges tid kunne mærke at maven ind imellem trækker sig sammen, og bliver hård, der er ingen smerter. Og det har jeg bare regnet med var helt normalt, men så igår fortalte min mor, at min kusine var blevet sygemeldt fra hendes kontor job pga. plukveer - hun skal føde 4 uger før mig, også kom jeg alligevel til at tænke på om det måske havde større betydning end jeg tillagde det. Det skal siges at mit arbejde er halv hårdt fysisk, men at jeg overhovedet ikke føler at det er svært for mig. Skal man reagere - er der nogle forholdsregler man skal tage?
Jeg har selv haft mange plukveer og blev sygemeldt her i sidste graviditet. Plukveer er meget normalt, især når du er så langt, det du skal være opmærksom på er, om de gør ondt og om de er regelmæssige. De betyder at du har overanstrengt dig, og du skal slappe af, især hvis dit arbejde er lidt hårdt fysisk. Hvis du har mere end 10-15 stykker om dagen ville jeg overveje en sygemelding fra mit arbejde, også selvom de ikke gør ondt. (Det kan de jo komme til).
Hej Linda Jeg havde også plukveer, som du beskriver dem. Jeg vidste først ikke at det faktisk var plukveer. Jeg er lærer og mit arbejde var derfor ikke ligefrem fysisk krævende. Nu faldt min termin således at jeg fik 3 måneders "barsel" fordi det var sommerferie først. Det var jeg egentlig glad for, for jeg var fx på nogle ture med min klasse, hvor jeg fik nogle større "anfald" af plukveer. Så jeg var glad for at jeg ikke skulle arbejde en måned mere. Jeg ved da ikke om der kunne ske noget, men man tager jo ikke ligefrem nogen chancer, vel. Når jeg hjemme fik plukveer efter at have gået en længere tur, større indkøbstur, trukket en hest el. lign, så lagde jeg mig lidt til det gik over. Det var sådan set det eneste jeg gjorde ved de plukveer. Til sidst havde jeg tit plukveer uden at have "fremprovokeret" dem med en eller anden aktivitet. Jeg synes at betegnelsen "plukveer" forvirrede mig, for jeg troede at de kom lidt mere i "ture" og ikke som en vedvarende pressen eller trykken over maven. Derfor gik der lang tid før jeg egentlig fattede hvad det var.
Hej Linda, Du skal lytte til din krop, og tage plukke veer meget alvorligt. Jeg er kun i uge 20 og oplever rigtig mange pluk veer. Jeg har netop været ved JM hvor hun påpejede hvor vigtigt det er at passe på sig selv. Jeg har ikke noget fysisk hårdt job, men alligevel oplever jeg langt flere pluk veer når jeg er på job, end når jeg er hjemme og slapper af. Du skal huske at ligge dig ned, og få hvilet...! Jeg forsøger at SLAPPE meget af når jeg har fri, for jeg vil helst udngå sygemelding, som jo er næste step... Mvh Lene
Jeg er nu i ca uge 33 og har haft plukveer siden ca uge 19 - de startede en dag hvor jeg overanstrengte mig selv, og har været "regelmæssige" siden, jeg har haft dage hvor jeg bare i løbet af en formiddag let kunne have 15-20 stykker, men har aldrig fået at vide at jeg skulle passe på eller tage særlige hensyn så længe jeg trives og barnet trives (jeg kunne mærke liv fra ca uge 15 og fra ca uge 20 var det hver dag). Når jeg får en plukve sætter jeg tempoet lidt ned mens den står på, og så fortsætter jeg bagefter i mit eget tempo - på normale dage får jeg kun plukveer fra om efter middagen, dvs for mit vedkommende kommer de mens jeg ordner heste (har 4 stk) og her går jeg som sagt bare lidt langsommere mens jeg har en pluk ve... for tiden er jeg skole elev, så jeg sidder på min flade fra 8 - 14, og det er faktisk hårdere for mig end at ordne hestene... Et lidt rodet indlæg, men jeg tror bare at man skal høre på hvad kroppen "siger" og så rette sig efter det...
Selvfølgelig skal man altid lytte til min krop, men jeg da nu født to sunde børn uden komplikationer (gik over tid med dem begge). Plukveer fik jeg ind imellem, men har egentlig bare fået at vide, at det er en del af kroppens forberedelse på den egentlige fødsel. -Livmoderen træner lidt. Jeg har aldrig tænkt så meget over det. Men som andre er inde på, skal man da sætte tempoet ned, hvis de kommer af overanstrengelse. Men vend det med din jordemoder, hvis du er i tvivl. Hun kender også dit forløb indtil nu. Mvh Heidi
Tak for svar  Tror lige jeg vender det med jordmoderen - man kan jo ikke passe nok på den lille guldklump. jeg er ellers blevet bedre til at slappe af, jeg vil jo nødigt sygemeldes, det er ikke lige mig at "lave ingenting"
Jeg har også altid rettet mig efter det jeg havde hørt; nemlig at plukveer ikke er noget alvorligt - at det er helt almindeligt. Jeg synes, jeg havde en del under den sidste graviditet - især i slutningen, men har aldrig rigtig haft ubehag - og de kom som regel, når jeg lå ned i sofaen... Men nu oplever jeg faktisk et par stykker hver dag, og jeg er kun 14+1. Jeg har undret mig, men egentlig bare tænkt, at det nok bare er fordi jeg ved, hvad det er, at jeg bemærker det. Jeg mærker fortsat liv, hvilket jeg egentlig har gjort længe, især i forhold til at jeg ikke er længere henne... Men med plukveerne bliver jeg da lidt nervøs - godt jeg snart skal til læge/jordemoder.
Kan huske at JM fortalte mig førstegang at plukveer faktisk også er noget man har selvom man ikke er gravid, man mærker det bare først når livmoderen bliver større. Jm har selv fået to børn og hun fortalte at nu hvor hun kender hendes krop kan hun faktisk nogle gange mærke dem selvom hun ikke er gravid... En plukve er som skrevet længere oppe bare livmoderen der selv træner - livmoderen er jo en stor muskel 
Ammede man vel også kortere tid, pga kortere barsel? Jeg er nu heller ikke blevet ammet - Trods min mor gik hjemme med mig. Hvordan det så så ud for 70 -100 år siden, hvor de fleste kvinder gik hjemme, ved jeg ikke.. Nogen bud? Der har jo været meget andet, at se til også ( husarbejde etc ) VH Anja.
i 3 mdr., hvorefter datteren gradvist i løbet af en måned blev vænnet fra og vænnet til erstatning, og derfra fra 4 mdr. gradvist over til noget fast føde med MME til. Mærkeligt nok forsvandt kolikken gradvist over den samme periode, så hvis der også bliver kolik hos nr. 2 kan det meget vel være, at vi går over til erstatning noget tidligere.
jeg tror ike kolikken gik over fordi du stoppede amningen, det kaldes 3 mdrs kolik, fordi det ved de fleste forsvinder ved 3 mdrs alderen...derfor faldt det nok lige ind med ammestoppet.  Mette
Da jeg så overskriften tænkte jeg at jeg måtte have rekorden, men jeg må "kæmpe" med Mette om titlen. Jeppe var 1 år og 11 mdr. da jeg stoppede, det var ikke helt frivilligt det blev ved så længe, men det var omstændighederneder gjorde jeg blev ved. Jeg stoppede første gang da han var et år, stort set samtidig med han startede dagpleje, det var dog meget problematisk at få ham kørt ind i dagplejen, hvorfor min dagplejemor gerne ville have jeg fortsatte med amningen til det gik bedre. Han begyndte så at skrante en del, og fik konstateret leukæmi nogle måneder efter. Amningen fortsatte naturligvis, og hvis ikke det har reddet hans liv i meget kritiske perioder, så har det ihvettilfælde været tæt på. Så amningen var guld værd i den periode, og 8 mdr efter diagnosen stoppede jeg, da han var rimelig stabil og havde det godt under de givne omstændigheder. Jeg kan ikke anbefale at amme så længe, de sidste mange måneder kunne jeg næsten ikke have det, og kunne i lang tid heller ikke holde ud at min kæreste rørte mine bryster. Nanna.
den jeg ammede længst blev ammet i 2,5 år - de andre dog kun i ca. 2 år... tænk jeg har ammet i 10,5 år   i alt - det er egentlig utroligt at tænke på...  Mette
Jeg ammer stadig fuldt min dreng på 5 md. Jeg mener at sundhedsstyrelsen anbefaler at man ammer fuldt i de første 6 måneder og suplerende til de er mindst et år. Puha, jeg ville nødig undvære den fantastiske og tætte kontakt jeg får med min søn gennem amningen. Trods store smerter pga. svamp og andet i de første måneder, så bed jeg tænderne sammen for hans (og min) skyld. Regner bestemt med at blive ved til han er mindst et år. Da min mor fik min storesøster for 32 år siden, så var de bare hårde på barselsgangen. KUN amning hver 4. time - på klokkeslettet. No matter what. Min mor tuede fordi det føltes forkert ikke at give den lille skrigende pige mad, men tænkte at de viste hvad de talte om. Tænk at man dengang virkelig troede at man kunne forkæle nyfødte. Heldigvis for mig   var min mor blevet mere selvstændig, da jeg kom 2 år efter. Min søster ammer stadig sin dreng på 1 år og 10 md. km.
10 ½ år, imponerende må jeg sige, tror jeg havde fået fniller inden. Glæder mig nu alligevel til vi engang forhåbentlig skal have en baby igen, håber ikke mine gamle traumer om amning dukker op igen, men mon dog når det nu er en lille bitte baby, og ikke en dreng på 2 år der selv kan hive blusen op. Nanna 
Nu skrev Mette til mig længere oppe, at hun tvivler på, at ammestop og kolik hænger sammen. Det er jeg nu heller ikke fast overbevist om, at det gjorde i vores tilfælde, men jeg kan alligevel ikke helt afvise det, da kolikken gik over, stort set den dag, jeg stoppede med at amme (selv om dette skete over en længere periode). Men man kan alligevel aldrig være sikker - flere mødre har jo netop oplevet, at et eller andet, de har spist, har givet bebs dårlig mave/ondt i maven. Det kan også have været problemet her, selv om årsagen ikke er fundet. Det kan ingen vel vide???
Hvor er det dejligt at høre at der er så mange, udover mig, der ammer deres børn, når de er over 1 år. Jeg troede jeg var den eneste. Har lidt på fornemmelsen at "mange" kigger skævt til mig, når jeg fortæller jeg stadig ammer min datter på næsten 17 mdr. ... Men jeg gør det jo kun... som regel, når vi er hjemme, så kan jeg jo ikke rigtig støde nogen. Hilsen Irene
Jeg ammmer begge mine børn  - Dog kun sjældent den ældste som er 10 måneder. Men jeg syntes det er så utroligt dejligt at amme! Jeg stopper nok her med ældste, men jeg håber at jeg vil kunne amme den yngste indtil hun er et år   
..Mads i 7½ måned. Trappede uden problemer ned i en uges tid. Kunne ikke tænke mig at amme ham til han var 1 år. Han får jo også alm mad nu (8½ md) og udover det får han flaske 3 gange dagligt.
Amningen her til sidst er jo også mest for hyggens skyld. Der er jo faktisk ikke rigtig nogen grund til det.
Min søn blev ammet 5 uger og 6 dage, da han fik gulsot af modermælken, 2 dage efter jeg stoppede var han fin lyserød igen. Det var nemt at stoppe - en uge med stram BH så var det ovre. Jeg havde ellers flere liter mælk i fryseren, da jeg malkede som en ko, men nu bor jeg jo også på landet. Det skal dertil siges, at jeg altid har haft jordens roligste barn. Det var også fedt at man kunne lade andre passe drengen uden problemer. Ikke fordi det blev brugt meget men bare friheden betød meget for mig. Jeg var 33 da jeg fødte min søn. Hilsen Marianne
har fået bryst til de var 2 år, måtte smøre sennep på for at afvænne dem, de kan i dag ikke lide sennep 
og de blev et år den 21. januar... Tøserne er glade for det men nu spiser de stortset de samme som os, så tiden er inde til at lukke 2talt for den varme mælk  (nedtrapper lige så stille) Jeg har hele tiden været beredt på at gøre det ypperste og at amme 1 fuldt år anbefaler sundhedsstyrelsen jo   at jeg så også har haft mælk nok til 2 er mit held... God tråd by the way     Tine
Er meget normalt,men man skal selvfølgelig sætte tempoet ned hvis man har mange,de gør ondt eller er reglmæssige. Jeg havde plukveer fra jeg var 4 måneder henne,og jeg fik at vide jeg skulle slappe af. I den sidste ende havde jeg haft så mange plukveer,at jeg ikke kunne kende forskel fra rigtige veer og plukveer (da jeg kom på hospitalet,havde jeg faktisk rent rundt, med veer i 3 dage uden at vide det),og livmoderen var så øm af alle de plukveer,at den ikke kunne lave veer med mindre end 7 minutter imellem (normalt siger de jo man skal komme når der er 5 minutter imellem),så jeg blev sat igang. Så alt efter omstændighederne,skal plukveer da tages seriøst.
Jeg får selv ikke redet, men har 1½ hest + 3 opstalder i stalden. var bare lidt nysgerrig hvormange der har heste her i dette forum, jeg har en datter på 11 mån og en på vej til sept, synes der er nok at se til her hjemme. Tekla
-herhjemme. En miniature og en connemara. Er ik kommet rigtig i gang med ridningen endnu, da jeg pt ik har noget sted at ride.
Jeg har en 4års old hoppe, 2 plage, en føllebølle og 2 shetter. Plus en datter på 5uger.. Godt nogen har opfundet en barnevogn,   og man kan tage et års barsel.. Mon det kommer til at gå i længden... 
hej... håber at der er en eller to som måske kan hjælpe mig,da jeg slet ikke kan sy -ja så må jeg købe,så er der en som har en fastelavnsdragt til salg til en dreng på knap 2 år. så send mig en mail eller sms 60622929 hilsen kristina (midtfyn)
i SuperBrugsen i Ringe. De har til små børn - og de er ikke så dyre. Jeg gør det samme selv, da jeg absolut ikke er kreativ på det område. mange hilsner GitteN (der selv bor nær Egeskov)
en politidragt til dreng på 5 år, nogen som kan hjælpe? Så skriv en besked.   (Jeg vil ikke give 450 eller 800 for en fastelavnsdragt, og det er hvad jeg har set dem til.  ) Hilsen Jette
HEJSA vores datter på snart 6 mdr,har sovet rigtig fint igennem om natten det sidste stykke tid. (1½ månede ca.)  hun får grød til natten kl.21.00 og så plejer jeg at amme hende kl.21.45 ca. for sidste gang,men her de sidste to nætter er hun begyndt at vågne igen,kl.02.30 ca det har lykkedes at holde hende hen med sutten. men hvordan kan jeg få hende, til at sove igennem igen.   jeg er træt af at hun ikke vil have mælk,sidste gang inden hun skal sove . jeg her også prøvet at gå ind i et andet rum,med hende men det hjælper heller ikke. hun stritter barer imod, og ligger som en flitsbue.  HILSEN LOUISE
Måske skulle du droppe grøden så sent på dagen, for hun er jo sikkert stopmæt når du så 45 minutter senere vil amme. Min SP gav mig det råd ikke at stoppe for meget i maven på Vigdis inden hun skal sove. Hun siger det giver roligere søvn, når maven ikke har så meget at "bearbejde" om natten. Og det virker i hvert fald på Vigdis, som (7-9-13) sover fra omk. 22 - 07. Mvh. Lotte_L
Vi giver pigerne grød ved 17-18 tiden og lige inden de skal i seng omkring 19.30 får de en flaske, så sover de til næste dags morgen 7-7.30.. Det kan jo være hun er propmæt når måltiderne ligger så tæt på hinanden, som Lotte skriver...
Studsede lidt over det med ikke at være stopmæt, for her i huset har Luker sovet igennem fra den dag, hvor han fik en god portion godnat-vælling i flaske. Det er selvfølgelig ikke det samme som grød, men det er nok det måltid med mest "substans" som han får.
HEJSA tak for jeres svar.  hun er nu faldet ind i hendes rytme igen,og nu sover hun fra kl.21.30 ca. til kl.6.30 dejligt jeg ammer hende så om morgene der,og så sover hun igen til kl.9.00 dejligt.  det andet varet kun i 3 dage,så jeg ved ikke hvad det var. HILSEN LOUISE
Nu har jeg så fået arbejde på sygehuset.  Dejligt at have et arbejde, når man nu har gået hjemme på barsel(har caroline på 1 år) Men Men Men...når man nu arbejder sådan et sted, så sker det jo at man kommer forbi fødegangen og barselsgangen og kan ikke gøre for det men baby lysterne melder sig.  Tankerne går hele tiden med ihhh og åhhh hvor er de søde de små, bare det var mig og selvom at man osse hører skrigene fra de fødende kvinder, så sukker jeg altså alligevel. Syntes måske bare at det er lidt tidligt!??? eller er det bare mig??  Hvornår er man klar igen?? Knus.
har børn med ca. 2 år imellem er lykkelige for det. Der er nok afstand til, at man kan "nøjes" med ét blebarn og den store kan meget selv, men de er stadig tilstrækkelig tæt til at kunne have glæde af hinanden, fx når der skal laves aftensmad og børnene mangler selskab ;o) Måske er det bare dem, jeg har lyttet mest til, fordi det også er den afstand, der bliver mellem vores to unger. Jeg kunne ikke overskue at få nr. to tidligere end nu - så på dén led er det måske skæbnens luner, der ville, at det gik i vasken for godt et halvt år siden, hvor jeg vel var godt 3 mdr. henne (uden dog at vide jeg var gravid, da jeg var på p-piller). Men det tror jeg, som det også nævnes i indlægget ovenfor, er helt individuelt... Så er du og gemalen klar, så må I jo bare til det... 
Jeg var klar til nr. 2 da Filippa var omkring 6 mdr - da hun var ca. 11 mdr blev jeg gravid (der er 20 mdr og 20 dage imellem pigerne). Mikkeline fylder 2 her i februar og Filippa fylder 4 til juni og jeg har netop smidt pillerne igen 
vi har 3 små   den første, cecilie, kom 3,5 mdr for tidligt d 20 august 2001 og vejede 675 gram og 29 cm lang. mads kom d 6 september 2002 og marcus kom d 4 juni 2004 så vi havde 3 ble børn i lidt over 1 år  så har fuldt hus !!
På en eller anden måde tror jeg ikke at det ville være noget problem at få manden med på den, men men men på en eller anden måde så syntes jeg at det er for tidligt, selvom jeg nok er det man kalder skruk. Eller er det bare mig.??
Det var lige groft nok, det der med sennep   . Griner Jeg har med de 2 første kun ammet i ca 2 mdr. Der kan være mange grunde til hvorfor det ikke blev til mere. Fagfolk siger at lige netop omkring 2 mdr. alderen skeer der et stort spring i barnets behov for mad, og at det derfor kan være svært for nogen at følge med i produktionen af mælk. Mine piger var store børn, og tillige med temmelig dovne suttere, så det tog virkelig lang tid når de skulle sutte hos mig. Det blev noget nemmere med flasken. Med den lille ny gør jeg endnu et forsøg på at amme, og denne gang har jeg troen på at jeg kan klare lidt mere end 2 mdr. for hun er i mine øjne en lille sulten super sutter, som hænger fast som en igle. Med andre ord hun er bestemt ikke doven. Med venlig hilsen Gitte Hvordan i al verden kan gulsot have noget med din mælk at gøre??? Mig bekendt skyldes gulsot en overproduktion af røde blodlegmer som udskilles som et stof der hedder billirubin, og det er det stof som giver huden den fine farve. Og det bedste man kan gøre er at amme som en gal, hvorved man hjælper kroppen til at udskille stoffet via urinen.
Man må da aldrig amme og samtidig tage p-piller, tænk på alle de hormoner man fylder i den lille. Måske er det meget godt hvis mælken forsvinder, så regulerer det da sig selv. Jeg ammede ea 8,5 md så synes jeg hun var ved at være for stor og jeg savnede min frihed  . jeg ammer Matlhe fuldt nu og regner med at gøre det omkring 6-8 mrd alt efter hvornår jeg ikke gider mere. Zarah: Vildt du har to så små, hvordan ammer du dem begge? Sådan på skift eller? 
Da jeg talte med min læge ang. amning og p-piller, valgte han at fraråde mig det... men ikke med hormoner som begrundelse (det var jeg nemlig også sikker på gik i mælken, men han sagde, at det var uendelig lidt) derimod kunne jeg risikere, at lave fuldstændig rod i min mælkeproduktion!! For at regulere min MP, kunne jeg så vælge at tage nogle andre piller, men det syntes både min læge og jeg, var helt hul i hovedet  Så hellere kondom de måneder. Men kort sagt, var det altså ikke hormonerne, der var det store problem. (dog hører det dog med til historien, at mine p-piller er såkaldte "lav-hormon piller" og jeg skal ikke udelukke at det har nogen betydning!)
Her hjemme har vi 4 heste, 2 føller og 10 ponyer. (Og 14 læmmende får) Jeg skal have det hele behørigt fodret om morgenen og helst have lukket hestene ud om formiddagen. Jeg vil gerne ride igen, men det er jeg ikke kommet i gang med.
vi havde for 3 år siden egen gård med 3 heste og 2 i opstaldning fik en datter der var født 3.5 mdr fortidligt og fik vores søn 1 år efter (er i dag 5 og 4 år) da jeg så blev gravid igen med nr 3 (som er 2,5 i dag) valgte vi at sælge gård og heste da ingen af os havde tid mere og købte et parcelhus - der trives jeg så ikke så hvis alt går efter planen bliver det sat til salg i forår/sommer og så skal vi have en landejendom igen ! jeg har ifolet en hoppe og venter føl om 2 mdr og så er vi på jagt efter en god pony til vores datter - glæder mig til at få heste igen og forhåbentligt en dejlig ejendom så de kan være hjemme hos os !
Jeg har mine egne 5 heste og en i opstaldning. Synes ikke det er så slemt at passe dem, men 4 af dem går også i løsdrift og de er altså nemmere at passe end de 2 der står i boks... Jeg klager ikke, men er også kun i uge 21 
jeg har 1 føllerik fra sidste år, 3 avlshopper, en shetter, fjordhest som er lejet ud. og en unghest jeg skal have tilredet lige så snart jeg er kommet mig over fødslen   og ja + 2 føller på vej.. Jeg tror lidt det handler om vilje og ikke mindst livstil, hvis man skal have det til at fungere, og ikke mindst en mand der ikke er bange for at taget barnet i 2 timer om dagen (og hvorfor ikke, vi har jo barnet selv i mange timer?? ) Dog kan jeg godt se det svære i at have hest, hvis man ikke har dem hjemme.. jeg har termin på tirsdag   ihh hvor jeg glæder mig til det lille vidunder kommer til verden.. Og GUD hvor jeg dog savner at tumle med mine heste, og komme op på nakken af dem igen.. ja jeg kan simpelhen ikke leve uden mine heste, man er jo ikke tosset heste pige for ingen ting  Heldig man har kærsten der støtter en 100% 
Jeg har stadig Caramba. Har dog valgt at låne ham ud, da jeg med 2 børn ikke kan finde tiden og energien til det  Regner med han skal være lånt ud, indtil hende der har ham, ikke gider mere. Hvem ved, måske bliver det aldrig. Men regner da kraftigt med jeg skal have en ny så  Hilsen Lillian
4 hopper, 2 hingsteplage på hhv 1 og 2 år, og venter to føl - derudover er jeg begyndt at kige efter en pony hoppe der kan bruges til både avl og ridning  Jeg har hestene hjemme, og en kæreste der gerne hjælper med det tunge. Vi venter vores første barn her i marts, føllene ventes i hhv marts og juni, en hoppe skal gerne ud og starte stævner, en hingst skal gerne til skuer og kåring, og så skal vi flytte engang til sommer... Men jeg tror på at hvor der er vilje (og støtte) er der vej 
Ja jeg har så 4 heste selv og 4 opstaldet, jeg skal tilride 2 3 års her til sommer når jeg har født og er kommet lidt til hægterne igen, så skal min 6 års hoppe nok også tilrides på ny, da hun har stået over et år og ikke helt mentalt klar da jeg stoppede med at ride hende inden jeg blev gravid. Men jeg har jo en dejlig mand der også interesserer sig for hestene, familien tæt på, flere tøser i stalden med børn, så det skal nok komme til at hænge sammen, ellers tager vi det som det kommer. Unghestene kan jo også vente til næste år med at blive redet. Lene
..jeg har hest (kun 1 heldigvis   ) og jeg begyndte at ride igen da pigerne var 10 uger gamle. Det kunne heldigvis passet ind imellem amninger og min mand nyder at være sammen med hans tøser   desuden er min hest opstaldet 5 minutter væk. Jeg har forlængst indset, at jeg er en bedre mor når jeg får lov til at "heste den", bare komme væk hjemmefra og få lidt frisk luft og min mand er heldigvis enig... Held og lykke med jeres..    Tine
heste på 1½, så dem er der ikke megen ridning ved - og så har jeg lånt en hoppe, som er opstaldet på den lokale rideskole, som skal hjælpe mig med at holde kondien oppe uden at kyle mig til månen - jeg er gravid og havde megen glæde af at have redet indtil allersidst i graviditeten med den sidste, så det er planen at gøre det igen. Min datter er 1½ år gammel (når vi får nr. 2 bliver det måske noget sværere), men det var faktisk nemmest, da hun var helt lille, fordi hun jo bare sov pænt i barnevognen, mens jeg red, og det håber jeg også, at nr. 2 kan. Den går ikke længere med Cille, og det har den ikke gjort længe; hvis barnevognen bevæger sig, sover hun ikke, og hvis hun vågner, så er hun vågen og falder ikke bare lige i søvn igen - et helt års barsel havde vist ikke hjulpet på dét problem. Det ville jo stadig kræve, at man havde nogen til at kigge efter barnet, mens man red. Så jeg må ride om aftenen, eller hvis jeg en dag enten møder sent eller har tidligt fri fra arbejde. Det sker heldigvis tit, men det er da ikke hver eneste dag, jeg kommer afsted. Men hold op, hvor jeg nyder det og ville ikke undvære det for noget.
jeg har en fuldblodshoppe på 8 år og en quarter på 8 år (som er til salg) og så har jeg lige lånt en shetlænderhoppe af min veninde.. Jeg rider et par gange om ugen, men det venter jeg med til manden kommer hjem, for man ved alsrig om Jonas sover ½ timer eller 3. Tina
Jeg har en vallak på 11 år. Heldigvis har jeg en super part, som tager sig af ham. Jeg er i 21. uge pt. og har ikke redet siden en uge efter je fandt ud af, at jeg var gravíd - det har dog ikke noget med graviditeten at gøre, men fordi jeg har en diskosprolaps, da hesten lavede et uforudset sving i skoven, da han ville undgå nogle gående i skoven, som var rundt om et sving så vi ikke kunne nå at stoppe. Havde det ikke været for det, havde jeg stadig redet, men min fys siger, at jeg ikke må før det ikke gør ondt længere at sidde på en bold! æv! jeg har dog skridtet 7 min siden, og det var ikke succes (det gjorde meget ondt i ryggen bagefter)
Her har vi en shetter, en 2´er pony, et 10 mdr gammelt hingsteføl og min gamle oldenborg dreng på 19. De står alle her hjemme hos os selv. Ridningen har været lagt på hylden i snart 5-6 mdr. da jeg ikke har haft noget sted at ride, vejret har været noget møj, og så har jeg lige født mit tredje barn. Og når jeg kommer igang igen, bliver det kun små skridtture på den gamle. Han er slidt og holder ikke til ret meget mere. Jeg er ikke en ambitøs rytter, og jeg har ikke kronisk dårlig samvittighed over for mine dyr. Både dyrene og jeg selv nyder hinnandens selskab i stalden ved fodringstid, når der skal puttes til natten eller når jeg bare lige har 2 min, når jeg er ude og fyre i halmfyret alligevel. Ponyerne får masser af opmærksomhed fra børnene, inkl. naboens datter på 12 år, som er blevet fast inventar. Der er heldigvis mange måder at have hest på, alt efter temperament, tid og lyst. Med venlig hilsen Gitte
Jeg har også mine heste stående hjemme. Vi venter vores første barn i april. Jeg har 3 DV-hopper og en plag fra 2006 samt én opstaldet hoppe. Venter føl 9 dage før min termin og igen medio juni. Jeg satser da også på, jeg kommer på ryggen af særligt den hoppe, der ikke er ifolet efter jeg har født. Har dog de sidste mange år ikke redet dagligt, men max. 3-4 gange om ugen, så håber jeg bare kan komme op på 2-3 gange om ugen efter fødslen også  Men tror helt sikkert også det kommer til at kræve lidt rygrad...   Og det er jo så spørgsmålet hvor meget jeg har af dét!! Trine
Jeg har en 2-års plag og så passer jeg en skønt hoppe 4 dage hver uge (hun er næsten 25 så vi hygger os med nogle skovture). Freja er 9½ måned og er forholdsvis nem at have med i stalden (endnu da), og ellers er hendes far sød til at have hende hjemme mens jeg er i stalden. Linda.
 
3 heste herhjemme. 1 plag på snart 3 år, stor hest 1 shetterhingst på 14 1 stk ridedyr på 7, storebror til ovenstående plag Hentede ridedyret hjem fra rideskolen i går da min søde veninde Pernille ikke længere har mulighed for transport over til ham, så jeg håber at kunne komme afsted herhjemmefra på nogle ture.
Vi har solgt ud af vores, da vi synes det er liiige i overkanten. jeg er højgravid, og med Aleksander på 1½ år, så får vi ikke gjort nok ved hestene. Da vi fandt ud af at jeg var gravid, så lavede vi et "lynsalg" på en hoppe. Det er lidt ærgeligt, vi har lige solgt en hoppe mere idag, hun er rigtig dejlig, og vi har kun ejet hende i et år, men jeg synes ikke vi fik gjort nok i hestene, så vi vurderede at hun var bedre tjent med et godt nyt hjem, og det har hun fået. Om resten også ryger, det er der stor sandsynlighed for, men vi(læs:jeg) har ikke turde tage springet, og sælge min gamle hoppe som jeg holder så meget af, og som har givet os så mange gode oplevelser. venligst Lone
Det er første gang jeg skriver på HN men har lige en tanke-problem jeg må ud med. Jeg gik som de fleste andre i 9 mdr og var gravid med min dejlige datter. Under den søde ventetid forbereder man sig på at man som førstegangs fødende skal ind og lide i 8 timers helved og ikke mindst sprække fra A-Z. Om man bliver hel klar til sådan en oplevelse tror jeg ikke, men man gør sig jo nogle tanker og ide'er om hvordan man ønsker det skal være. Det gjorde jeg ihvertfald og hvor blev jeg skuffet... 6 dage over tiden 29dec kl 2 om natten går mit vand. Som man nu har "lært" ringer jeg til sygehuset og får at vide at vi skal få sovet og vente på at veerne går igang. Manden står op kl halv 7 og starter dagens gøremål med køer og grise mens jeg sover videre. Der er ingen veer at mærke og kl otte efter en god lang nats søvn vælger jeg at stå op. Har på dette tidspunkt bemærket lidt gullidt fostervand og fornemmer at vi nok hellere snart må afsted til sygehuset. Selvfølgelig skal manden da lige af med grise til slagteriet og er da lidt muggen   over vi skal køre de 35km til sygehuset for sikkert at blive sendt hjem igen... Kl 11.30 ankommer vi til sygehuset og bliver mødt af en JM. Jeg fremlægger min såkaldte ønskeseddel, ville gerne i vand og føde men som sagen er med grøn fostervand kan det ikke lade sig gøre. Mit andet ønske var så føde liggende med spejlsyn til underlivet for at følge med i hvad der sker. Er åbnet 1 cm og stadig ingen veer...  Nå men der bliver kørt en strimmel og pt har bettepige det godt. Vi får ikke lov til at tage hjem, da de gerne vil sætte os igang med vedrop, for bettepigen skal ud idag. Kl 12.50 starter de med vedrop og der bliver for hver kvarter skruet længere og længere op for det. Kl 15.30 med vedrop på 165ml/t smil på læben og stadig kun åbnet 1 cm, tilkalder JM en læge så vi åbentbart kan snakke kejsersnit. 2 min senere vender hun tilbage med beskeden om at der nok går en halv times tid før Lægen kommer da han er midt i nogen andet. Der går yderlige 5 min hvorefter lægen ankommer. Øhh en hurtig halv time  ( Manden og jeg ser begge ud som om vi har set et kæmpe spøgelse. Det hele sker på nuværende tidspunkt så hurtig at vi ikke selv får snakket om hvad der skal foregå. Lægen spørger noget så dumt om vi gerne vil have et sundt og rask barn for så skal hun ud nu, eller om vi vil vente og se tiden an med vedrop. Der er jo ingen der vil have et sygt barn, så vi siger selvfølgelig jo tak til kejsersnit. Vi bliver begge gjort klar og kl 15.50 kører vi ned på operationsstuen.. Kold og nærmest klam er der på operationstuen. Det hele føles som et mareridt, med mennesker i grønne og blå dragter, der snart skal lave snittet, man havde svoret sig selv aldrig at skulle have. De hilser alle pænt og man føler sig som en stor tudefjæs, der er en kæmpe fiasko over ikke selv at kunne klare naturens gang. Nå men ud kommer hun kl 16.13 en kæmpe pige på 4760g og 55cm og ja det var 4760g... Alle venner-familie kommentere naturligvis at:  Ja det er da skønt, men hvem tænker på hvordan man har det phsykisk?? Fødslen var jo en KÆMPE fiasko.. Jeg ved godt det blev noget langt, men aldrig i mit liv har jeg været så skuffet over mig selv ikke at kunne gennemføre det største i hele ens liv... Ville bare lige dele min "smerte" og skuffelse med jer... Er der nogle der kender til noget lign. Nu her en mdr senere kan jeg med nød og næppe holde tårene tilbage når folk spørger om hvordan jeg har det. Jeg er uden tvivl meget glad for at vi har fået en sund og velskabt datter. Det bare alt det andet der er svært at forholde sig til... Til dem der læser hele inlægget så tak for tålmodigheden. Jeg tror det er en form for terapi jeg har påført mig selv. Tak Tak Tak... 
Da jeg skulle føde Malin, var det godt nok ikke med kejsersnit, men jeg føler alligevel ikke jeg har født selv. -Jeg fik svangerskab fogiftning i uge 37, og læger samt jordmødre besluttede at Malin skulle fødes nu og her, da det ville være bedst for alle parter. Jeg blev derfor sat i gang med stikpiller, og da noget der mindede om veer begyndte at komme, fik jeg ve-drop for at skynde processen. Der skete så imidlertidig det, at jeg fik et vanvittigt højt blodtryk af at have veer (Og så gjorde det ikke engang "rigtig" ondt), så derfor fik jeg lagt en epidural blokade, som tog alle smerter og kommende smerter. Sådan gik der nogle timer, og pludselig kom pressetrængen (Den kunne jeg så tilgengæld godt mærke). Efter 24 minutters pressen var Malin ude, og det var så den fødsel... kort fortalt. Efterfølgende har jeg ofte tænkt, at intet jo gik som jeg havde planlagt i mit hovede (Hvor tit tror I foresten det gør det?) Jeg havde på forhånd hørt så meget om fødsler fra venner og familie, og jeg havde ligesom forberedt mig på, at udvidelses veerne ville gøre ondt, og at presse veerne ville føles som en lettelse, efter måske at have haft udvidelses veer i flere timer. -For mig var det jo bare omvendt. Jeg kunne ikke mærke udvidelses veerne grundet ryg blokaden, men til gangæld kunne jeg klart og tydeligt mærke presse veerne... og det var ingen lettelse kan jeg hilse og sige.  Hvad værre var, da Malin kom ud, var hun mere død end levende (Græder bare af at skulle skrive det her 21 mdr. efter). Derfor gik der 5-10 minutter inden jeg fik hende op til mig, og det er nok de længste minutter i mit liv   . Som sagt er der gået 21 mdr siden jeg fødte, men jeg husker tydeligt det væld af tanker, spørgsmål og følelser der var inden i mig i tiden efter. Idag er det ikke noget jeg tænker over mere, jeg er bare lykkelig for det dybt proffesionelle(Og menneskelige) personale, der fik vores datter vel til verden, trods komplikationer. Irina, ved du at du har mulighed for at snakke din fødsel igennem med den jordemor der var til stede under fødslen? -Jeg benyttede mig ikke af det, men jeg kender flere, der virkelig har haft glæde af det tilbud, og som efterfølgende har fået en hel anden ro indvendigt. -Jeg mener faktisk at "Klara"/Sidse herinde fra, fik talt sin første fødsel/kejsersnit igennem med sin jordemor.
Jeg syntes i skal vide at det er rart for en gang skyld at få lidt forståelse. Den følelse det gir når folk er uforstående over for ens situation, er skrækkelig og man har inderst inde lyst til at rive hoved af folk, når de kommer med deres klassiske replik. Jeg frygter også lidt når jeg nu her for første gang skal i mødregruppe og høre på hvor super de andres fødsler har være, håber så jeg kan lade være med at fælde en tåre over hvor stor en "fiasko" min egen fødsel har været.. På hospitalet hvor jeg havde en tudetur, var der også en sygeplejesk der spurgte, om jeg ville tale med den JM der var med til fødsel. Jeg vidste så ikk at det var en mulighed der var for alle og ville helst ikk være til besvær. Jeg har så senere hen haft en efterfødselssamtale med den JM jeg gik ved under graviditet og det var hende der opfordrede mig til at skrive en fødselsberetning. Hun mente at jeg så enten kunne smide den væk bagefter, eller lade andre læse den, bare jeg fik sat ord på mine følelser...
jeg synes absolut ikke at du er en fiasko som gravid/fødende.. Du har da leveret et stk sund og rask baby! vær' stolt af din lille datter og dig selv.. det er jo egen "produktion" og du har jo gået med hende i 9 mdr og det er der kommet noget godt ud af!    til dig...
Har aldrig aldrig tænkt eller så meget som overvejet, at nogen kunne være en "fiasko" i forbindelse med en fødsel. Kan nu godt forstå dine / jeres tanker og følelser. Og vil da lige tilføje, at i min første mødregruppe, havde ingen haft "den perfekte" fødsel, eller en fødsel som de regnede med. Alexander blev taget med kop, efter meget lang og hård fødsel . Min tanke om det var, at havde jeg skulle føde ham for 100 år siden, var vi sikkert døde i sengen(?). For det var vel, hvad som skete dengang... De var ikke bedre til at føde, de var ikke mere kvinder.. Vi har bare heldigvis fået bedre teknologi og er blevet dygtigere. Du har helt sikkert, ikke brug for velmenende tanker eller råd... Men bliver nødt til lige at sige... At din fødsel ikke kan være en fiasko - For den fik du jo din datter ud af..! Men tilslutter mig, at det måske kunne være en ide, at snakke fødslen igennem med jordemoder. En fra min mødregruppe gjorde det. - Om ikke andet, så for at fortælle dem, hvor "dumme" hun syntes de havde været. ( Hendes dreng blev overflyttet til andet hospital med det samme, de lå på stuen 1 1/2 time uden "kontakt" med nogen og vidste ikke om han var levende eller død. ). Anja.
...hvor en trist omgang. Det er så svært at forholde sig til, når det ikke går, som man har tænkt og ønsket og håbet siden man fandt ud af, at man var gravid. Min søster oplevede også at få et akut kejsersnit - som hun så nær var død af. Men hun klarede det. Men hun sad også bagefter med følelsen af at være en fiasko og selvom hun var meget glad for sin dreng, så følte hun sig også meget distanceret i forhold til ham, fordi tingene nu var gået, som de gik. Det er aldrig sjovt, når der bliver vendt sådan op og ned på det hele - især fordi det jo drejer sig om noget, hvor der er en masse u-udtalte følelser og tanker involveret. En vaginal fødsel betyder måske langt mere for os kvinder, end vi i virkeligheden er klar over, og når det bliver frarøvet os, så sidder vi med alle tankerne og følelserne om at være "fiasko" og "forkert" og "en dårlig mor fra starten - jeg kunne ikke engang føde selv". Og hvor er det trist, at det er sådan. Men forståeligt. Især, når det sker så pludseligt - der er ingen tid til at omstille sig og bearbejde den nye situation, og så er det at alle følelserne kan komme i klemme. Jeg tror, det er noget andet, hvis man størstedelen af graviditeten har vidst, at man skal forløses ved kejsersnit. Men om man får kejsersnit eller føder vaginalt har jo intet med kvindelighed eller evner at gøre. Jeg kan ikke lade være med at tænke lidt ligesom Anja: hvis ike lægerne var så dygtige idag, så tror jeg, at mange af dem, der ender med akut kejsersnit ellers ville være endt i den sørgelige statistik over "død i barsels-seng". Og så kan jeg heller ikke lade være med at tænke, at et kejsersnit er langt bedre end at miste både eget og/eller barnets liv. Jeg tror, man bliver nødt til at holde fast i den tanke, at man gjorde det bedste man overhovedet kune - det  , man overhovedet kunne - for sit barn. Og det gør én til den bedste mor i verden.  Du har fået en vidunderlig, dejlig (og stor!) pige. Et stort tillykke med hende. Hvor var det godt, at hun kom ud uden at der skete noget med dig eller hende. Jeg håber, at du kan få smidt de tunge tanker væk og være stolt af, at du nu er mor.  Camilla
Min søsters veninde ventede sig og var kun en uge fra termin Dette er hendes tredie graviditet, de to første mistede hun ret tidligt. så det har været en stor glæde endelig at gå hele vejen med stor fin mave Den sidste uge har hun så været under skærpet kontrol og igår konstaterer de at deres lille dreng er død. Det er bare så forfærdeligt. Selv bliver jeg også utroligt bange for at blive gravid igen, for jeg kan slet ikke forestille mig at gå igennem sådan noget... Puh ha!!! Jeg skal vist lige hen og kramme min datter og minde mig selv om hvor heldig jeg er
det er så forfærdeligt og uforståeligt at et lille barn pludselig kan dø i ens mave. Det gør mig så ondt for din søsters veninde, desværre ved jeg alt for godt hvor ondt det gør. Stakkels familie. Mette
Det var dog forfærdeligt! Ved ikke lige hvad jeg skal sige. Hvordan kommer man dog lige videre efter det?
Hvor er jeg dog tom for ord, ja ganske forfærdeligt er det  De har min dybeste medfølelse, på trods af jeg ikke selv har børn/været gravid.
min venindes bror skulle også være far, men en dag i 9 mdr. kunne hans kæreste pludselig ikke mærke liv.. babyen var også død... rigtig hårdt..
...Ubeskriveligt hårdt! Da jeg var omkring 5 mdr henne synes jeg der var gået et par dage, hvor jeg kun havde mærket meget lidt liv, og til sidst slet ingen. Jeg kan tydeligt huske hvor ædselslagen jeg blev, og hvor lange minutterne var ind til hospitalet, hvor en jordemor heldigvis med det samme fandt hjertelyd, og en strimmel viste at alt var ok. -Men skrækken glemmer jeg aldrig. Puha hvor jeg føler med den unge familie du kender, og alle andre der har mistet et barn.
Åh hvor er det dog bare alt alt for trist  Stakkels stakkels familie - det må bare være noget af det værste  Ved de hvad der præcist er gået galt?? Mit hjerte bløder for dem, hvor er det dog forfærdeligt.
Hvor er det dog FORFÆRDELIGT og fuldstændig uforståeligt!! Har lægerne nogensomhelst idé om , hvad der er sket?? ... og så ovenikøbet 3. gang Hvor er der bare nogle mennesker der er hårdt ramt i livet  Håber det bedste for din søsters veninde og hendes mand.
Jeg har en fjordhoppe herhjemme, og en shetter. Tulle (min fjordhoppe) er ifol, og er sat nogenlunde samtidig med mig, så der blir masser af små puslinger på gården til maj... Udover hypperne har vi ca 3000 slagtesvin, 15 høns, 2 ænder, 2 hunde og en håndfuld katte.. ren morten korch, siger alle naboerne... he he..camilla 27+0
Jeg har: 2 heste, forhåbentlig snart 3... og 2 drenge...
Nu har jeg ikke selv oplevet det du har været igennem, men jeg tror faktisk godt jeg kan sætte mig lidt ind i hvordan du har det. Jeg vil blot sige til dig, at når du skal i mødregruppe, så FORTÆL dem hvordan du har det omkring din "fødsel". Mange tror at en mødregruppe bare handler om at klæde ungen fint på, og så sidde og kaffe den mens man fortæller hvor dejligt det hele er, hvor lykkelig man er, og at alt er perfekt! Men, sådan er det jo oftest langtfra. Jeg har været i to super mødregrupper begge gange, og vi taler altså om hvordan VI HAR det! Der er ikke den der facade på - men, det kræver ofte at der er en der lægger ud og er ærlig, så følger de andre nemlig trop og sandhederne kommer frem, og man kan få gode, befriende og konstruktive samtaler, så man går derfra med armene over hovedet og trygheden i at man ikke er alene med mærkelige følelser  Så - vær ærlig omkring hvordan du har det - så skal du bare se, du vil næsten med garanti kunne bruge din mødregruppe til meget 
Hej  Hvor jeg dog bare forstår hvert et ord du skriver!!! Lå selv med veer i 36 timer for så til sidst at få akut kejsersnit så ja! Jeg forstår hvor skuffet du er! Men det er meget vigtigt at du får snakket det hele ud af systemet så du ikke ender med at få en fødselsdepression... Du skulle jo helst kunne se på din datter og føle   og   og ikke gå og tænke på hvad der IKKE skete - snakkede ikke selv med nogen de første måneder og det er HÅRDT! Jeg gik og følte mig som en kæmpe fiasko - jeg kunne ikke engang føde mit eget barn! Hvilket menneske er er jeg når jeg ikke engang kunne finde ud af det? ... Det er bare nogle af de tanker jeg tumlede med og det er absolut ikke sundt! Jeg synes virkelig det er super godt gjort af dig at du har fået det hele skrevet ned og at du har fået en efterfødselssamtale med din konsultations JM (det fik jeg også og det hjalp mig en hel del   ) Har I fået en sundhedsplejerske??? En del af hendes job er netop at komme og lytte til dig når DU har brug for det    En god ting ved mange mænd er (UDEN at dette er en fornærmelse), at de tænker på resultatet af tingene og ikke på forløbet  Bare lige et eksempel på (mange) mænds oplevelse: "Vi skal være forældre, konen er gravid! ---laaang pause mens maven vokser---> vi har fået en dejlig velskabt datter! Hvordan gik fødslen? Øøøøhhh...godt, NU skal du se min datter!" Det er (for det meste kun) os kvinder der går op i hvor mange timer vi har haft veer, hvornår vandet gik, hvor lang tid veerne varer og hvor lang tid der imellem dem og en bunke andre ting. Hov, det blev vist lidt længere end jeg havde tænkt...  Håber det er ok  Kæmpe knus fra Bettina - mor til Lærke 070106
Hej, jeg har brugt meget tid på at følge med herind i ve, ble... men har vist ikke skrevet herinde.. Jeg er lykkelig mor til 2 drenge på henholdsvis 3 1/2 år og knap 7 år og er gravid igen. Jeg er Rhesus-negativ og mine børn er positive og jeg er derfor behandlet for det efter fødslerne. Alt iorden... Troede jeg... Jeg gik lykkelig til læge med min lille spire i maven og fik taget de oblikatoriske blodprøver så de var klar til 1. læge undersøgelse.. Jeg kommer til lægeundersøgelsen og regner med at alt er som det skal være... Men, men, men... Nu har det så vist sig at jeg har dannet antistoffer mod min lille spire... @!#$... Hvad så nu??? Synes ikke rigtig jeg fik noget ud af lægen, udover: Du bliver henvist til Skejby... Og noget med blå barn og sådan noget.. Puha, man fik det skidt... Jeg har søgt lidt på nettet om det, og synes ikke jeg får de mest positive ting op?? Alle der kender bare lidt til det, er mere end velkommen til at skrive til mig... Hulk fra Charlotte
Min farmor fik et barn i 1940érne der var et "blåt barn", og dengang kunne man ikke gøre noget ved det. Det kan man i dag. Grunden til at du skal til flere undersøgelser, er for at se om barnets røde blodlegemer ødelægges ( ligmed blodmangel/anæmi), for så kan barnet få blodtransfusion inden fødseln, eller lige efter. de mest normale komplikationer er gulsot og anæmi, men det er noger de helbreder ret hurtigt, så barnet får altså ingen meen, og er som alle andre børn. Fandt lige et link, som jeg håber kan berolige dig lidt:o)
Tak for det stutteriMørk.. Men læser man i den bog man får ved 1 lægebesøg; Du får taget en blodprøve til bestemmelse af Rhesus-systemet. Hvis du er Rhesus-negativ bliver dit blod undersøgt for antistoffer. Hvis der bliver påvist Rhesus-antistoffer i dit blod, vil der være behov for hyppigere kontrol, da disse antistoffer kan fremkalde sygdom hos barnet.. Et andet sted har jeg læst at barnet kan få blodmangel, øget væske i kroppen og iltmangel.. Endvidere står der at barnets blod vil blive undersøgt efter fødslen, og hvis barnet er positiv, vil du inden der er gået 72 timer- få en indsprøjtning med anti-D. Denne indsprøjtning skal forebygge Rhesus-problemer ved senere graviditeter. På basis af disse procedurer er Rhesus-sygdommen praktisk talt udryddet i Danmark... Hmm åbenbart ikke helt... Hvorfor har jeg dannet anti-stoffer når jeg er behandlet?? Men kan ikke forstå at man ikke rigtig kan få noget materiale med hjem og studere?? Spørgsmålene er mange, men svarene er små.. Vh Charlotte
Ja jeg er osse en af de heldige vindere af at være rhesus negativ, og har osse fået sprøjter efter drengene da de selvfølgelige er positive  Jeg er nu i 18+5 og mine blodprøver var ok, jeg troede faktisk at så var alt ok.. Så alt skal nok gå med dig og den lille, nu ved de det og kan holde øje 
Tak for ordene det hjalp lidt.. Jeg håber på alt godt for den lille purk i min mave.. Jeg har "kæmpet" en kamp for at få dette barn, og så sker det her.. øv.. Men ja nu holder de øje, men intet er sikkert.. Til lisab.. Den blodprove du får taget i uge 35, er for at tjekke mod antistoffer igen.. Jeg holder jer underrettet løbende i denne tråd.. Vh Charlotte
Er du sikker på din farmors blå barn og rhesus-negativ har noget med hinanden at gøre ? Jeg er selv "Blå" - det er en arvelig sygdom som betyder mangel på hæmoglobin i blodet. Mange i vores familie har det, også en af mine drenge, men det har en meget lille betydning for os. Blodet ilter kke så godt som "normalt" alt efter hvor "blå" vi er - det vil fx ikke være fysisk muligt for mig at løbe et marathon   (as if..) Jeg er godt nok også Rhesus Negativ, men har aldrig fået af vide at de to ting høre sammen ??? Mvh Lene
Ja, jeg er med på det med at det er længe siden, men min mormor, oldemor og tip osv. som for længst er døde og borte var også blå ellers kunne de jo heller ikke have givet det videre, længere tilbage har jeg ikke bekræftet det. Det der undre mig er at jeg aldrig har fået sammenhængen mellem "blåt blod" og rhesus negativ omtalt af min tidligere læge, som havde været i USA og lære om speciele blodsygdomme og derigennem tilfældigvis kendte til vores "sygdom", ellers har læger og alle andre i sygehusvæsenet altid bare kigget mærkeligt på os, når vi har omtalt det at vi var "blå". Faktisk har jeg været ude for en jordmor som under vores første søns fødsel - stod og skreg op at barnet ikke ville overleve fødslen og bagefter flippede ud på min mand over at han havde været så uansvarlig at gøre mig gravid for nu ville jeg dø - indtil der kom en overlæge og fjernede hende, fødslen gik fint, og både min søn og jeg lever i bedste velgående - han er rhesus positiv og jeg fik efterfølgende en sprøjte for ikke at udvikle antistoffer ved næste graviditet - vi har efter følgende fået endnu en søn, her er det samme tilfældet med blodtype og antistoffer - jeg er idag i uge 40+1 (går og venter utålmodigt) uden komplikationer - så det er da lykkedes ok indtil videre af et "Blåt barn". Vores første søn er ikke blå, den anden er. Lene
Nu bliver jeg lidt forvirret ang. de "blå børn".. Men mener bestemt min læge sagde at hvis det bliver et "blåt barn" så skal det have skiftet blod efter fødslen??? Men vil selvfølgelig suge alt til mig ang. det her når jeg bliver "sendt" videre, og så vender jeg tilbage hertil.. Lenei: Har du eller dit "blå barn" fået skiftet blod??? Vh Charlotte
Herfra... Jeg er nu scannet 2 gange, og junior er bare perfekt.. Jeg har ikke fået taget flere blodprøver endnu, men skal her d. 23 oktober. Manden har dog været afsted, og dem får vi svar på ved samme lejlighed. Men indtil videre alt perfekt herfra.. Vh Charlotte
Hej Charlotte Uha, jeg sidder her og får hjertebanken over dit indlæg. Er selv rhesus negativ, fik sprøjte efter sidste fødsel og venter mig nu også igen. Jeg troede virkelig man var på den sikre side når man havde fået den sprøjte, men det kan man åbenbart ikke helt være.. Skræmmende.. Jeg synes som dig, at det er svært at finde et klart svar på hvad det egentlig helt går ud på og kan resultere i, når man venter et positivt barn og selv er rhesus negativ, ud over at man danner antistoffer mod sit eget barn. Jeg blev faktisk meget klogere af de andre indlæg i denne tråd. Jeg vil ønske dig og dit barn al mulig held og lykke og håber at alting går som det skal! Håber vi får lov at følge dig, for så vil jeg helt sikkert læse med. Mvh. Anja
Ja det er svært at finde hoved og hale i det. Jeg troede også at jeg var helt sikker fordi jeg havde fået sprøjterne efter fødslerne. Jeg vender helt sikkert tilbage når jeg ved mere.. Knus Charlotte
Og rhesus faktoren er ikke en sygdom, men blot mangel på et rhesus gen. Rhesus positive (rhD) har genet. Os der er rhesus negative (Rhd) har det ikke.  Begge mine piger er rhesus positive og jeg har fået et skud antiDimunoglobin efter begge fødsler.  Men som Rhd mor, kan jeg danne et ekstra antistof som hedder C(w). Jeg har så det her C(w) antistof i blodet. Derfor skulle min mand checkes om han havde dette antigen, da det kunne give komplikationer overfor fostret. Det er ganske sjældent, at man har dette antigen. Er det C(w) som er komplikationen ved dig? Eller er det deciderede antistoffer overfor RhD spiren?  Man vil løbende tage blodprøver på dig for at følge spiren. De blodprøver vil blive analyseret for antistoffer og mængden af dem. Er mængden over en vis koncentration, vil man tage de gældende forholdsregler. Det er en beslutning, som jordmoder og fødselslæge tager i samråd med dig og din mand. Jeg forelægger blot resultatet for lægerne og jordmødrene.  Blå børn er en massebetegnelse, hvor der gemmer sig en masse tilstande vedrørende hjertefejl og anæmi hos barnet.  Kan dette hjælpe dig:  Derudover vil jeg anbefale Stutteri Mørks link.
Ja når nu vi har dette emne oppe igen, ville jeg lige hører om det ikke er normalt at man får taget blodprøver, ved hvert lægebesøg ? JEg er selv negativ, men har ikke fået taget flere blodprøver andet end ved første lægebesøg og jeg er nu 27+5 I Sverige tog de hver gang for at tjekke, men ej her i DK, mystisk...
MinnaN: Jeg ved desværre ikke lige hvad det er, har blot fået den meldig; du danner antistoffer.. Min mand har fået taget blodprøver, men vi har ikke fået svarene endnu.. Men ud fra det du skriver må det være det ekstra antistof C(w) jeg danner da manden skulle tjekkes??.. Sophus (Juul): Mener man normalt kun tager blodprøver ved første lægebesøg og i uge 34/35... Knus Charlotte
Jeg ved desværre ikke hvad det er for noget jeg danner eller ikke danner, men vil høre lægen ad her d. 23, når jeg skal have taget flere prøver.. Manden er ikke blodtype bestemt endnu da vi stadig ikke har fået svarene.. Knus Charlotte
Lige lidt opdatering siden sidst.. Manden fik jo taget blodprøver for at blive blodtypebestemt.. Det viser sig nu at vi rent faktisk ikke kan være mere forskellige ang. blodtyper.. Jeg er Rhesus neg. og manden er AB positiv   Så det er altså manden "skyld" det rod her..  Jeg var til mit 2. lægebesøg d. 23 oktober, junior vokser som han skal, heldigvis. Jeg fik taget nye blodprøver som jeg så fik svar på i dag.. Mit litra tal der før var 1 er nu desværre på 64, hvor den "kritiske" grænse går ved 65  Så nu venter der en ny scanning d. 14 dec. for at se hvordan det går derinde.. Samt nye blodprøver d. 3 Januar, hvor vi krydser fingre for at litra tallet ikke er steget yderligere.. Knus fra Charlotte
Ja så nærmer tiden sig til næste kontrolscanning, d. 14 dec. Håber virkelig at lillebror har det godt derinde.. Kryds fingre for os, vil i? Knus Charlotte
Puha venner... Glemte i at krydse fingre for mig d. 14? Det gik bare overhovedet ikke godt, og blev akut indlagt på rigshospitalet... Lillebror var så svag at han var ved at dø.. Så er du Rhesus-negativ og danner anti-stoffer, så er det bare med at forlange alle de test der overhovet er mulige... Knus fra Charlotte
Hvad er så planen nu? Hvor dårligt har han det inden i dig? Og så SKAL du huske dit eget råd - fra nu af skal du tjekkes hele tiden - husk at få lavet "strimler". Mange hilsner fra Anja.
Hej anjaanja.. Jeg blev akut indlagt på rigshospitalet, og lillebror fik akut en blodtransfusion, hans blodprocent var nede på 2, så han havde ikke overlevet weekenden hvis der ikke var blevet gjort noget.. Jeg skal scannes hver uge, så jeg er i gode hænder.. Han har det godt nu og kan leve ca. 2-3 uger med det nye blod.. Knus fra Charlotte
Puha altså... Krydser fingre og alt hvad der kan krydses for Jer og Jeres lillebror. Heldigvis er lægerne dygtige og holder øje med dig og den lille. Knus fra AnjaR
Kære Charlotte. Jeg har overvejet meget om jeg skulle skrive dette - men det vælger jeg nu at gøre, da jeg ønsker at påpege hvor opmærksom du hele tiden må være... Det er ikke nogen rar historie og derfor har jeg også tænkt meget over, om du kan have nogen nytte af at jeg skriver dette, men jeg er kommet frem til, at det tror jeg du kan (har vendt sagen grundigt med min søster som sagen omhandler) Min søster er Rhesus negativ og var under meget tæt kontrol under hele sin graviditet. (incl. blodtranfusion) Alligevel mistede vi min lille nevø, Adam, da han et døgn gammel. Så det jeg ønsker at påpege er, at du er extra opmærksom. Du må reagerer med det samme, hvis han bliver stille, du må være krævende og få lavet strimler og scanninger lige så snart du bliver bekymret. Lad være med at slå noget hen eller at se "tiden an" til i morgen... (og lad ingen udsætte dine krav!) Jeg håber ikke jeg har gjort noget galt ved at fortælle dig dette. Hvis du føler du får brug for mere viden, så skriv til mig på mailen. Mange knus fra Anja
anjaanja.. Trist med din søster og nevø, føler virkelig med jer..  Du kan tror vi er opmærksomme, og det var bare så tæt på at gå galt.. Jeg synes det er lidt dårligt at jeg skulle gå så længe og at jeg så til sidst selv måtte banke i bordet.. Tusind mange tak for rådene. Knus fra Charlotte
Er i dag blevet scannet og lillebror har det godt, jeg skal til nye scanninger på fredag så krydser fingre for at alt er ok der, så vi lige kan få julen med inden det går løs. Knus fra Charlotte
Bastian på 17 dage er hævet meget op omkring øjnene. Han ligner en bokser dagen efter en kamp. Hvad kan det være? Det startede i går morges, og troede at det måske var kommet af træthed da vi havde en dårlig nat. Men efter en god nat i nat, har han det stadig   .
Hej Alle Min pige på 9 mdr (og 11 kg) er snart ved at være for stor til sin babyautostol (den som de nærmest ligger ned i) Men hvilken autostol vil du anbefale at vi skal købe som autostol nr to? Hun sover jo nogengange i autostolen når vi kører på lange ture, så det må gerne være en der også har en soveposition... Jeg har hørt meget positiv om Römer autostole, men hvad kan du anbefale? Mvh Rine
Vi har en Römer king til Malin, og den er bare super. Vi køre ofte nogle lange ture, så Malin sover også en del i sin stol. Den er fin, for den kan nemt "tippes" bagover, så hendes stilling bliver mere liggende end siddende, når hun bliver træt på køreturen.
Vi har en Römer i vores bil og den er super. Var lige ude at købe autostol til farmors bil i fredags og det blev en Maxi Cosi - den har selestrammer hvilket er ret smart, da farmor ellers skulle næsten op og sidde i stolen selv når hun skulle have den i bilen for at selen blev stram nok og stolen forsvarlig at køre med - det var næsten for meget at forlange af farmor synes vi. Forskellen på Römer og Maxi Cosi er, at i Römer`en kan hele stolen nærmest lukkes op når man skal have selen i og det er nemt. I Maxi Cosi`en var pladsen mere trang når selen skulle sættes i, og Maxi Cosi`en har desuden nogle nemme/smarte selefinesser. Det var de to stole vi fik anbefalet i Baby Sam, hvor de også sagde at der kommer en ny Römer i løbet af en måneds tid. Forhørte mig i en anden forretning, hvor de ikke har de to mærker i autostole, men i stedet en stol der hedder "Be Safe" - skulle være nøjagtig lige så god og prisen var faktisk den samme.(Mener ekspedienten i forretningen fortalte at det var Römer der også stod bag deres stol). Held og lykke med købet af autostol! Mvh. AnjaR
Godkendt ECE R 44 Fra 9-18 kg (9 mdr.-ca 4 år). Bedst i test. - i gruppe 1 (9-18 kg) monteret med bilens trepunktsele. Ny banebrydende barnestol, hvor der er fokuseret på sikkerhed og brugervenlighed både ved montering og siddekomfort. Enkel at montere og efterspænde. Stødabsorberende materiale i hele siddeområdet hvilket giver størst mulig sikkerhed kombineret med stor siddekomfort og ekstra beskyttelse ved kollision fra siden. Enkel justering af ligge/siddestilling. Højdejustering af 5-punkts selen foretages uden afmontering af seler  Kr. 1699" kopieret fra "Kære Børn"'s hjemmeside. Det er er rigtig god autostol - kan kun varmt anbefales. v.h. GitteN
Tja nu blev jeg lige lidt inspireret af en anden tråd. Ville høre hvad i erfarne derude mener. Hvor mange mdr./år synes i at er det beste imellem de børn man nu ønsker sig.  Og hvad ville i tro når jeg nu tog 1 år om at blive gravid første gang, tager det så lang tid aden gang osse eller er der bar hul igennem med det samme. 
Der gik ca. 1 måned efter jeg havde født første gang, før jeg blev gravid igen. Det var lidt hurtigt syntes jeg nok! Jeg tror mere det er et spørgsmål om hvad man mentalt og fysisk kan klare. Der vil ihvertfald gå nogle år, før jeg prøver at få 3 barn. Jeg tror ikke det behøver at tage længere tid!?
Mine de 2 ældste er der 19 mdr imellem, og de kan aldrig enes, 80 % af tiden slåsser de, den store er efter den lille, den lille driller den store osv osv osv... Udover det så var det jo hårdt da de var små med 2 børn som krævede faktisk lige meget.. Så jeg ville sige 3-4 år imellem børnene,. Vi har jo 4 år mellem Mads og Mikkel, og det er efter min mening helt perfekt  Når det er sagt, så er børn jo ikke ens, så hvis du vælger og få børn tæt på hinanden, så kan det jo være dine bliver lige som Gry`s (heldige hende   ) Hvor lang tid før du bliver gravid igen er svært og sige, men det behøver ikke vare så lang tid som første gang, for som du selv siger så er der jo "hul igennem" nu. Anja
Ja, jeg tror bestemt osse det er en "fordel" med en af hver køn når de er så tæt på hinanden. Vores har på ingen måde lidt af omsorgs-svigt eller noget, da vi er selvstændige, og jeg kun ½ år af deres liv har været på arbejdsmarkedet i 25 timer om ugen, så de kom først i dag ins. da de var 15 mdr på halv tid, og det er de stadig ( fra 9-14 ... Så det har fået masser af opmærksomhed. Hva der helt præcis er gået galt er mig en gåde  Men alle siger det er fordi de er drenge. Så jeg er jo en af dem som ikke anbefaler folk at få børn tæt på hinanden. Anja
imellem mine. Den yngste bliver 2 til april, og nu har jeg smidt pillerne igen, så vi kan få en 3. med ca. samme aldersforskel som imellem de 2 andre. Her går det helt fint. De har meget glæde af hinanden. Den ældste er en pige, og den yngste en dreng. Synes 4 år er for lang tid imellem børnene, men det er nok også fordi der kun er 2 år og 3 måneder imellem min søster og jeg, og vi har altid, og har stadig, meget stor glæde af hinanden. Så i mine øjne er mellem 2½ og 3 år det optimale. Nu er jeg altid blevet hurtigt gravid, men hvis det var mig, der havde taget lang tid om det, så ville jeg også forvente/frygte, at der gik lang tid igen, og så ville jeg smide pillerne det stykke tid før. Går det så hurtigt anden gang, ja, så må man bare tage det med. Det er jo kun imens de er blebørn, det er lidt hårdere. Kan ikke rigtigt forholde mig til det der "de kloge" siger med, at der minimun skal være 3 år imellem børn, så det enkelte individ har mulighed for at udvikle sit eget "jeg". HMMM hvad så med når nr. 2 kommer, så er der jo ligesom stadig den første til at præge nr. 2. Det vil jo altid kun være barn nummer 1, der har mulighed for at være enebarn i min. 3 år. Hvis I forstår hvad jeg mener!!! Kan kun forstå det hvis man siger det på den baggrund, at det er lidt nemmere når storebror-/søster er noget større, så de bedre kan forstå, at der nu kommer en lille som tager en del af mors og fars tid. Mvh. Betina
vi har 3 børn - cecilie fra 20 august 2001 - mads fra 6 september 2002 - marcus fra 4 juni 2004  3 børn på 4 år 
Dejligt at høre fra dig! Særligt når det er godt nyt du kommer med  Knus Anja - med ønske om at du får en dejlig jul med din familie. 
Det var dejligt at høre! Rigtig god jul her fra. Knus fra AnjaR
Har været til kontrol scanning igen idag... Lillebror har det stadig godt, så julen er reddet.. Dejligt  Næste scanning er torsdag d. 28 så må tiden jo vise om han bliver taget før eller efter nytår  Knus fra Charlotte, der samtidig ønsker alle en rigtig dejlig jul!
Jeg holder jo nøje øje med tråden   så godt du lige har overskud til at skrive lidt... (nu huskede du også at få lavet en strimmel på ham, ik?) Knus Anja
Dejligt at vide at i tænker på os, det luner.. Hvad tænker du på ang. strimmel? Knus fra Charlotte
Hej:) Med strimmel mener jeg - vist nok - en CTG. Den skulle måle hvor hårdt hjertet er belastet. Giver det mening? Knus Anja
De scanner pulserne i hovedet, hjertet og aktiviteten i navlestrengen og laver hver sted 3 målninger og lægger dem ind i kurver og diagrammer, så føler de har styr på sagerne... Er spændt på at se hvad de siger til næste scanning på torsdag, om de tager ham ud med det samme eller om man får mulighed for at forberede sig lidt, med hensyn til vores andre børn, men det kommer jo måske igen an på hvordan han har det derinde... Men ialfald er jeg glad for vi fik julen med, for de andre børns skyld...  Knus fra Charlotte
Har været til scanning igen idag.. Han har det stadig godt, skal scannes igen på tirsdag og blev bedt om at begynde at pakke lidt ting og tage med fremover da "tiden" begynde at løbe lidt ud.. Så spændende hvad der sker og hvornår  Knus Charlotte
Hej Charlotte, selvom jeg jo ikke kender dig, tænker jeg utrolig meget på dig og "lillebror"  Har du overskud ville det være rart lige at høre at I er ok... Nytårs knus fra Anja
Hej anjaanja.. Dejligt lige at få sådan en tanke med på vejen, du kan tro det varmer.. Vi har det godt endnu.. Som før skrevet var jeg til scanning i torsdags, alt var stadig fint, men blev nu alligevel nød til at ringe til lægen igen fredag da jeg gik og tumlede lidt med nogle spørgsmål... Pludselig kommer jeg i tvivl om hvad vi egentlig går og venter på, altså med alle de scanninger??? Venter vi på at han får det skidt igen? Og hvornår mon vi skal forvente ikke at komme hjem igen?? Vil man kunne undgå en ny blodtransfusion hvis han bliver taget før han får det skidt igen?? Uvisheden er bare grim.. Hun siger så at han skal tages før han bliver skidt igen, men helst blive i maven så længe som muligt, da han ikke er så stor, så hver dag tæller.. Men hun forventede at han blev taget i næste uge... Altså uge 1 eller senest i starten af uge 2, så mente hun ikke vi kunne strække den længere... Man vil ikke kunne undgå en blodtransfusion, men om han "bare" kan nøjes med mere blod eller om det skal helt skiftes er umuligt at sige, men vi skulle forvente at han skulle være på børneafdelingen 2-4 uger, alt afhængig af hvad der sker.. Han ville skulle i dialyse da han sansynligvis vil være meget gul, p.g.a. han har haft det lave blodtal i længere tid og nok ikke har mange røde blodlegmer.. Men spændende at høre hvad de siger i morgen...   Kommer jeg mon hjem og bliver bedt om at komme onsdag morgen og få ham ud, eller tager de ham med det samme   .. Forresten skal jeg først scannes kl. 14.15 i morgen.. Knus fra Charlotte
Har også fulgt denne tråd hele vejen. Vil bare ønske godt Nytår, og hvor er det dejligt at høre at "lillebror" stadig har det godt!!! De bedste ønsker og tanker her fra. Knus AnjaR
Ja så er der lidt nyt herfra... Desværre ikke som vi havde håbet... Scanningen i tirsdags gik ikke godt og vi røg en tur på rigshospitalet igen igen til en ny blodtransfusion.. Han var desværre blevet så skidt igen at de ikke turde at tage ham alligevel da, hans hjerte er forstørret, han ville få svære lungeproblemer, samt han ville få alvorlig gulsol p.g.a. det lave blodtal.. Så nu står den på nye scanninger hver 2-3 dag i skejby. Knus fra Charlotte
Håber snart at Jeres "lillebror" kommer til verden og vokser sig stor og stærk - det er ingen spændende situation I er i ligenu - krydser fingre og tæer. Knus fra AnjaR -der selv er rhesus negativ og har termin 12. februar.
Det er bare ikke fair! Håber at I snart kan få nogle posetive meldinger. Knus og tanker fra Anja
Kære Charlotte. Det er alt for længe siden vi har hørt fra dig...I har sikkert jeres at se til. Jeg håber af hjertet at I stadig er ok. Knus og tanker fra Anja
Hej anjaanja.. Ikke noget nyt herfra endnu, men skal til kontrol på skejby i morgen 14.45. Jeg er noget spændt på udfaldet.. Jeg synes godt nok det er ved at være hårdt psykisk al den moløre her..  Knus fra Charlotte
3 børn på 4½ år - forstået på den måde, at vi har Filippa fra juni 03 og Mikkeline fra februar 05 og netop har droppet pillerne og håber på en november/december baby  Jeg blev gravid i første hug med pigerne pg håber den går igen. Der er 20 mdr og 20 dage mellem tøserne og det har været helt perfekt for os. De er absolut hinandens bedste veninder og leger sammen 80% af tiden - de 10-15 % af tiden er de hver for sig og så er der lidt tid til at være uvenner i  Vi havde således 2 blebørn i 1½ års tid, men har aldrig set det som et større problem - og så sov de jo begge til middag i 2-4 indtil i sommers (hvor mange forældre kan blære sig med så mange timers frihed midt på dagen?) Hvis ikke jeg havde været under udd så havde vi nok fået nr. 3 allerede - men det har ikke passet ind rent praktisk.
der skal være tid til MIG mellem alle de rollinger...sååå.. 10 år og knap 3 mdr.   - helt perfekt  Mange hilsner Anne*der tror man bare må tage tingene som de kommer ind i mellem*
...du skal ringe ind på fødegangen og snakke med en jordmoder med det samme. Hun kan fortælle dig præcis hvad det er, så du ikke skal være urolig.   Det kan være så mange ting, men en jordmoder kan stille de rigtige spørgsmål og finde ud af hvad det er. Alternativt, så ring til vagtlægen. Det er altid bedre at ringe en gang for meget end en gang for lidt, og der er ingen grund til at vente til i morgen og være urolig. Smerter skal man altid reagere på.  Sandsynligvis er det hele bækkenet, der arbejder og nogle plukv'eer, der hiver. Den skarpe stikken i siden kan være nyren - måske den lille ligger på urinrøret...det gør ONDT, skulle jeg hilse og sige!  Men alle vores gæt er jo ikke nær så gode som en fagpersons svar. Så ring du til "de kloge".  Camilla
hej. Hvordan går det med maven idag...
Hmm gad vid om Minna røg på hospitalet forleden...det er lidt tidligt så vi må håbe det er gået godt   Og at vi snart hører fra hende...
Hvor store er jeres septemberbørn nu?? Mille er født den 20. september og jeg havde SP da hun var 4 mdr her den 20. januar. Hun målte 67 cm og vejede 8000 gram  Synes nærmest ikke hun er spor lille mere  Hvor er min lille baby dog blevet af??? Ej, det er kun dejligt at hun vokser godt og er meget aktiv. Kan trille fra ryg tilmave og holder hovedet fint når hun ligger på maven. Kan bytte legetøj fra hånd til hånd og rækker ud efter vores ansigter og "gramser" dem godt og grundigt  Hun har siden mellem jul og nytår fået vælling til natten og spiser nu grød til middag og kartoffelmos med gulerødder til aftensmad. Det går bare SÅ hurtigt synes jeg  Inden man får set sig om er det oktober og hun skal starte i dagplejen 
..er Silje slet ikke.   Hun har bare travlt med at vokse sig LANG! HUn er 4 måneder i dag og sp. var her i torsdags. da var hun 70 cm og 8050g.  HUn kan ikke trille endnu, hun kommer kun halvejs, men der går ikke længe, kan jeg se.   Hun rækker ud efter legetøj og propper glad alt i munden. Hun går fuldstændig levende, når hun ser katten - hvad er det med børn og katte? Hun hviner af fryd og nærmest ryster over hele kroppen af iver efter at få fat i den!  Hun klukgriner og smiler altid og hun pludrer konstant - ligesom hendes søskende står kæften ikke stille på hende!    Men ja, tiden går enormt hurtigt og de bliver så hurtigt store. Og nu er der kun 2 måneder til jeg bytter med Richard - så skal jeg på arbejde og han skal have den sidste orlov.  Camilla
den 19 sep. Sp var her den 7 og der vejede han 9,2 kg og var 69 lang..   tror han skal starte i skole til sommer med den fart han har på. Han kan en gang i mellem trille fra maven og om på ryggen.. ellers er han meget interesseret i ansigter og briller... suuuk og vores hun bliver også undersøgt nøje.. ja vi m¨å nyde tiden mens vi kan inden vi for set os om er de store og kan det hele selv. Tina
Det er sjovt at læse om jeres store unger. Lukas er jo lige netop ikke et septemberbarn, da han er født 1. oktober. Men derfor er det alligevel sjovt at læse hvor lange og hvor tunge jeres børn er. Lukas er var jo kæmpe da han blev født, men ud fra jeres beretninger, kan jeg fornemme at han nu ligger inden for normalområdet. Lægen sagde da også at han var kommet indenfor normalkurven da han var 5 uger, men nu tyder det da vist på at han måske har passet sig mere til. SP´en kommer torsdag og tirsdag skal han også til kontrol på sygehuset. Så jeg får da målt og vejeet ham nogle gange i næste uge.
Tjah.. Vigdis (20.09.06)er åbenbart "lille" *G*.. 7000 g og 62 cm var hvad hun kunne snige sig op på da SP var her 5 dage før hun blev 4 måneder. Hun kan ikke vende sig, men snupper alt inden for rækkevidde. Men jeg er nu ikke særlig bekymret for hvis man tegner hende ind i længde/vægtkurve, ligger hun over "gennemsnit" med vægten og på gennemsnittet med længden. Mvh. Lotte_L
Søs vejede 8250g. og var 69 cm. lang, da hun var 4 mdr. & 12 dage gammel. ( her den 12 januar.) Hun er fra 1 sept. 3100g. og 51 cm. Hun triller med lidt hjælp, det er dog lykkedes hende, et par gange af sig selv. Hun krammer ansigter, spiser fingre og er begyndt at hive sig opad i barnevognen, ved at tage fat i kanten. - ( Snup let sele købes i morgen, tør ikke andet.)  Eller's stemmetræner hun - højt. Elsker at stå op og hoppe, hvilket giver blå mærker på mine lår.  Og babysvømning er et hit. (Billede af badebaben i min præsentation) Hilsen Annika og Søs.
...at Mille vist også har opdaget at man kan lave lyde nu...MEGET HØJT og MEGET LÆNGE  Man bliver jo til tider helt træt i ørerne af alle de skrig og hvin  Det lyder da til de ligger nogenlunde tæt i str vores børn. Syntes bare Mille var kæmpe stor, men det er hun jo egentlig ikke så