Her matcher børn og heste også fint, har 2 børn på 7 og 1 år, og pt. 2 egne heste samt en gammel dame som nyder sit otium hos mig, så 3 styks ialt. Jeg har prøvet at have hest ude ved 1. barn, og heste hjemme ved andet barn, begge dele har fungeret. Ambitionsniveauet lyder ikke voldsomt højt, og med mulighed for hesten kan opstaldes hos svigerforældrene, så er du ovenikøbet så heldig stillet at de sikkert gerne lytter efter barnet hvis du vil ud at ride en tur. Jeg er ikke i tvivl - go for it! 
Jeg er nu også sikker på, at det hele nok skal kunne gå op i en højere endhed, især fordi at vi kommer til at bo max 3 km væk fra svigerforældrene når vi flytter i hus.. Og det gør vi allerede inden barnet kommer  Mht. ambitionsniveauet - så jo, der er ambitioner nok! Jeg vil rigtig gerne ud og starte nogle småstævner i dressur (selvom jeg inderst inde er springrytter   ) og tage en jagt af og til.. Men det hele afhænger af, om jeg kan få lov til at benytte det ridehus der ligger 250 m væk fra gården.. Men ellers vil jeg nok godt kunne affinde mig med at blive turrytter, så længe det er på ryggen af Garcon 
køb den tilbage. Det skal nok gå. Han står jo tæt på, er ikke så krævende pga alder. I starten med baby - (nok det første år) kan man tage baby med. Der kan da være gange hvor det ikke lykkes at ride mere end en omgang, men så pyt. Bare det at man har hesten og kan være sammen med den. Det er stort. Held og lykke med det hele - og jo guld værd som de andre skriver at det er familie som har opstaldningen. Så kan de jo være sammen med barnet. Godt for barnet at bliver knyttet til bedsteforældre også. Go for it
Jeg vil slutte mig til resten af koret. Det skal nok gå! Desuden er du jo ikke alene. Ikke kun svigerforældrene, men forhåbentlig også din mand kan jo også passe den lille. Her i huset har vi en klar aftale om, at min lillepige kommer skal passes af os begge, når jeg bliver gravid igen. Hvis din mand ikke er til heste, så er det jo også hans barn. Og mon ikke den lille kan undvære sin mor 1-2 timer om dagen?  Pøjpøj med det. Jeg tror absolut du og hesten vil blive mest glad for den løsning! Klem Louise 
Nu er jeg nybagt mor, Karla er 5 uger gammel og jeg har 3 heste. Under hele min graviditet har jeg muget og redet, som jeg plejer. Har en ældre pony på 16 år, som jeg rider, en unghoppe på 4, som er ryttervant, men som skal i ridning for alvor og så en unghingst på 1½, som bare går og hygger sig. Her efter jeg har fået barn, har jeg ikke haft den samme tid og overskud til at tage i stalden, men har så heller ikke været på ryggen af hesten endnu. Venter lige til min 8 ugers undersøgelse hos lægen er overstået. Men, jeg ser det ikke som et problem, men en udfordring. Karla kan sove i barnevognen mens jeg ordner hestene, og trænger jeg til en pause fra barn, så passer min mor gerne, hun går alligevel hjemme og bor lige ved hestene..  Men, jeg er ikke i tvivl om, at det nok skal lade sig gøre. Man har jo rigeligt med tid når man går hjemme, det handler bare om koordination.. 
Jer, der har haft børn med i stalden om vinteren, hvordan gør I det, rent praktisk? Jeg tænker specielt på, hvor meget tøj de skal have på, for at de ikke fryser, når man piller dem ud af bilen, men heller ikke sveder, når de skal sove? Bruger I voksipose eller...? Hvad hvis der er levering i bleen? (Noget koldt for små numser at blive skiftet i stalden!) Fodrer I dem af i stalden, inden I putter dem, eller har I ordnet det hjemmefra, så middagsluren egentlig starter i bilen? Ja, jeg har altså spekuleret en del over dette  mvh. tina
Hej,  Selvfølgelig kan det lade sig gøre. Jeg har 2 børn (en på 3 år og en på ½ år), og har 5 heste. Og ville ikke undvære hestene. Jeg rider hver dag. Jeg har så også hestene hjemme, og ridehal - hvilket jo gør at jeg kan have babyalarm med. Mht de praktiske ting. Ang. tøj, kommer det an på hvor langt du skal køre, hvis det er kort, kan de jo bare komme i deres "sove" tøj i bilen. Hvis det er længere tur, bruger jeg voksi posen. Men hvis man vender sit barn til at blive flyttet fra bil til barnevogn - for at sove videre, så kan det let lade sig gøre. Her med vores barn nr 2, skal hun jo med op og aflevere den store og hente igen. Så hun har fra starten lært at sove videre, selvom hun bliver flyttet lidt rundt med, og får mere tøj på... At skifte en ble, kan slet på meget kort tid, når man er i træning, så det kan let ske - i stalden, i skoven - ja overalt, det lærer man hurtigt. Da Cecilie var et par uger, fik min hest et meget svagtfødt føl, så jeg VED det kan lade sig gøre, at være i stalden døgnet rundt, og have barnet med. Jeg har gennem en måned, ammet i stalden, skiftet mv. Det kan lade sig gøre - uden barnet har lidt overlast ;o) Køb hesten, det skal sagtens gå ;o) Lene
jeg har en pony som jeg har haft i 11 år. Han står et sted hvor vi selv skal passe og skiftes til at lukke ind og ud. Jeg kommer ikke hver dag så de dage jeg ikke kommer lukker de andre jo ind og ud og er jeg heldig er der en flink sjæl som snupper et par klatter i boksen. Jeg kommer så 3-4 dage om ugen hvor jeg tager min tjans, nusser lidt ekstra om hesten og ordner boksen. Blander foder så der er rigeligt til jeg kommer igen. Jeg har sagt til dem at hvis jeg ikke tager en stor nok tjans så må jeg give lidt ekstra til hø eller sådan noget. Det er ikke optimalt, men sådan er det lige nu og forhåbentlig er det sidste vinter det køre på denne måde. Da den lille var spæd var det ekstra hårdt og farmand måtte tit tage med ud til hesten, men det er jo en tid der går hurtigt og med termin i marts er det kun få mdr. inden den kan komme på græs. Jeg stemmer i at du skal få din hest hjem igen og så skal det hele nok løse sig. Man må bare lære at leve med lidt dårlig samvittighed i en periode.
Hejsa. Jeg tilslutter mig de andre! Jeg har 1 stk opmærksomhedskrævende barn på 7mdr og to heste hjemme og det fungerer ok. Jeg ville lyve hvis jeg påstod at hestene blev redet jævnligt, men de er begge et par gamle damer og har masser af fold og stor løsdrift at boltre sig på, så de mangler ikke noget. Hvis jeg skal være helt ærligt, så er afhængigheden af fodertider, udmugning, hegnsvedligeholdelse osv af og til en belastning, men jeg ville for alt i verden heller ikke undvære dem!!! Og jeg nyder jo helt vildt mit lille frirum, at nusse om hestene når jeg endelig har fået puttet ungen, ordnet vasketøj, tømt opvaskemaskine, kogt sutteflasker osv osv osv ;0) Placer barnet i bæresele eller klapvogn og så ud i stalden med dig! Når barnet bliver født, går du sommeren i møde, og der er varmt så længe den er helt lille og sart. Så ingen problem med bleskift i stalden ;0). Mvh Mie
Man kan sagtens have barn og hest samtidig Min hest stod på fuldpas de første år jeg havde barn, så behøvede jeg ikke at gå i panik hvis barnet pludslig ragede sig en mega-forkølelse til og jeg ikke kunne komme afsted. Barn i stalden fungerer hvis de andre i stalden er ok med det (det nytter bare ikke hvis de andre bliver sure fordi deres heste er bange for barnevogne). Er du heldig sover barnet og du kan ride... er du mindre heldig må du nøjes med at ordne boks, strigle hest og hygge med de andre i stalden og barnet. Mth. til det praktiske... tag RIGELIGT med tøj, bleer, og mad med (bryster, sutteflaske, dåsegrød eller hvad den lille nu spiser) Koldt vand til halen kan et langt stykke hen ad vejen omgås med et bjerg af engangsvaskeklude som du gør fugtige i VARMT vand inden du tager hjemme fra og dernæst lægger i en pose og pakker godt ind og lægger i benenden af barnevognen... de kan sagtens holde en rimelig temperatur og man kan skifte barnet liggende i barnevognen.... evt. medbring kogt vand i termokande... så kan du også lave dig en kop varm the
Jeg er næsten lige så langt henne som dig. Jeg er sat til den 11. marts. Jeg havde regnet med at ride så længe jeg kunne trods gravidtet. Men jeg endte med at få så kraftig kvalme at lugten i stalden fik mig til at kaste op i stride strømme. Dertil har jeg været alt alt for træt til at have overskuddet til hesten. Den stod i 3 måneder og hyggede sig på sommergræs. Først for en lille måned siden har jeg fundet en til at komme og nusse om ham og ride ham lidt. Jeg er så heldig at bo på gården hvor min hest bor, så jeg kan til enhver til gå over og besøge ham. Men jeg har stadig ikke overskud til at ride. Men hvis der er økonomi til det så køb dit hjertebarn tilbage! Du skal vel være andet end blot mor og have en hobby trods alt? Og hesten er fløjtende ligeglad med om den bliver reddet dagligt eller går som foldbums. Måske kan du finde en som har muligt for at komme et par gange om ugen og nusse og ride lidt?
Jeg synes du skal købe ham tilbage...Specielt når du er så glad for ham, og du nu har mulighederne! Han vil jo være en go starthest for den bette  Jeg savner dog en enkelt oplysning fra alle jer med børn og hest - hvor er jeres mænd? Og hvis i er alene som jeg, hvor gør i så af jeres børn, når i er på gården - eller skal ride..? Hvis altså i har dem med? Jeg får ikke redet når min datter er i nærheden. Hun er 4 og vil gerne have en tur, men når ikke det drejer sig om hende keeeeedeeeer hun sig, og laver ballade... Så med en 5-års bandit, og en tvær prinsesse, kræver det en del planlægning, når hun skal med... Så jeg ville ikke ha betænkligheder med de helt små - de kan jo blive i kareten til man er færdig - og de kan jo køre med rundt når man skridter for og af, hvis man trækker - også i skoven.. Mvh Naia
Vi har jo lille Simon herhjemme, han er en smule mindre end sin søster var. Storesøster brugte str. 56 da hun blev født og hendes mål var: 3450g og 52 cm. Lillebror SVØMMER i str. 56, hans mål var; 3125g og 51 cm. MEN så kommer twisten nemlig; for det er kun det NYE tøj i str. 56 vi har købt til ham, som han svømmer i? Det han har kunne arve fra storesøster i samme størrelse passer ham fint?? Især bluser fra "nutidens str. 56" svømmer han i, men sparkedragter og trøjer fra Emmas "tid" i str. 56 passer han bare fint. Andre som har oplevet det samme eller er det bare mig som har været uheldig at finde nogle skæve trøjer/størrelser? Skal nævnes at det gælder både H&M tøj, Name It og Friends - altså ikke kun ét mærke. Syntes det er underligt?
Mikkeline var 51 cm & 3380 da hun blev født - hun brugte 50 den første uge, derefter 56 i 3 uger og nu 8 uger gammel bruger hun 62 ... Vi har arvet lidt tøj fra hendes kusine på 3 år, syntes det passer fint med størrelserne i forhold til det nye tøj .. Er tøjet vasket og tørret på samme måde? ... (40/60 grader, tørretumbler osv) ... Men der er vel også forskel på børns kropsform? .. Nogle er små og tykke, andre lange og tynde.. Det kan vel også betyde noget? ..
Der kan være pænt stor forskel på, hvor meget bleen fylder, og de (bleerne) er jo nok kun blevet mindre med tiden = tøjet virker større med tiden. Her i huset er det primært skulder-skridt-målet, der afgør, om lillepigen kan passe tøjet eller ej. Dette mål kan der også være stor forskel på fra barn til barn.
jeg har oplevet at der er stor forskel på hvad mærke jeg køber. NameIt og H&M passer han lige nu str. 80 på vej i 86, mens Katvig, Molo og Småfolk passer han str. 74 på vej i 80...okay mest i 80 efterhånden. Jeg har arvet en del H&M og NameIt fra str. 80 og op, problemet er bare at jeg har taget det i brug alt for sent så alt i str. 80 nåede vi ikke at bruge. Nu har jeg taget str. 86 af arvetøjet frem i stedet. Jeg mener dog også at noget af arvetøjet er tørretumblet og det har måske også lidt at sige.
... bare fordi, at det gamle tøj har været vasket og måske tumblet. Kan huske at en af vores yndlingsbodies til Emma, da hun var helt lille, var en gammel forvasket én, som bare var så nem at få hende i, fordi halsåbningen ligesom var udvidet.
Ja, det er vist problemer i småtings-afdelingen, men eiiiih - jeg synes altså godt snart der må ske noget..  Jeg er i dag 14+5 og er efterhånden ved at have det rimelig godt igen   Jeg har døjet meget (som i RIGTIG meget) med kvalme, opkastninger og udmattethed, men det er heldigvis ved at være ovre  Men jeg synes altså godt snart at der må til at ske noget på mave-fronten.. Til første scanning fik jeg at vide, at barnet vokser som det skal, og at det havde det super inde i maven  Men altså.. Der er bare ingenting at se udadtil..  Når jeg kigger på billedgallerier på min-mave.dk, så får jeg bare en rigtig øv-følelse - langt de fleste derinde kan fremvise en fin lille mave, hvorimod jeg er flad som en pandekage   Jeg kan kun mærke en lillebitte bule hvor min livmoder er, og den ses nærmest ikke udadtil.. Og mig som bare så gerne vil have en fin lille mave at stritte med  Hvor meget mave havde i da i var ca. 15 uger henne? Håber jeg ikke er alene om ikke at have noget som helst at fremvise ... SUK!
Hvis du er første-gangs gravid kan der godt gå lidt endnu før du begynder at bule ud - alt efter hvor trænet din mave er... Men halvvejs - dvs. 20 uge - skulle du gerne have fået lidt mave. Tålmodighed - på et tidspunkt vil du bande maven laaanngt væk, fordi den er i vejen for alting...
Ingen mave her  Men glæd dig over det alligevel, for jeg jeg var så flexsibel lige til sidste dag:D havde slet ingen tung mavse at slæbe på 
Hej Simone Jeg kender godt det "problem". Er selv førstegangs gravid og nu 20+5 dage henne. Jeg har åbentbart nogle gode mavemuskler og min livmoder er stadig bagudvendt og det gør at jeg ikke buler ret meget ud endnu. Jeg tror det var omkring uge 18 at min mave begyndte at bevæge sig udad og her de to sidste uger er det gået rigtig stærkt. Nu buler jeg også ud fra under brystet/ribbenene og ned, så synes selv jeg ser meget gravid ud. Men ak og ve, da jeg spurgte til noget mad i kantinen idag spurgte kantinedamen om jeg da var gravid, for det synes hun ikke hun kunne se   . Så du er ikke alene med din iver for at maven skal kunne ses. Kan kun fortælle at det er en god ting at der går så lang tid, for så må du have nogle mavemuskler der siger spar 2, og de er gode når du engang når terminen  Mvh. Jeanette
Arrrh.. Trænet vil jeg nu ikke ligefrem kalde min mave   Men ja, jeg er førstegangs og ved godt at det normalt tager længere tid - men jeg kan altså ikke helt lade være med at sammenligne mig med de andre førstegangs-gravide på min-mave, og der føler jeg mig LAAANGT bagud.. Og det går jo så over i bekymring om barnet stadig er sund og rask..  Den tid, den sorg, når jeg bliver træt af maven.. Lige nu vil jeg RIGTIG gerne have bare en lille smule at vise frem.. :/
hvordan harj eres ca 9 mdrs været når de har været forkøledes- med alt lige fra mad til sovning ect ect - frem for normalt altså?
victoria på snart 8 md. spiser ikke meget når hun er forkølet, men drikker meget. er hun stoppet i næsen sover hun ikke meget, og er meget pyldret, her hjælper saltvandsdråber og sengegærdet bliver hævet.... andre gange er det kun snotten man kan se på at hun er forkølet, ellers er hun normal...
jeg spørger bar så jeg ved hva jeg evt kan forberede mig på. Han har haft to forklølser før fordi far var syg da jeg fødte og jeg var dagen efter- så han blev smittet desværre. Og kort efter lå vi begge igen hvor han osse fik turen (3 gang slap han heldigvis) Men der sov han i forvejen hele tiden jo da det var inden for de første 3 leve mdr mener jeg. Far var syg sidste weekend da han kom hjem fra arbejde. I dag var min lille mus stoppet i næsen da han stod op efter en lur (sådan plejer mit altid starte - om morgenen efter en nats søvn og vågner op og så er det der bare)... Han var ret pylleret må man sige - men dog ingen feber (endnu i hvert fald). De sidste to dage har hans øjne osse løbet i vand når han har fået lys i dem (både fra sol og gråvejret) Igen nøjagtigt som jeg- derfor harj eg haft en anelse om det var på vej (i og med han har reageret som jeg selv plejeri ndtil nu). Nu her daj eg lagde ham - var han heller ik sig selv som han plejer. Han laver altid en masse ballade inden han falder i søvn- snakker en masse, vender sig rundt og flyver egentlig rundt isengen. Har ik hørt et pip fra ham overhovedet - kiggede ind og han lå bare helt stille på ryggen  Uha ved godt de kommer sig- men stoppet næse hader jeg. Saltvandsdråber hjælper ik på ham fandt vi ud af sidst. Ved jo selv hvor grimt det kan være at blive syg... Det er helt underligt fordi derb are er helt ro derinde fra - er slet ik vant til det.
lyde som om han er ved at fange noget, hæv sengegærdet, det hjælper på næsen, og giv evt noget kamillete... håber han hurtigt kommer oven på igen... det er hårdt at se de små syge for man kan jo næsten ikke hjælpe dem.... god bedring med ham
virker nemlig som om han er- og far var jo sidste weekend så det er jo da aktuelt. Og ja jeg piver næsten allerede på hans vegne - uha bar tanken når man selv ved hvordan det kan være  Hans sengegærde er i forvejen hævet - jeg ved ik om det passer men har nemlig læst mig til at en af grundene til øreproblemer hos de små kan være at de ik har en pude så de har hævet hovedet lidt- så den foranstaltning tog jeg til overvejelse - man skal aldrig sige aldrig jo  Årh det bette pus- han er stadig vågen, siger ik en lyd. Men kan høre han ind i mellem ligger og klapper kage trods alt     Elsker når han klapper kage... Puha - ja når man blir mor finder man skisme ud af hvor lidt der skal til før man har det lige så dårligt som dem, men fordi man elsker dem simpelthen 
Det hjælper enormt godt at dryppe lidt bryst mælk op i næsen når den er stoppet!! Oskar har lige været snot forkølet og det eneste der kan give luft i den lille næse er mælk. Jeg har gemt en pipette fra D-dråberne som jeg bruger. Det er super effektivt. Men det kræver selvfølgelig at man kan klemme et par dråber ud... 
problem for han fik kun lidt råmælk for 9 mdr siden da han kom til verden- så lev det stoppet med piller fra dagen efter allerede 
Ja det mente jeg nok at kunne huske... Men så håber jeg der er andre der kan bruge rådet!! Håber snart han er på højkant igen. Herhjemme er turen kommet til manden og så har vi alle haft det. Glæder mig til han er ovre det, for det er da nærmest værre end når en bette har det.. 
Er der nogen der har set reklamen? Jeg var inde på hjemmsiden, for var nysgerrig efter om det er en engangstest, for så kan jeg ikke helt se det smarte i den. Men hvis den kan genbruges, så er det da top smart, når man forsøger at blive gravid. Nogen der ved det?
Aner ingenting, og der står INTET på pakken om at den kan genbruges.. Og den er hammerdyr, i forhold til mange andre tester.. Men det var i hvert fald den jeg brugte, da jeg tog en test - og man er slet ikke i tvivl om det er det ene eller det andet 
er en engangstest og uden tvivl dyrere end de øvrige. Til gengæld får du også et endegyldigt svar: Gravid eller ikke-gravid og kan derved spare at tage 10 engangstest fordi man er i tvivl om der er en lille utydelig streg. Jeg har selv testet positiv på Clear-blue i begge mine graviditeter - begge gange omkring 3+0. Mvh Juliette
og jeg startede også med at tænke, det var dog fjollet, for hvor svært er det at læse en streg.. men efter at have brugt flere hundrede kr på de billige teste i sidste cyklus og være så meget i tvivl flere gange om der var en utydelig streg, ja så ligger der nu en clear blue klar til testdagen, for så er man netop ikke i tvivl..
vær bare glad for at du ikke allerede nu må købe ny garderobe, og ikke kan bukke dig osv  Det er også først nu (22+5) at jeg begynder at se lidt mere gravid ud, istedet for bare tyk 
Jeanette - Sjovt, som vi har det på samme måde   Altid noget at man senere kan få glæde af nogle gode mavemuskler, men så alligevel.. Jeg vil have mave NU NU NU!   Jeg fik også at vide, at jeg så måtte have en god, bred bækkenbund som også ville komme mig til gavn når jeg engang skal føde.. Men jeg kan bare slet ikke forstå at min baby kan nå at vokse sig så stor på mindre end et halvt år - så der følger jo en del bekymringer med også.. Dog tror jeg dog at jeg mærkede liv idag - så det hjælper lidt på det hele  Jeg er også glad for at jeg kan nyde mit almindelige tøj stadigvæk - men bare en lille bule ville altså være at foretrække 
nu er jeg kun næsten 14 uger henne, men jeg har altså heller ingen mave endnu. jeg kaster også en del op og har tabt mig et par kilo. jeg kender en som har en veninde der er gravid i 20 uge og hun er tynd som en pind. hun har overhovedet ingen mave ikke engang en antydning af mave, og hendes barn er altså stadig som det skal være inde i mavsen. vokser som det skal. jeg har en veninde som blir megastor næsten med det samme  så nogen vokser bare mere end andre.
Ha ha, hvor kan jeg bare huske det - ikke at det er pænt at grine over din frustation, men havde det helt på samme måde.  Jeg fik først mave rundt uge 24-25 - og den skulle bare vises frem, jeg struttede som en vild med den     Her 25+2  Inden det var der intet - INTET.
jeg er mega misundelig på dig. før jeg blev gravid vejede 47kg og så åbenbart lidt udsultet ud. Allerede da jeg var i uge 15-16 måtte jeg ud og købe graviditetsbukser, da min mave bulede så meget. er i uge 24+3 idag, og jeg skal igen have nye bukser, de andre kan jeg næsten ike få på. jeg har taget 11kg på indtil videre.Så vær du glad for at det ikke går så stærk.
... det. Jeg er 2. gangs-gravid, og 22 uger henne sådan ca. og det er først indenfor den sidste uge, at det er begyndt at kunne ses. Vel at mærke kun for dem, som allerede ved, at jeg er gravid. Jeg kender godt følelsen af, at man ligesom gerne vil vise at den er god nok. Omvendt bliver man måske knapt så træt af maven, når den endelig er der - for den skal nok komme. På den positive bane betyder det jo egentlig bare, at du har nogle gode stærke mavemuskler, som ikke bare giver sig. Og dem kommer du til at skønne på, når fødslen melder sig  Tillykke med maven, også selvom den ikke kan ses.
Jeg har i dag været til jordemoder for første gang - og fandt da lige ud af, at jeg ikke er i 14+6, men derimod 15+5 og det gør da ikke frustrationen mindre..  Men jordemoderen mente, at det skyldtes at min livmoder var bagudvendt - men at det ikke kunne dreje sig om særlig lang tid før man kan begynde at ane noget, fordi jeg er så slank (ja, det sagde hun faktisk - ikke at jeg selv fatter det  ) Derudover mente hun også, at min fortid som fuldtidsrytter i over et år også gjorde at mit bækken var rimelig bredt, og at mine mavemuller var ret seje - så baby ligger rigtig og hygger sig dernede bagved det hele  Men vi fik hørt hjerteslaget, og hun havde intet problem med at finde min livmoder eller bebs - så huan har det vist ganske fortrinligt derinde. Så alle bekymringer er manet til jorden  Men jeres støtte og erfaringer er modtaget med kyshånd - og det er dejligt at vide, at jeg ikke er alene om at have det sådan 
Åhh ja, jeg er nu gået 10 dage over tiden og imorgen skal jeg til vurderingsmøde på Slagelse Sygehus. Ville sådan ønske at jeg fik prøvet at gå i gang selv, men er bange for at de imorgen vurderer at jeg skal sættes igang. Selvfølgelig handler det bare om at få lillebror ud i god behold, så må det være på enten den ene eller den anden måde. Måske er jeg også bare nervøs, fordi at familien så vokser...selvom man har haft 9 måneder til at vænne sig til tanken, så bliver det alligevel spændende hvad Ida kommer til at sige til at blive storesøster. Må vist bare gå i seng og så vente spændt til klokken 12:55 imorgen....puha.
Jamen dog det er jo i dag.... skete der noget skal du sættes igang, fik du en dato, jeg fik en dato da jeg gik over, jeg endte med at gå 17 dage over og så satte de mig igang .. jeg synes det var meget sært at vide ... I morgen skal jeg føde mit barn. Men det skal jo ud ..  Hehe og det er overvurderet at gå i gang selv ... ej hva ved jeg ... det hele var kaos begge gange Er spændt på at høre hvordan det gik
...har været forbi sygehuset og vi skal sættes igang imorgen med ballonkateter...da der ikke er så meget vand i svømingpoolen hos ham. Så regner med at være mor igen her inden weekenden er slut *S* FÅÅÅÅÅÅÅÅÅÅÅÅÅÅÅÅÅÅÅÅÅ...ÅÅÅÅÅÅÅÅRK
Årrh .. selv om man ved det, er det sq en fantastisk fornemmelse at skal møde det nye familie medlem ... ( nej jeg er ikke ret skruk i tiden   ) Men håber alt går godt, og lillebror har 10 finger og tæer og tøsepigen bliver en stolt storesøster. Og masser af billeder selvfølgelig 
Ih, held og lykke med det (og godt, det ikke er mig   ). Jeg håber, det kommer til at gå rigtig godt.
Hej i kloge mennesker - kan i ikke lige hjælpe med genopfriskning af hukommelsen: Jeg har termin den 09.10.10 så dvs. jeg er i uge 36/37 (tæller ikke dagene). Var til en ekstra scanning forleden som vurderede bettemanden til at veje 2680g og til en slutvægt på 3300g. Det lyder jo alt sammen meget normalt - altså ikke nogen sumobrydder umiddelbart. Emma vejede i sin tid 3250g så det er jo tæt på. Bettemanden har lagt sig klar, med hovedet ned ad, så alt er vist fint. MEN de sidste nætter og aftener har han været helt VOLDSOMT aktiv derinde! Næsten så jeg ikke kan sove for ham - seriøst, han MOSLER bare rundt derinde, sparker løs og møver måsen rundt, så det halve må være nok. Sig mig er det normalt? Han plejer at mosle lidt rundt idet jeg går i seng og lægger mig ned, men det plejer bare lige at være lidt "justering" og varer max 10min. Men nu er det nærmest hele natten og det er næsten none stop. Han er også yderst aktiv i løbet af dagen. Igen øøøh, normalt? Altså jeg behøver jo i hvert fald ikke være nervøs for evt. manglende liv derinde - men så nu gerne om han kunne slappe bare en smule af? Især om natten?
Jeg spurgte min JM om der kunne være noget sådant som for meget aktivitet, - og det er der ikke. Tilgengæld mente hun at vide, at barnet med stor sandsynlighed vil fortsætte mønsteret, når det engang kommer ud - og det får mig til at tænke på noget så politisk ukorrekt som en kravlegård... JM tænkte at det høje aktivitetsniveau 'indenfor' også hang sammen med, at jeg selv er ret aktiv det meste af tiden, så der ikke er så meget hvile, men så skulle den jo ligge stille, når jeg endelig lå ned - og det gør den ikke; dog mere stille om natten indtil videre -jeg er nået til uge 33. MH Nana
Ja altså normalt ville jeg jo nyde den blev væk. Havde de første d. 12 juli. Og har ikke set skyggen af den næste, men når man gerne vil være gravid er det fordømt den ikke snart kommer!!! Hvor længe varede det før jeres var god igen? Stoppede med at amme for 3 måneder siden. Men havde allerede trappet ned for 4 måneder siden, der blev suppleret med MME
Jamen er du sikker på at du ikke er gravid?  Efter mit første barn fik jeg den første menstuation 1 måned efter at jeg var holdt HELT med at amme - ammede i 12 måneder. Fik kun den ene blødning og fødte så igen 40 uger senere   . Havde også ventet på den, da vi gerne ville have nr. 2 hurtigst muligt. Efter andet barn fik jeg mens, da han var 11 måneder, og jeg var trappet ned på kun at amme aften. Derefter kan den uhyre regelmæssigt det næste halve år, og jeg mener regelmæssigt - mellem klokken 12 og klokken 14 hver 4. tirsdag!!! 6 gange i alt kom den og så var Mie på vej. Hun fik fødselsdag i fredags   . Mange hilsner Mette
Jeg fik os min mens præcis 1mdr efter jeg stoppet med og amme.. Så skulle du ikke tag en test og være helt sikker   ??? hehe
14dage efter med alle 3... og det var regelmægsigt fra start af..
Jeg har allerede taget 6 test og 1 ved lægen. Det er 14 dage siden nu, og har ligesom opgivet håbet om en baby i maven. Altså jeg har ingen tegn på en graviditet, kun murren. Godt nok havde jeg heller ikke det sidst, men nu tror jeg ikke på den mere 
Du har jo stadig æg-løsning selv om du ikke har menstruation mens du ammer... Så du må bare forsøge med sådan nogle ægløsnings tests for at vide hvornår indtil mens. kommer igen!
Jeg stoppede med at amme da Viktoria var 3 måneder, præcis 1 måned efter kom første mens. Herefter gik der 4 uger til den næste, så 6 uger til den næste, så 3 uger til den næste (som så varede hele 14 dage?!). Nu går jeg og venter på den næste igen, da vi også meget gerne vil have baby nr 2 snarest. Det må da for pokker kunne lykkes os snart!!??! Når nu vi jo så gerne vil....
Øv, øv, øv... I går aftes tiltog de lette mavesmerter som havde været der hele dagen (egentlig troede jeg, at det var pga. for meget mad, da jeg også havde en frygtelig diarré) og gik over i decideret kramper og følelsen af at skulle føde. Da min forlovede og jeg umiddelbart efter kunne konstatere, at jeg blødte ret kraftigt, var det bare at ringe ind til skadestuen, som ville se mig øjeblikkeligt. Jeg er i forvejen tilknyttet svangerambulatoriet og gynækologisk ambulatorie pga. nogle farlige antistoffer som jeg danner, og derfor er jeg også i Fragmin (blodfortyndende) behandling, hvor jeg stikker mig dagligt for at undgå bl.a. blodpropper hos både jeg selv og i moderkagen. Vores lille søn på et år lå og sov, så vi måtte have fat i min farmor til midnat og kl 1 kom min veninde og hendes kæreste og overtog. På sygehuset tiltog både blødninger og smerter og jeg blev undersøgt, undersøgt og undersøgt. Svaret var, som vi desværre havde regnet ud, at det var en begyndende abort og at man intet kunne gøre udover at ligge mig ned og så give mig fuldstændig ro. Derudover fik jeg morfin for at tage toppen af smerterne. Derfor ligger jeg nu i en sygeseng og må kun bevæge mig på toilettet og tilbage - ikke videre spændende, men man gør jo ALT for den lille derinde. Den havde det iøvrigt godt derinde og var ikke påvirket af situationen, boksede rundt og var blevet så stor. Kigger på scanningsbilledet ofte og håber, håber og HÅBER på det bedste!! I morgen skal jeg scannes igen og udsigterne til at komme hjem lige foreløbig er vist ikke så stor. De mener, at det kan være et stykke af moderkagen som har løsnet sig og forårsaget blødningen. Min livmoderhals var heldigvis ikke åben, hvilket giver forhåbninger om at den bliver derinde. Blødning og smerter er også væsentlig aftaget i dag, dog stadig tilstede. Nogen som har erfaringer med kraftige blødninger så sent - gik det godt, skidt ? Hvad forårsagede det ? Evt. erfaringer med moderkager som begyndende har løsnet sig - det er ikke en regulær løsning. Nå, men det var lidt kedelig nyt fra mig - vi tror dog stadig på at det nok skal gå  Mvh Juliette
andre der bøvler lidt lige vel meget med at barnet vender sig om på side/mave om natten, men helt op af tremmerne i sengen med ryggen, således h*n ikke kan komme rundt ved egen hjælp igen og derfor vågner? Jeg er lidt træt af det da jeg i forvejen er oppe 2 X for at fodre som mange ved - skal jeg så ind op til 6 gange nogle gange for a vække ham får jeg ik meget søvn (gør jeg ik i forvejen)  Det eneste der virker er hvis han er i dyneposen og med tæppe udenover som ligger godt presset ved siderne så han ik kan vende sig - men det sys jeg jo heller ik er løsningen nu han kan og gerne vil sove på siden. Desuden er det for varmt med mindre vinduet er åbent. MEN JEG har osse brug for noget søvn ind i mellem (det har vi begge)- lur er der jo ik til mig så ofte. Søvn er bestemt ik det jeg har fået ret meget af som de fleste gør som ungerne blir ældre. Sys ik hverken at han el jeg er tjent med vågne så mange gange. Hva med jer - sker det for jer og hva gør i evt??
Jeg tror også Sallie var omkring 7 måneder, da hun begyndte at rulle om på maven, eller fik viklet sig ind tremmerne på sengen. Jeg lagde min ammepuden rundt om skuldrene på hende - det hjalp lidt på mobiliteten, når hun sov. Jeg tror det drejede sig om 2 uger, hvor jeg var inde mange gange om natten og vende hende om på ryggen, eller vikle hende ud af tremmerne  Så gik det over. Så der er håb forude 
her flyver rundt i hele sengen fra ende til anden hvis der kun ligger noget ved den ene ende
Det gør Sallie stadig. Nogle gange er hun viklet ind i tremmerne, nogle gange ligger hun presset op i den ene ende, andre gange ovenpå dynen med hovedet i fodenden. Har du prøvet at lade ham øffe lidt derinde, og ikke gå derind for den mindste lyd? Nogle gange græder Sallie også om natten, men hvis jeg venter bare 2 min med at gå derind, så er hun oftest faldet i søvn igen. Jeg tror hun karter sådan rundt, fordi hun har det for varmt under dynen, og det er endnu ikke lykkes mig at finde en dyne, som hun ikke bliver svedig under. Inden vi selv går i seng, så ligger jeg hende i den "rigtige" sovestilling, og putter dynen omkring. Jeg er slet ikke i tvivl om, at hun ila natten, stadig får rodet rundt i hele sengen, og oftest sover uden særlig meget dyne på. Heldigvis har jeg en varm pige, så jeg er ikke så bekymret for, at hun bliver kold.
Alice er også i hele sengen. Gerne på tværs med numsen i vejret  Men syntes nu ikke jeg er der ingen begrund af det... Hun vågner når hun er sulten, og hvis hun ligge mast er det som regl med et højt vræl hun vågner, der ligesom fortæller hun ligger træls. Men nu ligger jeg også gerne lige 2 min for at høre om det er noget jeg "gider" tage mig af. Bliver der ro sover jeg bare videre. Ind imellem kan jeg høre der bliver moslet, men går ikke der ind før jeg ved det er nødvendigt. Og det er det stort set aldrig. Kan hun komme kommer der hen, hun er nu er kommer, kan hun sikkert også komme tilbage 
åh ja det problem har vi osse det er super trælst fordi han ikke kan vende sig fra maven til ryg igen øv øv glæder mig til at han kan det igen. Vi prøvede med voksi posen men næ nej den havde han moslet sig ud af på en time. Håber det bare er en fase og holder op igen,for ved ikke hvad vi skal gøre ved det.
Jeg må endnu engang undre mig over at forældre forventer at få deres skønhedssøvn. Det er bare slut i det øjeblik man får børn  Vores datter på 3 kan stadig have perioder hvor vi er inde hos hende flere gange på en nat. Grundene er mange, tørstig, skal tisse, er ked, har drømt osv. Så det er bare at vende sig til det, og nyde den søvn man får. Og specielt de perioder hvor de så sover godt - når man vågner efter sådan en nat, så er man som født på ny 
jeg går ik derind med mindre det virkelig er nødvendigt. Jeg lytter lige til hvordan han tager det - men når han sætter i et stort vis hyl vedj eg godt hva det betyder efterhånden  Maria: hvem skriver de forventer deres skønhedssøvn?? Det skriver jeg intet om. Jeg skriver dog at jeg ahr brug for NOGET søvn- fint hvis du kan leve på 4 timer pr nat - men det kan jeg altså ik fortsætte med efter 9 mdr på den måde. Nu ahr vi altså andet at slås med som danner grundlag for mindre søvn her i huset i hht til sønnen end blot dette som sagt   Vi har INGEN og jeg gentager INGEN perioder hvor han sover godt- eks en hel el bar en HALV nat. Så nyd du dit- men jeg kan bestemt ik nyde ik bar at få en halv nats søvn i fred i ny og næ!
Min faster er dagplejemor. Hun har ledige pladser pt, hun er uddannet pædagog og har "speciale" i børn med særlige behov. Min datter flytter til samme kommune som faster om 2 uger. Hun har Turner Syndrom som pt ikke kræver nogle specielle hensyn, men det kræver at hun får en voksen som er meget opmærksom over for de ting som kan komme (som ex Social fobi). Jeg spørger derfor kommunen om ikke min datter kan komme i dagpleje ved min faster, da hun jo mildest talt er oplagt i og med at hun kender til min datters sygdom, hun har kompetence til at opdage evt afvigelser samt at hun kender barnet og hendes historie (samt at barnet kender hende) Det er så ikke muligt, da vi er i familie..... Er der nogen der kender til denne regel?? Jeg har snakket med flere som har eksempler på at børn er blevet passet af nært stående familiemedlemmer, samt kan intet finde om denne regel på nettet eller andre steder. Jeg forstår fuldt ud at de fraråder det, men da dette kun er for en kortere periode (max 1 år) indtil hun får plads i en integreret institution kan jeg ikke helt se problemet i det. Smid gerne et link til pågældende regler hvis du/i ved hvor jeg kan læse det Mvh Kit
Tror ikke der er en decideret regel som forbyder det, men der er jo plusser og minusser ved det hele når man blander familie ind i det. Personligt har vi ikke haft problemer. Da Emma skulle i dagpleje endte hun hos Malene i "gruppe 2" - det er samme gruppe som min mor, altså Emmas mormor. Det betyder at når Malene er fraværende, skal gæstedagplejen findes inden for gruppen. Mormor blev 1. prioritet efter lidt tankegang og det har fungeret problemfrit. Vi snakkede blandt andet om følgende: Alt i alt ingen problemer over hovedet - Emma vidste godt at det var Malene hun var sammen med. Selvfølgelig duede mormor en smule ekstra end de andre hvis Malene gik på wc el.lign. men slet ikke noget bemærkelsesværdigt. Den eneste synlige forskel vi så var når mormor passede hende og Emma så kaldte hende for mormor  Det kunne de andre børn ikke helt forstå, for hun hed da Aase??? Og nåja, så hentede hun selv tallerken og bestik til spisetid i skuffen. Ikke fordi de andre børn ikke måtte det, men det plejede de ikke - så nøj de gloede nogen gange  Men altså i vores kommune gælder reglen jo så ikke - måske jeres har besluttet det på baggrund af tidligere episoder?
Hej Min søn bliver passet i hjemmet af hans Bedste og jeg kunne ikke ønske mig noget bedre, min søn kan bestemt godt skelne mellem når bedste er på arbejde og når vi har fri   Min søn kommer i legestue 3 gange om ugen og ellers er han nede og lege med andre børn på legepladsen (andre dp børn) og ellers er de fx i jumboland og andre aktiviteter. Min søn trives og det samme gør hans bedste  Så her kan det helt sikkert anbefales 
Det lyder mærkeligt. Hvad hvis familiemedlemmet var ansat i fx børnehaven? Kunne barnet så ikke komme i børnehave? Nej, den ville jeg ikke købe, hvis jeg var dig. Ring og insister eller hør dem evt. hvem de ellers kan anbefale, som har de samme kvalifikationer som "Faster". Der er nok ikke nogen...
min mor er også dagpleje, og hun må heller ikke få mit kommende barn i hendes dagpleje fordi vi er i familie. men jeg må gerne få hende som gæstedagpleje. jeg blev selv passet af min mormor da jeg var lille, det elskede jeg.
Ja, måske jeg skal til at juble alligevel. Lige siden Viktoria blev født, har vi arbejdet på sagen at lave en lillebror/søster, men der har ikke sket alverden (ja faktisk ingenting!). Havde sidste mens for 3 uger siden, en mærkelig en der varede i 14 dage, men med meget svag blødning. Så blot for nysgerrigheds skyld, tog jeg en test i morges, med forventningen om at blive skuffet - igen. Men nej, den blev bragende positiv med det samme!! Skal ud og tage en test mere om lidt, er så spændt jeg næsten ikke tør   Af frygt for at blive skuffet... Har ringet til lægen, har fået en tid til på tirsdag for at få det bekræftet. Egentlig tror jeg mest på at jeg er 7 uger henne, da jeg næppe har kunnet nå at reagere med positiv test på den sidste mens og efterfølgende ægløsning. Så om det passer, hedder terminen foreløbigt 7. maj 2011. Kryds fingre 
Jeg krydser fingre for dig. Har det taget jer lang tid? Hvor gammel er din datter?
Vores datter er 7½ mdr., så det har jo egentlig gået ok hurtigt. Om alt går vel, og jeg får ret med formodet termin, kommer der til at være 15 mdr imellem de to. Helt perfekt i vores øjne!
Hej med jer ; ) ja så blev vi endelig forældre igen til vores skønne dreng, gik 1 uge over termin... så han var længe ventet. Han kom den 6/9 kl 9.36.51 lang og vejede 3140 g. Alt forløb rigtig godt, fik lidt små ondt i maven ved 7.15 tiden mandag morgen, ringede efter manden 10 i 8 og sagde at måske, jeg er ikke sikker...meen han kan måske godt være på vej. Skal jeg komme hjem nu spurgte han så, nej...tjo du kan jo altid tage på job igen-hvis nu han ikke kommer alligevel. Han var hjemme 10 over 8,den store blev kørt til sin mormor, vi var på hospitalet 9.05,og ja han var ude 9.36... alt gik vel, var hjemme 3 timer senere. Fik de første presse veer i venteværelset, så puha, at manden nåede det  Men sikke en kaos der hersker på fødeafdelingen på hvidovre, andre der for nylig har født der??
Tillykke med den lille nye, også på min fødselsdag   Sikke en turbo fødsel.
Åhh din stakkel, hvor må det være hårdt ikke at vide bested  Hvor langt er du henne? Sender en masse tanker og en stor krammer til dig 
Minibailey... Jeg er i 17. uge, så 2. trimester. Havde slet ikke regnet med det efter 12. uge, men det er altså ikke en komplet sikkerhedsline. Tak for tankerne!! Mvh Juliette
søde Juliette - det er jeg godt nok ked af at høre! Det er godt nok noget møg! Ret mig hvis jeg husker galt - men var det ik dig hvor samme problem var til stede hos den første, hvor det heldigvis gik godt el husker jeg galt? Øv for pokker - jeg håber for jer at det trods alt går vel. Heldigvis er der ik nær så mange uger tilbage før de trods alt kan redde den lille i værste tilfælde (el jo det er der jo når man er i den situation og sengeliggende 100% - så er det rigtig længe). Men jeg håber inderligt at det ik kommer dertil. Jeg kan kun sende cyber krammere afsted, men der er osse sendt en masse afsted til dig.
Jo, jeg havde også antistofferne i 1. graviditet, men var ikke i behandling udover at jeg blev fulgt tæt af Skejby sygehus. Men jeg oplevede aldrig nogen blødning, ikke så meget som skyggen af. Så dette var og er et kæmpe chok. Vi håber bare på det allerbedste. Lige nu sparker den derinde flere gange dagligt og det er jo dejlig livsbekræftigende. Lad det nu bare fortsætte!!! Tak for tankerne, det varmer rigtig meget.
Jeg krydser fingre for jer. Det må være enormt hårdt...
Søde Juliette, krammer og ønsker om at alt går vel herfra. Nanna.
Det er bare ikke sjov situation, og håber på det bedste for jer alle sammen.. jeg har blødt siden uge 20+, og meget meget kraftige blødninger ind i mellem   men er nu uge 30 på løradg, så det er gået langt bedre end forventet..Alle troede også vi ville miste hende ved første indlæggelse jeg bløder stadig, og er indlagt på min sofa, og må heller INTET lave..Bliver scannet i hoved og r.. og til div tjek hver uge.. De aner ikke hvor det kommer fra og der er en masse, måske, svar..den lille pige er også fuldstændig upåvirket, og normal livmoderhals..SÅ for hverdag/uge der går siger vi PUHA.. Krydser alt for dig og jeres lille..
Din stakkel. Krydser fingre for, at baby vælger at bliver derinde. Jeg er i uge 23+0 i dag, og tænker stadig at noget KAN gå galt. Man ved det jo ikke.. Jeg har lidt svært ved at lade være med at slæbe rundt på alle mulige ting som jeg ikke skal slæbe på, og har krudt i r.... Men hun tynger altså allerede, når jeg har drønet sådan rundt. Ved ikke om det er normalt, da det er 1. gang. Stor trøstekrammer til dig. Ditte
Hvor har jeg ondt af dig!  Håber virkelig det bedste, og at din lille prins/prinsesse bliver ved med at hygge sig derinde  Jeg krydser alt hvad der krydses kan, og sender mine bedste tanker til dig - det er absolut ikke spor sjovt at ligge og bare ligge, især ikke med alle de bekymringer der følger med..  Hold os opdateret, ikke? 
....hvor forfærdeligt. Det må være så frygteligt at skulle forberede sig på det værste, mens man håber på det bedste. Jeg krydser alt, hvad jeg kan for din lille baby.
Har ikke selv nogen erfaringer, men håber på det bedste for dig og baby. Mvh C
i uge 20 med min yngste her, og havde kraftige plukveer, samt smerter.. det var ogsa moderkagen som var begyndt at losne sig, lagen gav ingen garatier for han ville blive derinde, men jeg skulle holde mit i ro, og fik noget medicin til at stoppe plukveerne, samt en masse andet som jeg ikke lige husker hvorfor. men efter et par uger gik det i sig selv og jeg fodte en sund og rask dreng. haber det bedste for dig.. det er sa hardt nar sadan noget sker.. mette
og tak for de mange tanker, det varmer virkelig! Ikke mindst dejligt at læse de positive historier fra andre som har blødt, men alligevel har fået et dejligt sundt og raskt barn ud til tiden - det er sådanne ting vi gerne vil hæfte os ved. Jeg er blevet scannet igen i dag og det ER moderkagen som er begyndt at løsne sig - formentlig på baggrund af en blodprop i moderkagen. Så min fragmin er meget, meget vigtig! Jeg er beordret totalt i ro og må stadig kun gå på toilettet og tilbage igen. De beholder mig i hvert fald weekenden over med scanninger hver dag, blodprøver og andre værdier. Desuden er jeg sygemeldt resten af graviditeten. Ingen tør give svar på om graviditeten lykkes eller ej, vi kan kun bede til de højere magter, siger de. De gør dog alt hvad der står i deres magt og jeg bliver fulgt meget, meget tæt ! Iøvrigt fik vi i dag af vide, at maven gemmer på en dreng - som heldigvis er fuldstændig normal størrelse og upåvirket derinde. Vi håber så inderligt, at han holder tiden ud og får lov til at vokse op sammen med Adrian. Sikke en glæde de to drenge kan få af hinanden med kun halvandet år imellem  Mvh Juliette
Det gør mig virkelig ondt at læse - hvor er det bare synd for dig og Ask, og lille Adrian. Det må også være super hårdt for dig at være indlagt, med ham derhjemme  Håber på det bedste. Stort knus fra alle os...
Hvor er jeg bare ked af jeg ikke tog min mobil da du ringede! Skal aldrig mere sove med mobil på lydløs! Håber du kommer over det inden længe så du kan komme hjem og nyde livet hjemme hos hestene og manden og Adrian! Krydser fingre for dig!
hej hej... håber det går godt med dig og den bette.... stor krammer herfra
jeg snakker heller ikke om skønheds søvn men søger bare en løsning på vende problemet, det kunne jo være der var en derude der havde en genial ide vi ikke lige havde tænkt på.
det problem startede her, da Adrian kunne vende sig fra ryg til mave, men ikke komme retur igen. For vores vedkommende var det KONSTANT, dvs. op til 40-50 gange om natten og der var bare intet at gøre - vi prøvede alt, men intet virkede. Det forsvandt pludselig - men der var han også 8-9 måneder gammel. Så desværre ingen gode råd herfra. Bare at jeg håber jeres går hurtigere over - og så at det kun er en fase. Vores dreng startede som 10 måneders med at sove igennem, hvilket også var MEGET tiltrængt da   Så det skal nok komme ! Knus Juliette
tror jeg ved hvorfor Alice ikke vågner ved det   Det er sikkert fordi hun VIL sove på maven og har gjort det siden hun kunne rulle om på maven. Ca fra hun var 4 måneder   hahha det gik lige op for mig 
at lade ham sove inde i jeres seng et stykke tid . Min datter som nu er 15 år godt nok havde en periode da jeg ikke orkede at stå op hver anden time mere hvor hun sov ved mig da hun var i den alder og ja faktisk et par år frem vi fik begge sovet meget bedre man bliver jo helt udbrændt af så lidt søvn .
... en dårlig løsning at tage ham ind i mors og fars seng. Men hvad med evt. at købe en rejseseng, og lade ham sove i den et stykke tid. Der kan han jo ikke komme i karambolage med tremmerne, og han sover stadig selv.
er købr for den fik vi brug for i løbet af ugen pga svigerfars bortgang. Det ser ud til umiddelbart at kunne ha en god effekt.
Er det egentlig ikke lidt underligt at en mor gerne må blive ansat som DP og derved passe sit eget barn, men at mormor eller faster ikke må passe en nær slægtning?? Det hænger altså ikke helt sammen i min verden. Selvfølgelig kan der blive lidt fnidder, hvis man ikke er enige om tingene, men det må man jo gå ud fra at folk selv taler igennem inden de evt vælger denne løsning. Der kan vel blive fnidder uanset hvilken DP man får   Det handler vel om at man kan sammen. Familie eller ej... Mvh. Maibrit.
Alfred starter i DP på mandag hos sin mormor, dog kun indtil vi får vuggestueplads til ham, men der var ingen regler om at hun ikke må passe sit barnebarn Nina
Mange tak for jeres svar. Jeg snakkede med kommunen igen igår, og de har ikke mulighed for at vise mig dokumentation på det, da det er en uskreven regel! Og der er intet jeg kan gøre ved det. Så nu har vi fået en dagpleje 20 km væk som skal på ferie 2 uger efter at hun er startet, men min datter må så heller ikke komme i gæste dagpleje ved min faster, en uskreven regl er jo en uskreven regel uanset om det er fuld tid eller bare 1 uge .. Suk! Gruer lidt for fremtiden med den kommune hvis min datter skulle gå hen og få brug for hjælp i fremtiden. SUUK! Mvh Kit
Jeg har allerede talt med chefen af flere gange, samt insisteret på at få min faster. (har været igennem tovtrækkeri 2 mdr bare for at få skrevet min datter op da hun har svensk personnr)Og det lykkedes først i torsdags overhovedet at få skrevet hende op til den intergrerede institution vi gerne vil have, på trods af at papirerne blev afleveret for 2 mdr siden!! Vi har ringet til dem hver dag, flere gange om dagen i 16 dage. Hver gang med lovning på at blive ringet op-også fra den overordnede. Vi er 5 gange blevet ringet op... I torsdags!! En klage får de uanset hvad, dagpleje kontoret har så været de mest samarbejdsvillige i denne her sag. Men det lover ikke så godt for fremtiden  Mvh Kit
Ja har hafy noget muren i lænden den sidste uge og er også gået over tiden.... Tænkte jeg hellere måtte undersøge det nærmere og jo der var sørme to streger,den ene dog svagt. Ja ringede til lægen og de ville gerne teste det med det samme så afsted jeg kom.... og jo den er god nok, vi venter os sørme igen.... underlig følelse da Isabella kun lige er blevet 8 mdr, men glæden er sørme ikke mindre af den grund.... Jubiiiiii
det er en god aldersforskel, min søn var også 8 mdr da jeg testede pos. med daniella, og de har god glæde af hinanden
med den gode nyhed.
Tillykke!!! Sikke en nyhed og spændende om der venter en lillebror eller søster 
Det er en god alderfoskel imellem - mine døtre har det samme og de er begyndt at få rigtig meget glæde af hinanden....de følges ad, også i vuggestuen, hvor de går på samme stue. Det er simpelthen perfekt. Tillykke tillykke.... Maj
ikke osse ig da - det er snyyyyd... TILLYKKE hehe
vi er også glade for det Stute: du må "op på hesten igen" smil
mange gange tillykke.. vi har 13mdr mellem nr 1 og 2 og mellem 2 og 3 er der næsten 16mdr.. de har så stor glæde af hinanden allerede.. lillebror bliver kysset og krammet og de kan alle 3 sidde og grine af hinanden grine længe... <3
... lister over ting som mor "ikke må spise", når hun ammer. For søren min familie gloede, når jeg spiste karry, løg, jordbær med videre, for det kunne man jo ikke, når man ammede. Og ja chokolade er også på listen. For mig - og Emma - var der ingen problemer, men det kan godt være, at din stump reagerer på det, du spiser.
Ja, nogen reagerer på det, andre gør ikke. Den eneste gang jeg har oplevet at Frida reagerede på noget jeg havde spist var engang vi havde fået noget karry halløj. Men det var også blevet en smule stærkt 
Jeg planlægger at tage en overnatning på et wellness spa hotel med total forkælelse og ikke mindst fred og ro og alenetid   og min dejlige partner har sagt god for at passe lillemanden en nat, så jeg kan komme afsted, blive forkælet med lækker mad, massage, spa m.m. være mig selv, flyde i et badekar og ikke mindst SOVE SOVE SOVE  Men jeg har aldrig været afsted på sådan noget før, og tænker at der er stor forskel på kvaliteten. Bliver ikke så meget klogere af at søge på google. Kan ikke se skoven for bare træer derinde. Så var det at jeg tænkte, måske nogle af jer HN´er kender til et lækkert sted?
.... Saxildhus i kolding. Det er bare rigtig lækkert! Har hørt at hotel vejle fjord også skulle være rigtig lækkert. Mvh. Tuxi
Prøv at gå ind på   og lad dig inspirere. Hvis du ikke har noget imod at køre til Tyskland, kan jeg anbefale Hotel Gutsmann i Bad Bramstedt (120 km fra grænsen) Står også beskrevet under den nævnte hjemmeside. Priserne er rimelige og det inkluderer flere wellness behandlinger. Gæsterne er næsten udelukkende danskere... Der er en stille og rolig behagelig atmosfære. Hilsen Darling
Jeg kan anbefale Hjerting Badehotel, som ligger ved Esbjerg. Skønne omgivelser både inde og ude, lækker mad, fine værelser, og rigtig god betjening.
Jeg har flere gange været på Hotel Skansen i Båstad, Sverige. Tager 45 min fra Helsingborg og er vildt nemt at finde. Ligeud og drej til venstre og så til højre, så er du der   . Vildt god service, som man ikke finder den i DK. Gammelt smukt hotel på stranden, poolafsnit, kæmpe spa, lækre senge ... God tur, du har da en skøn kæreste der.
Kellers park ved Vejle, det er SÅ fantastisk og fredfyldt og lækkert. Der er kælet for alle detaljer. Min mand og jeg har været der to gange siden vi fik vores søn. Det er ren afslapning og forkælelse (og lækker mad) .. og får man lyst til at shoppe er der 14 km ind til Vejle.
William er nu 3 måneder, og en rigtig dejlig dreng der ammes fuldt ud. Men lige fra starten af har jeg haft problemer med mit venstre bryst, det gjorde ondt i vorten når han tog fat, selvom han får rigtig fat. Når han så har suttet lidt, så forsvinder smerten, og det kører bare. Jeg tænkte så at der måtte være et lille sår eller rift, som jeg ikke umiddelbart kan se, og har nu i en uges tid smurt vorten et par gange om dagen. Men nu her i weekenden er det blevet værre, det er nu ikke kun vorten der er øm, men hele den ene side af brystet, også når han ikke spiser. Brystet er hverken spændt eller lign. Det gør nu rigtig meget ondt når han tager fat, men igen, når han har spist lidt, så letter smerten. Det højre bryst har jeg ingen problemer med overhovedet. Er der nogle der ved hvad det kan være? - og gerne forslag til bedring. Vil helst ikke stoppe amning, da det ellers kører super - men skal godt nok lige tage mig sammen hver anden gang, når han skal have fra venstre.
mig det måske er en mælkeknude. Dem havde jeg en del af. Tricket er at amme en del, og massagere samtidig, der hvor det gør ondt (ikke sjovt!!). Jeg var desværre ikke aktiv nok med det, så jeg endte ud i en brystbetændelse 
... problemer, hvis du for eksempel ammer liggende? Hvad hvis du malker ud med en pumpe? Hvis du varierer ammestillingen fra gang til gang, forebygger du mælkeknuder. Måske kan det hjælpe at varme brystet lidt op, inden du lægger ham til, for eksempel med en våd stofble varmet i microovnen. og endelig er der jo de berømte suttebrikker, som måske vil kunne have en gavnlig effekt et stykke tid, i hvert fald i forhold til den ømme vorte.
Mælkeknuder er det ikke - det har jeg også haft i det bryst 2 gange, hvor jeg netop har fået dem væk ved at sørge for at han tømte den ømme side helt. Jeg ammer liggende om natten, og der er det også skidt, jeg har faktisk overvejet om det er om natten han måske får skævt fat, så jeg prøver nu at sætte mig op ved det bryst om natten. Suttebrikker brugte jeg den første måned, men nu vil han ikke have dem. Men vil prøve den med at varmebrystet.
Er stadig indlagt og er blevet scannet igen i dag. Fint liv derinde og mærker også masser af spark dagen lang - farmand til prinsen i maven og min mor mærkede det også i dag. Det er så dejlig livsbekræftigende. Vi tror og håber stadig på det allerbedste. Weekenden over scanner de for at sikre sig, at prinsen har det godt derinde. Derefter overgår jeg til de to dygtigste scanningslæger på sygehuset, som skal holde nøje øje med min moderkage - om den begynder at sætte sig på plads, løsriver sig yderligere eller ingen af delene. Jeg kan i hvert fald se frem til kun at holde sengen minimun 1-2 måneder siger de. Derefter kan jeg måske få lov til mere end blot at gå på toilettet. Mvh Juliette
Heej Juliette. - Hvor er det ikk en særlig sjov tråd at læse, og slet ikk når jeg selv har stået eller ska man sige ligget samme sted som du er nu. - Jeg kan alt for godt sætte mig ind i hvordan dine dage er lige nu, og håber du holder fast i håbet, og tror på det hele nok skal gå. - Jeg sender alle mine bedste tanker til dig, og håber det hele slutter lykkeligt. De største kram & tanker - Julie.
Tusind tak for dine meget søde ord. Lå du også indlagt pga begyndende moderkageløsning ? Og hvor langt henne var du ? Hvordan endte det ? Jeg er så heldig at få lov at komme hjem på aflastning i dag. Dvs. min seng står stadig heroppe til mig, hvis jeg skulle få brug for det, men om alt går vel så kan jeg sove hjemme. Oveni har jeg reddet en blærebetændelse til mig, så det hjælper jo heller ikke på plukkeveerne. Prinsen har det stadig super godt derinde og jeg har ikke blødt i nu 2,5 dage. Smerterne er der fortsat og jeg er smertedækket, men vi tror mere og mere på, at det kommer til at gå godt. Vi beder en stille bøn hver aften til at han bliver derinde tiden ud og kommer ud sund og rask! Mvh Juliette
- Selv taak, det er da det mindste jeg kan gøre, når jeg først har læst din "historie", så kan jeg ikk bare gå tilbage og lade som ingenting, og igen heller ikk fordi jeg ved hvordan du har det lige nu. Men til svar på dine spørgsmål; - Jeg begyndte at bløde da jeg var lige omkring 12uger henne, og der tænkte jeg jo straks, at så var det sket. Men jeg var i Køge på det tidspunkt med en veninde, og vi kørte til Køge Skadestue, men jeg blev bedt om at vente, og der kunne være op til 3-4 timers ventetid, og det kunne jeg bare slet ikk forholde mig til, så vi kørte hjemad, og jeg ringede stor tudende til min mor, og tiggede og bedte hende hjælpe mig. Hun fik fat i Roskilde sygehus, og de bad mig komme ind så snart jeg var hjemme, og min mor havde hentet mig. Men vi nåede aldrig afsted.. Det tog virkelig til med blødningerne og smerterne, og frygten gjorde da bestemt ikk situationen bedre/: Men min mor turde ikk selv køre med mig, så hun fik ringet 112, og de kom i en helvedes fart, og fik mig til Næstved sygehus. De tog diverse prøver og fik mig indlagt på Gyn. Afd. De kunne ikke finde noget svar på hvad der var skyld i hele "balladen" men gik ud fra det var en tvilling der havde ligget gemt i en "lomme", der var kommet ud. De beholdte mig natten over, og dagen efter kom jeg hjem, med strenge ordre på at holde mig i komplet ro. Dagene gik, og jeg synes faktisk det gik okaay, jeg fortsatte dog med at bløde, men så længe jeg holdte øje og der ikke skete mere end den blødning og mængde af blodet, så var det hele okaay. Så en eftermiddag fik jeg en underlig våd fornemmelse og gik på toilettet for at finde ud af hvad der skete, og kunne se gennemsigtig væske i trusse indlægget, og gik helt i panik, fik riget til Næstved og jeg sku komme ned med det samme. Min kæreste kom hjem fra arbejde og kørte mig afsted. Og frygten blev til virkelighed, der var gået hul på fostervandet :'( Men det var meget lidt der kom ud, og jeg blev sendt hjem med det, og skulle igen holde skarpt øje.. Der gik en mdr. og jeg fik håbet tilbage, trods lægerne konstant skiftede mening. Så var der chance for barnet ville overleve, så var der ikk. Så kunne hun blive normal, og så kunne hun ikke. Vi blev ogs op til flere gange bedt om, at vi skulle gøre op med os selv, om vi ville fortsætte eller få hende fjernet, men det kan man jo ikke tage stilling til altså.. Havde vi nu bare noget konkret at gå ud fra, og forholde os til, så var det måske "nemmere" at træffe en beslutning. Men vi gav hende chancen. Så en Lørdag morgen (D.18-10-08) vågnede jeg med en meget underlig smerte i maven, og vidste det her ikke kunne være godt. Vi tog igen turen til Næstved, og de lyttede og der var hjertelyd, og det hele "var som det skulle være". De bad mig gå på toilet og tage min temperatur, og jeg tænkte;"Jeg tisser lige mens jeg er her, når de skal rode og trykke alle vegne". Da jeg så tørte mig kunne jeg se den var helt helt gal, navlesnoren hang ude :'( Og der var det så sket. Hun havde selv givet op! - Jeg håber ikke det her på nogen måde skræmmer dig, men giver dig endnu mere grund til at kæmpe og tro på det nok skal gå. Jeg tror min fejl var, at jeg inderst inde ikk troede på det mere, jeg turde ikke! Igen håber jeg det bedste for dig, kæresten, Adrian og jeres lille baby i maven (: De bedste tanker om en lykkelig slutning<3
Tak for at dele en hård og meget privat fortælling med os andre. Den rørte mig dybt og gør mig meget ondt. Samtidig var jeg meget målløs over, at lægerne ikke på stedet indlagde dig, men som i min situation så er der selvfølgelig ikke meget at gøre på dette mellemliggende tidspunkt, hvor man desværre ikke kan gøre noget for børnene. Jeg beklager først at have svaret nu, men der har været så mange undersøgelser + bekymringer, at jeg faktisk havde lidt svært ved at forholde mig til din beretning - for tænk hvis det samme skete her. Vi har dog stadig troen på, at det hele kommer til at gå godt - det siger vores fornemmelse os. Jeg er stadig fuldstændig sengeliggende og skal til en scanning i morgen, så må vi se hvad den viser og så tage den derfra. Igen, tusind tak for din beretning. Jeg sender mine varmeste tanker. Bedste hilsener, Juliette
- Jeg var ogs meget i tvivl om, om jeg skulle skrive det. Netop fordi jeg ikke ville gøre dig mere nervøs eller miste troen på det. - Men man kan sige, det er jo ogs 2 forskellige situation som er pakket ind i sammen papir, hvis du forstår? Jeg er sikker på du er langt bedre stillet end jeg var, da jeg jo sårn set havde opgivet håbet, det hele var alt for meget for mig, jeg var heller ikke mere end 21, og der hvor jeg forventede at en graviditet var en dans på roser, stor mave og det rene hygge.. Men der tog virkeligheden mig ved næsen, og gjorde mig en del klogere. Jeg lærte utrolig meget og blev en del mere voksen, da jeg skulle igennem alle de ting. Men du har jo en søn i forvejen, ved hvad du går ind til, og vigtigst af alt, så tror du stadig på det. Jeg er heldigvis en del klogere til den her graviditet, og tror fuldt og fast på, at det må være vores tur også (: De bedste Tanker<3
Så er jeg endelig blevet udskrevet. Vi var i dag til scanning ved en af sygehusets to dygtigste scanningslæger og han var sørme også kompetent. Han lavede først og fremmest en misdannelsesscanning, som bare var perfekt. Vi er SÅ glade - han har det bare godt derinde og er lige den størrelse han skaæ være og i hvert fald ikke mindre. Vi skal til en ekstra hjerte-scanning om 4 uger, det tilbød han os pga. nogle bindevævssygdomme jeg har + fordi jeg er i den behandling med blodfortyndende som jeg nu engang er. Man ser det bedst omkring uge 21/22 så selvom han 99,9% mente at hjertet var så fint, så skal han gøre det. Dejligt sikkerhed når lægerne er grundige! Dernæst moderkagen. Der ER en lille moderkageløsning og et hæmatom, men det er ikke så slemt at de vil holde mig på hospitalet. Derudover står der blod ved fosterhinderne og livmoderhalsen, igen et hæmatom, som formentlig giver mig rigtig mange smerter. Jeg skal fortsat holdes i ro og gennemgå alle de her ekstra scanninger, men jeg må være hjemme, hvilket bare er SÅ dejligt. Her har jeg jo både mand og barn + det er dejligt at være i vante omgivelser.  Vi er meget glade og håber at resten af graviditeten må forløbe uden flere af disse blødninger eller yderligere løsning af moderkagen. Bare et glad indlæg herfra - nu gør det det nemmere at ligge ned så mange måneder, hvis bare lille-manden derinde kommer sund og rask ud til os. Mvh Juliette
Jeg eeeeelsker sådan nogle solstrålehistorier   . Nu glæder jeg mig bare til at du, når du er præcis 40+0 skriver, at du holder din sunde og raske dreng i armene   . Mange hilsner Mette
siden sidst. Har været igennem flere scanninger, undersøgelser mm. og for to uger siden ville de så gerne indlægge mig igen pga. blødningerne - dog ingen styrtblødninger som i første indlæggelse.  Jeg takkede dog nej, da jeg har min lille søn derhjemme og derfor hellere vil holde sengeleje der end på sygehuset. Det fik jeg lov til og det er gået fint og har været DEJLIGT at være hjemme - der føler man sig altså trods alt bare bedre  I går var så præcis en måned siden sidste indlæggelse, og det skulle da selvfølgelig fejres med endnu en indlæggelse   I går aftes gik dele af min slimprop med efterfølgende tiltagende murren og plukkeveer som gik hen i decideret smerter. Ringede til gynækologisk som gerne ville se mig til tjek. Heldigvis en lukket og stadig flot lang cervix. Babydrengen er meget aktiv derinde, hvilket jo kun er dejligt. De besluttede så at give mig vehæmmende medicin, da jeg jo også i 1. graviditet var ved at gå tidligt i fødsel (uge 30) og i denne har langt flere komplikationer og deværre indikationer for for tidlig fødsel. MEN det turde de så alligevel ikke give pga. mine bindevævssygdomme + jeg i forvejen er i blodfortyndende behandling mod tromboser. Hmm... Så nu er jeg sat i smertestillende behandling, som skal give noget ro - det slår mig i hvert fald omkuld ca 30 min efter, hvilket det alle dage har gjort. Så nu ligger jeg her igen - i dag 20+4 (omend lægen sagde 21+3 i går) og vil bare gerne skrue tiden min. 6 uger frem hvor prinsen kan overleve HVIS han skulle melde sin ankomst for tidligt. Jeg er som sådan ikke decideret nervøs, for jeg tror stadig på at det hele nok skal gå og at vi får ham i armene. Det er vi nødt til at tro på  Så såmænd bare en lille opdatering på en ikke helt problemfri graviditet. Til gengæld blev min ene hingst færdigkåret ved at bestå sin materialeprøve på Vilhelmsborg i går, så det jubler jeg stadig over og er nok med til at holde humøret oppe  Mvh Juliette
Dejlig læsning    Hvad er det for en bindevævssygdom, du har?
Jeg har Ehlers Danlos og Morbus Sjørgren. Der har netop været stuegang og jeg får ikke lov at vende hjem foreløbig  MVH Juliette
Det var rigtig ærgerlig læsning. Det glæder mig dog, at du er så god til at bevare håbet og troen - det må uden tvivl have positiv effekt! Og tillykke med bestået materialprøve... Han er bare super smuk!
jeg krydser fingre for, at i holder ud så længe, der skal til for at han kan overleve og være sund og rask. Du har få en stak biblioteksbøger eller lydbøger ind på din stue, så du har lidt til underholdning.
Tillykke med de 2 streger  Da Viggo var 8 mdr, testede jeg også posetiv, og 12 dage før han fyldte 1½ blev han storebror  De vil få noget glæder af hinanden, det har mine to ihvertfald  Allerede nu siger de at de elsker hinanden, og de hjælper hinanden, hvis en af dem har været slem og fået noget skældud. Men de har også ders ture   de er nu knap 5 og godt 3 år.
jeg sidder og tænker at det edderperkeme var tidligt... men... der er kun halvandet år mellem mine  Tillykke 
Og om den evt. kan være giftig for børn?? Har ingen kendskab til nogen som helst planter, men er i tvivl om denne her plante evt. kunne være giftig?            
Nu er jeg ikke ekspert, men umiddelbart synes jeg det ligner Lammeøre, er det dette, er den ikke umiddelbar giftig 
Syntes ikke den her virker til at have lige så lange "hår" som en lammeøre når jeg læser om den og ser billederne på nettet... dette her virker mere som dun? men har virkelig intet forstand på det.
Det er en kongelys - kan dog ikke se hvilken art, men gætter på filtbladet kongelys (Verbascum thapsus). Jeg ved ikke om den er giftig, det står ikke nævnt i mine floraer og jeg ville nok ikke selv være så bekymret, men på den anden side er der giftige slægter i Maskeblomstfamilien som kongelys hører ind under (det skal dog også lige siges, at det er en ret stor familie...)
Jeg led af bækkenløsning under første graviditet, temmelig meget fra uge 20-22 ca, og efterfølgende havde jeg stadig problemer i ny og næ ca 6 mdr efter fødslen. Nu var jeg igår med banditten ude at spise brombær, og han var jo heeelt vild i varmen og ville helst selv, så jeg var nødt til at tage ham op mens vi stod ved busken. Men jeg var nær aldrig kommet fra stedet igen, benene ville intet og bækkenet gjorde vanvittigt ondt, har det som om jeg er blevet sparket hårdt på skambenet, det gør ondt bare at lægge hånden. Især venstre ben er helt tosset, men halebenet er også helt ad h til. Jeg er kun 12 uger henne og det er altså 5 mdr siden jeg sidst mærkede til bækkenløsning. Jeg har ellers været så forsigtig og virkelig tænkt over hvad jeg laver og hvordan. Min læge er desværre ikke tilstede før tirsdag. Kan det allerede være bækkenløsning? Er det stærkeste smertestillende jeg må tage panodil?
Ja det kan det desværre godt  Jeg har en veninde der har et bækken der går helt i stykker når hun er gravid, allerede inden hun havde taget hendes test sidste anden gang hun var gravid, var hun sikker på den var i skaber, for det havde hendes bækken fortalt hende  Hun har gået et par år, inden hun kunne få grønt lys fra lægen til igen at blive gravid, fordi hun havde det på samme måde ved første graviditet - efter nr to må hun ikke få flere, og efter 4 uger henne var hun sygemeldt på jobbet.
Hm det lyder ikke lovende. Sjovt nok har jeg "glemt" smerten siden sidst - jo jeg kan huske hvor det gjorde ondt, men hvordan det præcis føltes husker jeg ikke - snak om dårlig hukommelse! Heldigvis husker jeg heller ikke fødslen i smerter, he det har sine fordele!
graviditet, begyndt jeg allerede at mærke til min bækkenløsning i uge 8, og uge 9 blev jeg sygemeldt pga. svær bækkenløsning....
som mange nok ved døjer victoria med at hun har feber og er syg konstant, det har stået på i snart 2 mdr, og for ca 3 uger siden fik jeg efter at have banket i bordet, dyrket en urinprøve, og ganske rigtig den var fuld af bakterier.... hun kom på pencilin, og en ny prøve blev sendt ind i sidste uge... fik svar igår, stadig lidt bakterier, skulle så komme til kontrolvejning på tirsdag, da hun ikke tager ordentligt på, og aflevere en ny urin, og så skulle vi ambulant på BA. igår kl 16 begyndte hun så at skrige, trak benene op og var utrøstelig... kl 18 blev lægevagten kontaktet, og vi kørte derind, på vej derind faldt hun til ro, hun stenede bare ud i luften, kunne dog godt få kontakt til hende... han kigger hende, får sygehistorie, og vudere at intet er akut pt, men sker der yderligere skal jeg ringe, og han skriver i journalen at vi skal indlægges i det tilfælde.... på vej hjem starter hun igen, vælger dog at køre hjem, da jeg har syg mand hjemme og 2 store børn også.... jeg ser tiden an, og kl 22 ca falder hun i søvn efter at have skreget meget igen.... hun vågner så mange gange i nat, og fra 4-6 skreg hun bare.. hun faldt i søvn igen 6.30 ca og sov til kl 7, har nu tjekket hendes temp og den er lettere forhøjet igen nu.... så nu bliver lægen kontaktet kl 8, og jeg forlanger en indlægelse af hende nu, så vi kan finde ud af hvad der er galt med hende... hun har ikke udviklet sig de sidste 2 mdr, alt står bare stille, vi er dog fuldt tæt af læger og SP.... men nu vil jeg altså have de finder en løsning, for det er sku synd for hende....
Håber sa*** de vil tage jer lidt mere seriøs nu. Det kan da ikke passe. Stakkels lille pige, helt ærlig... Har slet ingen ord, syntes det er så dårligt de tager så let på tingene ..... Stakkels jer allesammen, men især Victoria. Held og lykke, håber det snart er lidt positivt vi høre. Krammer
Åh stakkels lille pige, og stakkels dig!!! Jeg håber virkelig, de finder ud af hvad der er galt. I er slet, slet ikke tjent med den nuværende situation. Jeg krydser fingre for jer!!
med pencillin, for 3 gang på 2 mdr.... hun har MØB (så tid ved ørelægen er nu bestilt), hun kaster op, og vil nu ikke spise.... nok noget maveonde... ny urin sendt til dyrkning, får svar i næste uge.. henvisning sendt til BA, får hun det dårligere i weekenden, skal vi kontakte lægevagten til en direkte indlæggelse.... en positiv ting er at hun på 14 dage har taget 500gr på, dette er dog inkl. tør ble... og vokset 4 cm... men nu måler de jo forskelligt, men flot med vægten... hun har stået stille længe. hun har været vågen siden kl 4 i nat, sovet små 10 min af gangen, så vågnet i et skrig, nede ved lægen var hun stille dog smilende hvilket jo er et godt tegn... elsker hendes smil.... og her kl 11.30 er hun endeligt faldet i søvn, og sover stadig...
læge.. men hvis din datter har en så genstridig urinvejsinfektion kunne det sagtens have udviklet sig til nyrebækkenbetændelse. Det fik min datter, og det giver også dårlig mave i det lange løb. Hos os ville lægen heller ikke tjekke, men på dette tidspunkt var jeg så heldig at jeg var SSA elev på Hosens sygehus, så jeg tjekkede sgu bare selv! Herefter udskrev en af lægerne der kraftig penicilliln som hun skulle have et par uger, det virkede!
at det kan sætte sig til nyrebækkenbetændelse, nu er henvisningen sendt til BA og jeg har en veninde der arbejder på den afdeling vi skal på, hun har fortalt hvad vi kommer igennem deroppe, og at de nok skal finde løsningen, og hun vil hvis hun er på arbejde høre om hun må være sygeplejeske for os, og sørge for at vi få den bedste behandling, da jeg havde rigtig store dårlige oplevelser med min ældste datter efter 3 mdr's indlæggelse for 3 år siden, hvor vi aldrig fik svar på hendes sygdom, fandt vi først ud af i vinters hvad hun fejler, da min læge (har fået ny efter flytning) undersøgte hende grundig, og havde et svar på hendes kolde nat temp. og udslet, så er ikke glad for den BA, men hvis min veninde vil hjælpe kan jeg nok overkomme det.....
Hej derude. Nogle ved det, andre gør ikke - men jeg er gravid  Det er dog ikke helt officelt som sådan i den store verden, for jeg er kun 10 uger henne, og venter på at en scanning om 14 dage, inden hele heste verdenen får noget afvide, men jeg tager lige chancen alligevel. Jeg har nemlig et spørgsmål. Vi har været en del bekymret mht at miste fosteret inden de kendte 12 uger, jeg kender en del efterhånden, der har mistet, og vi fik derfor en forklaring på ved en 8 ugers scanning, hvad vi skulle være obs på. Bla menstruation smerter, da livmoderen kramper sig sammen som når den skal udstøde noget, i mens tilfælde, blodet, i gravid tilfældet fosteret. Jeg har en træls jagen i den ene side sådan ca 5 cm inde fra hoftebenet, og jeg aner ikke hvordan menstruationssmaerter føles, for det har jeg aldrig nogetsinde døjet med, så jeg bliver egentlig lidt nervøs. Kan nogle prøve at forklare mig, hvordan mens smerter skal føles?
mine smerter ikke. Tror du ikke, det kan være dine sener mm. der giver sig lidt? Det kan godt give noget ubehag, som kan komme til udtryk på forskelligvis.
det lyder som ligamentsmerter, det tror jeg alle gravide mærker mere eller mindre.  Mens smerter, hm ja mine kommer i bølger (livmoderen), at sammenligne med veer, stråler nedad og gør så ondt 24 timer i døgnet at jeg ikke er i stand til at mærke sult eller anden smerte medmindre det gør MEGET ondt. Tillykke med graviditeten.
Det var ligament smerter det hed, jeg kunne simpelthen ikke komme i tanke om det, men det var også hvad jeg håbede på at det ville være - men jeg blev ærlig talt meget i tvivl, når nu jeg ikke anede hvordan mens smerter skulle føles som. Tak 
tillykke...
Ej Rikke altså, tusinde gange tillykke....havde faktisk, når jeg var inde og læse dine tråde, tænkt at nu måtte det da snart være og sørme ja  Jeg er super glad på dine vejne. Jeg er sikker på at det er ligamentsmerterligesom de andre.
få menslignende smerter uden det har en betydning.Det skyldes den øgede blodgennemstrømning i livmoderen.
Mine menssmerter plejer at sidde i lænden og så lige midt for skambenet. Det føles som om det hele er varmt og blævrende derinde. Jeg havde også smerter i lysken til at starte med og gik selv med tanken om at jeg skulle til at bløde og miste barnet. Fik forklaringen ligamentsmerter af lægen og er nu lige gået ind i 18. uge. Vingummien i maven er godt aktiv og ligamentsmerterne er forsvundet og plukkeveerne har taget over. Stort tillykke med graviditeten. Jeg synes der er så mange jeg kender der venter sig! 
... som du har, og de kan gøre jävla ondt. De kommer sig fordi ligamenter ikke giver sig i samme tempo, som du bevæger dig. Menstruationslignendesmerter føles mere jævne, og som lidt mere af en "murren" i underlivet. Og er i øvrigt helt normale, også uden at der er noget galt. Du vil gennem din graviditet opdage at du får ondt diverse steder, og det er helt normalt.
Super, så begynder jeg bare at trække vejret alm igen  Og mange tak stine, det skulle da nemlig til at være, andet havde jo ikke duet 
STORT tillykke herfra... Vil også sige/skrive at det er ligament smerter... De andre smerter er du ikke tvivl om, hvis der er noget galt... De sidder (sad for mit vedkommende) meget foran, meget mavekrampe agtigt... Endnu engang tillykke...  
Og jeg har så lige et dummespørgsmål: Hvad er ideen i at gå og mærke efter en bestemt slags smerter, som kan være (og måske ikke kan være) en abort? Hvis man aborterer så tidligt, kan lægerne vel ikke gøre noget for at stoppe det alligevel? mvh. tina
Det er såmen bare en spekulation, nu hvor jeg lige fik en træls smerte jeg ikke kendte, kunne jeg selvfølgelig ikke lade være at tænke over det, og ville gerne have nogle svar, så jeg endte skulle kontakte lægen, eller tage det med ro - Jeg har nemlig fået ordre fra lægen om at kontakte hende, men jeg har også haft nogle blødninger, så det hænger lidt sammen med den kontakt med lægen.
Jeg troede, det var lægen, der bad dig om at mærke efter menstruationssmerter - hvilket jeg synes ville være underligt, da hun højst sandsynligt ikke kunne gøre noget ved det alligevel. Men jeg kan SAGTENS forstå, at man gerne vil vide, hvad der sker i ens krop. Da jeg var gravid, syntes jeg at der skete lige rigeligt - der var niven, hiven, skubben, trækken, "pusten op" og stikken i grader lige fra lidt til "avs" - nogle gange en ting ad gangen, andre gange det hele på en gang  Tillykke med graviditeten  mvh. tina
TILLYKKE... :) 
Ja selvom jeg ikke kan være helt med på teorivognen med tigerspring, er vi desværre i en periode pt, hvor jeg har "behov", for at få en forklaring på min datters pludselige ændring. Jeg har googlet tigerspring og sørme om det ikke passer præcis med min datter er 26 uger pt, og der har de officielt tigerspring. Men hvor lang tid varer det mon ca?
Jeg tror ikke på "tigerspring". Jeg tror på, at de små udvikler sig konstant og hele tiden, og lige når man er kommet ind i en rytme og et mønster, så ændrer de sig... Jeg ser hellere på det, som at de får nye og ændret behov, og det som forældre kan være svært at tolke på, hvad der sker oppe i hovederne på de små. Jeg ved ikke om der kan gives et svar på lang tid de varer, før både forældre og børn tilpasser sig de nye behov - nogle er nemme at læse - andre er svære.... Måske ikke lige det svar du håbede på.... 
det svar jeg selv ville have givet. Men i en kedlig kombi af træthed, begyndende forkølelse også min datter, der tydeligvis ikke syntes verden er et fedt sted pt, så prøver jeg at søge "trøst" i et eller andet.
Jeg har heller ikke oplevet de så kaldte tigerspring :S
Er også en af de skeptiske der ikke tror på begrebet tigerspring... Men måske kommer jeg til det når min datter bliver ældre..   .. Ville blot give et råd fra min SP videre, når man er lidt opgivende og syntes det er frustrende at man ikke lige kan tyde de små og dække deres behov øjeblikkeligt som man jo helst vil.. Det hjælper at sige til sig selv at det bare er en periode.. At det bare lige er i morgen med, så er det måske bedre... Kort sagt at tage det en dag af gangen, istedet for at tænke "holder det dog aldrig op" .. Her i huset hjælper det i hvert fald min mand (vores datter på 5 uger er kun glad hos mor og kan ikke rigtig trøstes af andre, heller ikke far) ... Det er ret hårdt for ham, men vi "trøster" hinanden med at "det kun er en periode" ...   ...
jeg startede med at skrive, så er jeg også selv ret så skeptisk. Og jeg prøver at tage en dag af gangen, men har virkelig behov for at have et eller andet konkret (selvom jeg godt ved det ikke er det... Luftkasteller er helt ok lige nu). Nå, men det går da lidt bedre lige nu. Pigen sov i næsten 2 timer (hun har så også været vågen fra kl 6!!), og har netop indtaget noget rugbrød for første gang, med stor succes. Håber dagen fortsætter med den moderate succes vi indtil videre har haft 
... på tigerspringene, men jeg vil også medgive, at det nok er forskelligt fra barn til barn, hvor meget man mærker til dem. Tigerspring er jo et ændret behov, som barnet pludselig får. Forvirringen opstår jo så, fordi at alle ens mange gode rutiner pludselig ikke dur mere. Er man (måske ubevidst) god til at støtte barnet gennem denne nye udvikling, mærker man måske ikke helt de frustrationer, der   følge med tigerspringet.
vi havde tigerspring i uge 13, 19 og 26 som det efter sigende skulle være- jeg tror på det. Men ik at alle får det el rammes lige slemt. Vores i uge 13 varede 1 uge ca- måske 1 1/2. ummer to i uge 19 varede 2 uger og den 3 i uge 26 varede 3 uger - og var tæt på at være som at ha et kolikbarn. INTET duede andet end mors skulder og kun når det hele gik vildt for sig ellers vrælede han bare. Tigerspring hos de der påvirkes er fordi der sker en masse i hjernen på de små - hvor de gennemgår alle de nye indtryk- forvirres, frustreres og blir kede - fordi det hele jo sker i hjernen på dem på en gang (altså en kende mere end til dagligt ellers).
Vi er pt. ved starten af tigerspringet ved 19 uger, og de foregående har kun varet 1-2 dage, hvor bassemanden har været lettere ved siden af sig selv. Så vi er endnu ikke så hårdt ramt... Men ja - det er en periode, og det går over... Uha, den har jeg sagt mange mange gange med vores store søn, for han var hårdt ramt. Nøj, jeg var ved at gå ud af mit gode skind, for det var kun mor der duede - og det er det faktisk stadigvæk... 
går og tænker lidt over hvad man skal have når baby kommer og hvad der kan vente til senere. Altså pusleting, barnevogn, sutter, tøj, bleer, evt flasker hvis amning ikke går, seng, har vi styr på. Men tænker på sådan noget som højstol, og klapvogn, det skal man jo ikke bruge til at starte med.Så det har vi ikke købt endnu. Men kan i komme i tanke om flere ting man skal have, hvad der kan vente, og sidst men ikke mindst- hvad har man ikke brug for. butikkerne vil jo så gerne sælge- og nogle gange står man og tænker- kan man virkelig ikke undvære det?
forskelligt fra person til person - samt hva man mener, tror og sys man har overskud til lige efter fødslen, el om man slet ik vil rokke sig ud af flækken i nogle uger efter ect ect Personligt havde jeg ALT lige fra det første legetøj til bleer i str 1+2 (en pakke af hver el prøver), skråstol som kan ligges helt ned, tøj i flere str (overtaget noget bl.a. jo), barnevognen + madrasser, dyne, tæpper, huer, dragter, sutteflasker da jeg næsten var klar over amning ik ville gå (mme hentede vi på vej hjem) sutter, div, babybad, creme, lotion, olie osv, 1 gangs vaskeklude, vådservietter, stofbleer, neglesaks, børste, badekåbe, vugge, seng, lagener til alle madrasser... Ja ALT fra starten af...
Vi havde det mest nødvendige, og så havde vi alt andet på ønskeseddel, så der var til både barselsgaver og dåbsgaver. Og ellers købte hen ad vejen, som vi skulle bruge det.
Jeg synes godt man kan vente til barnet er omkring 5-6 mdr. med at f.eks. købe højstol og klapvogn. Eller skrive det på dåbsønskeseddel, jeg skrev en højstol & klapvogn på dåbsønskeseddel. -Klapvogn får du kun brug for tidligt, hvis du vil bruge den som barnevogn med lift (liften fra barnevognen) i. Hvis man vil bruge vugge, kan man også vente lidt med tremmeseng (2-3 mdr.), nogle bruger liften sat ned i tremmesengen. Jeg vil anbefale at købe et stort badekar, da det jo kan bruges i længere tid. Der kan jo købes en babybade stol til. -Hoved og hale fad har jeg ikke brugt særlig meget. Jeg bruger vådservietter, synes det er nemmest.
en ammepude var uunderværlig for mig selvom jeg gav flaske. men som de andre siger så behøver man ikke klapvogn og højstol de første mange mdr. Her har lille manden aldrig sovet i en lift om natten men bare i hans tremmeseng. Vi har haft meget glæde af Mai puden da han skulle lære at ligge på mave og løfte hovedet. pudslebord er osse rart at have fra start. Lad vær med at købe for meget tøj de vokser som ukrudt de første mdr. Vi er glade for vores Flexi Bath den fylder ingenting når den er klappet sammen og det er rart når man ikke har meget plads vi bruger så en badestol i den. Det er næsten nemmere at du spørger til ting som du er i tvivl om i har brug for.
Her er Sofia bu 8 uger, og vi har endnu ikke brugt hendes seng - og hun har endda to. Så det er meget forskelligt, hvad man får brug for... Måske kan I bare købe det mest basale og så se, hvad I ellers får brug for.
det er bestemt at han kommer i tremmeseng med det samme- i liften. Vi har ikke plads i soveværelset til vugge så han kommer ind på egen værelse med det samme. Hans værelse og soveværelse hænger sammen med direkte adgang,uden dør. så han kommer bare til at sove på den anden side af skabene der deler værelserne.
Her er Mathilde 8 uger og vi her endnu ikke haft brug for hverken tremmeseng, klapvogn, eller højstol. Vi ville heller ikke købe mere end hvad der var højst nødvendigt og butikkerne har jo kun lukket om søndagen, så det skulle være muligt at kunne få fat i det man mangler. fx. havde vi ikke købt en ammepude, for vi viste ikke om vi ville få den brugt. indtil videre har vi ikke haft brug for den og vi har derfor sparret den udgift. Vi gjorde det at vi lavede en lang liste med ting som vi mente at vi ville få brug for og forhørte os hos venner og bekendte om hvad de havde haft brug for. Mht. tøj har du nok hørt at det ikke er nødvendigt med alt for meget tøj i starten, så lad værre med at købe alt for meget. Vi har meget tøj som hun kun har haft på et par gange inden det er blevet for småt. Endvidere har vi stort set ikke haft brug for legetøj endnu. Indtil videre har vi kun brugt det aktivitetstæppe og det pyramidespejl som vi fik i barselsgave. Et almindeligt blødt håndklæde er ligeså godt, hvis ikke bedre end disse der badelagen med "hue" som man kan købe, så det er absolut heller ikke nødvendigt med dem, tilgengæld vi lvi være kede af at undvære badestolen i badekarret. Tingene som fx. tremmeseng, klapvogn, skåstol og højstol kan man ønske sig i dåbsgave, julegave eller 1 årsfødselsdag.
Ikke for at tage håbet fra dig men min læge fortalte at de test de bruger er de samme som dem du køber, dvs hvis de viser negativ gør lægens nok også  Men der er bare nogen som først kan teste positiv meget sent, så det kan jo være 
Krydser finger for jer  Jeg er 2 måneder over tid. 6 negative hjemme og 1 ved lægen 
jeg testede først positiv da jeg var var 5 uger henne,med dem begge, så en uge lille uges tid over. Før var de alle negative både mine og lægens ...
De kan umuligt virke lige sådan, som de i butikkerne. Han skal jo tage en blodprøve, som er meget mere præcis. Men hvad kan ellers være en faktor for at min mens. udebliver? Jeg har jo ikke den faktor der hedder at jeg "tænker" mig selv gravid, da jeg ikke har vidst det hele tiden.
Jeg håber virkelig for dig at du er gravid, når ønsket nu er så stort. Men du skal nu ikke regne med at lægen tager en blodprøve for at bekræfte det, det gør de kun i yderst særlige tilfælde. Normalt er det en "tisseprøve" som derhjemme, og viser den ikke noget, og symtomerne fortsætter, så er det en ny prøve en uges tid senere. Jeg har dog aldrig fået taget en prøve ved lægen, da jeg har tagen hjemmetest, og de har sagt at det så ikke var nødvendig at lægen tog en, da det er samme test, og positiv er positiv.
lægerne silder oftest ikke blodprøver med mindre man er voldsomt over tid ect og måske ikke ønsker en evt graviditet - så nøjes de som regel med en alm test som ik er mere præcis end den du køber i butikken. Så med mindre i har en aftale om en blodprøve skal du ikke forvente en blodprøve.
... og graviditetssymptomer kan godt optræde alene ud fra ønsket om eller frygten for at være gravid. Men krydser da fingre
Heej derude. Som overskriften siger, så skete det jeg frygtede aller mest. Denne graviditet blev heller ikke til noget  Jeg var til scanning i Fredags og fik det af vide, og selvom jeg havde forberedt mig på, at jeg kunne få det svar, så slog det mig virkelig hårdt i ansigtet. Hele min verden brød sammen, jo fordi jeg har været gennem en dødsfødsel, og har kæmpet i 2år efter, for at blive gravid igen, og så sker det her.. Jeg går så herhjemme nu, med en del smerter og blødning. Øv. Jeg synes det er enormt hårdt at skulle acceptere, at det endnu en gang ikke gik, for HVORFOR?? Hvis der bare var nogen der kunne give mig et svar på, hvorfor.. Jeg havde lovet at holde jer der var interesseret opdateret, så det har jeg nu gjort (: Held og Lykke til alle jer der stadig venter jer. Julie.
Jeg vil blot sende min aller varmeste tanker til dig og et stort knus. Sikke et mareridt, jeg håber du har godt støtte opkring dig. Et stort varmt knus og en masse tanker, Juliette
Det er jeg rigtig ked af at høre.
Øv, hvor er det bare trist at høre. Føler med jer.
Det gør mig virkeligt ondt at høre, jeg sender dig en masse varme trøste krammer, og ja jeg håber også at du har nogen du kan snakke med, som kan give dig støtte i denne svære tid. Hvis du har brug for at snakke så kan du sende mig en besked. Jeg føler med dig.
- Mange taak. Hvor er i søde<3
Min pige på pt lige knap 7 mdr er lidt en udfordring når det kommer til mad pt. Hun spiser gerne sin modermælkserstatning, men sin grød, har hun efterhånden vendt ryggen helt til  Hun var ret langt tid om at lærer at spise grød, men til sidst var hun mega haj til det, og gav tydelige tegn, når hun ville have grød. Hun spiste meget, og flere forskellige slags, uden problemer. Men det vendte så i forrige uge. Jeg har prøvet alt, forskellige grøde, kun at give en slags, jeg ved har været et stort hit over nogle dage, forskellige tidspunkter på dagen osv osv. Dertil har vi også nogle soveudfordringer. Hun sover stort set ikke om dagen (jo flere gange af en halv times varighed...Hvilket tydeligt langt fra er nok for hende), også her er alt prøvet. Der er umiddelbart ikke tænder på vej. Hun har de sidste par dage, lydt som en der fik maden galt i halsen eller lign, når hun har taget bare den mindste bid. Det er virkelig det helt store show. Er det bare noget vi skal igennem? Har i andre prøvet det lign, hvor det gik i sig selv igen?
Jeg er ikke helt sikker på jeg har forstået det rigtig   Men jeg svare som jeg tror  Alice startede jo tidligt med mad (3½ mdr.)Da hun var 5 mdr. gad hun virkelig ikke grød mere. adr adr adr. Hun ville bare ikke. Frugt gad hun og kartofler. Nu er hun jo så også 7 måneder og prøver en masse forskelligt. Hun gider stadig ikke grød. Det skal være mad. F.eks rugbrød med pålæg. Hvis jeg vil gøre det nemt for mig og køber en af de der pakker, ja så spiser hun 5 mundfulde og så det slut. Så prøv med noget mere rigtig mad og ikke mos det hele. Jeg moser stort set ikke Tulles mad mere. Eller laver en stor masse  Søvn, Tulle sover heller ikke meget om dagen. 1-2 timer max. Også kun ½ time af gangen. Ind imellem er jeg heldig og får 1½ time. Så der kan jeg ikke komme på nogle ideer 
sige om det vender el ej- men anden mad som Minibailey anbefaler- og som hun skriver lad være at mose alt- evt lave grøntsagshåndtag ect hun selv kan sidde med. Jeg er jo i den situation at vi skal indlægges til spisetræning i Kolding hos et specialteam af bl.a. ergoterapeuter der diagnosticerer/hjælper os hvor det ender helt galt med maden af forskellige årsager 
gulerødder, æbler og lign, som hun sidder og gnasker på. Jeg syntes bare det virker meget vildt at gå videre til rugbrød og lign, når hun dårligt har spist grød med klumper i?!
springer jo et hak over og gider ik grød men går direkte til fast alm mad
En skråstol kan altså ikke vente til baby's 1 års fødselsdag... Vores skråstol brugte vi til vores barn var ca. 6½-7 mdr. Da hun kunne sidde stabilt selv, kom hun over i en højstol. Jeg har så været meget glade for de baby badelagen med hætte, især til babysvømning. Der er de gode at have om baby.
Jeg har også formuleret mig ret dumt, typisk mig. Du har helt ret i og de ting jeg nævnte til sidst i mit indlæg måske er svære at vente med til en 1 års fødselsdag. Det jeg mente var at man i stedet for at skulle købe alt med det samme, kunne ønske sig dem i gave til evt. dåb, jul eller fødselsdag. Hvis man så ikke får tingene kan man jo overveje at købe dem selv. Fx. har jeg hele tiden gerne ville have en voksi pose eller en slee bee pose til min datter. Vi ønsker os den til hendes barnedåb som vi skal holde i oktober. Får vi den ikke, vi lvi nok selv investere i sådan en. Med hensyn til baby badelagent, syntes jeg allerede at de vi har virker små (Jeg ved så ikke om der er forskel i størrelserne, hos de forskellige mærker). Jeg syntes et dejligt stort håndklæde er mindst ligeså godt. Men det er jo en smagssag
du har ret selvfølgelig kan man lige så godt ønske sig nogle ting til/i barselsgave, barnedåb, jul og fødselsdag. Men lige netop skråstolen, kan ikke rigtig bruges efter 1 års fødselsdagen  De badelagen med hætte de har i Ikea, synes jeg er noget større og tykkere end dem man ellers kan købe. Voksi/slee bee pose, vil jeg klart anbefale at investere i en original Voksi pose. Jeg har 2 stk. den originale/alm. og den der hedder Voksi aktiv. Jeg er rigtig glade for begge 2, Voksi aktiv bruger jeg i klapvognen (ikke her sommeren), men når det bliver lidt koldere. Den alm. Voksi pose bruger jeg i barnevognen, er lidt ked af jeg ikke havde en fra fødslen af. Man kan jo bruge den som lift, hvis man har det bræt og seler i. , jeg mener føtex køre tilbud på den, i den her uge!!!
 
Syntes det er meget forskelligt fra mad til mad om Tulle kan spise det. F.eks er hun ikke god til at spise kød, kylling og krteletter osv. Men rugbrød er hun god til. Min venindes dreng var super god til kød med rugbrød kløjs han i. Så førsøg og se hvad der sker. Måske er det bare lige et super hit 
Sallie lærte aldrig at spise grød m klumper eller grøntsagsmos - hun løs som om hun var ved at kaste op, hver gang hun fik det i munden - hvis hun overhovedet var til at overtale til at spise det.... Jeg gav hende istedet hele kogte grøntsager, som hun selv kunne gnave af, samt rugbrødshapsere, eller hapsere af blødt brød, med forskelligt pålæg. Det guffede hun i sig med stor appetit, på trods af hun ingen tænder havde, og først fik tænder som 11 måneders! Måske din datter bare ikke kan li' klumper og mos? Sallie kunne ihvertfald ikke - her hittede de hele kogte grøntsager + blød frugt, og så masser af blødt rugbrød med smør og pålæg.
fuldstændig som din Lisbeth. Hun ligner en der er lige ved at kaste op og hoster og hakker, for at få maden ud igen. Prøver at gå i brugsen og hente noget rugbrød uden kerner til frokost til hende... Måske det går? Hvad putter man egentlig på? Så langt er jeg jo slet ikke med!
Jeg bruger bondebrød, det er super lækkert og blødt. Og så leg med pålægen. Du skal købe det pålæg med mindst salt i. Leverpostej er et kæmpe hit her. Eller markral uden mayo. Jeg har frosset pålæg ned i små potioner med lidt blandet og så får hun gerne et bondebrød med leverpostej og 2 forskellige pålæg. Så ryger det nemmere ned   Hun spiser gerne en hele skive 
Jeg startede med blødt bondebrød - enten med gulerod i eller bare den "kedelige" udgave uden kerner i. Og så noget smør på og smørbart pålæg, eks.vis leverpostej, makrelguf eller torskerogn, som jeg smurte godt ud på brødet. Og så skære dem ud i små hapser, som jeg stak i munden på hende. Nogle af dem fik hun selv lov til at sidde og fedte med. Det tog hende ikke mange dage at finde ud af, at det var lækkert  Ligeledes kogte jeg kartofler, gulrødder, blomkål osv., som hun selv sad med - gerne med sovs på. Det gled også ok ned - ikke voldsomt meget, men det gik noget bedre end med grøntsagsmos. Det lærte hun aldrig at kunne li' - og spiser det heller ikke så gerne idag som 15 måneders. Yoghurt med havregryn i var også godt 
Det gik hurtigt, da Sallie lærte at spise brød - inden længe spiste hun også pasta, ris og meget kogt kød. Og sovs - masser af sovs  Hjemmebagte boller uden for mange kerner i, var også godt. Og så har Netto sådan nogle aflange hapsere, som også er af blødt brød. De passer lige i en barnehånd, og har været et hit herhjemme.
Mad krisen skal nok vende! Det er jeg overbevist om!  Vi var også inde i den helt store madkrise, faktisk var Liam stort set samme alder som din, der var bare intet andet end mælk der duede og alt gav "bræk reflekser". jeg droppede grøden fuldstændig og gav ham "hapsere" bondebrødsstænger man selv kunne gnaske på, æble/pære lige trykket igennem en hvidløgspresser - man så kunne få med ske. Der gik en lille måned, og pludselig vendte det hele bare til det bedre. Vi havde i den periode MEGET søvnbesvær, ISÆR om dagen, hys ture m.m.m. men hos os var der lys for enden, det er jeg sikker på der bestemt også kommer til jer!
Min mor har fortalt mig, at da jeg var lille, var jeg heller ikke til grød. Faktisk passede konsistensen mig så dårligt, at jeg kastede op, lige så snart jeg havde sunket. En dag kom hun til at købe babymad til større børn, og det gled ned - så jeg sprang også grødfasen over. Faktisk er det først som voksen, at jeg er begyndt at spise enkelte slags grød, det har ellers altid været ad badr  mvh. tina
lettet op, ved jeg ikke, men jeg skulle åbenbart bare lige nå at blive rigtig bekymret, for at det hele vendte. Efter jeg lavede denne tråd forsøgte jeg mig med lidt bondebrød med leverpostej på...Hvilket var et kæmpe hit! Godt nok fik hun lige en krumme galt i halsen, og nogle hapsere kom en del gange ind og ud. Men tror at ca halvdelen kom ned i maven (ihvertfald leverpostejen...). Hun spiste ca 1/3 af en skive. Jeg er ret stolt, det er første gang hun har spist så meget, nå hun er blevet introduceret til noget nyt. Til aften blendede jeg så nogle gulerødder og persillerod, tilsatte lidt majsmel, olie og mælkeerstatning, og det endte ud i en ALT for stor portion, men hun spiste det hele op! Faktisk var det, det første måltid i en uge, hvor hun ikke har siddet og sagt mærkelige lyde under hele måltidet. Så jeg ser lys for enden af tunnellen. Selvom jeg ikke helt tør tro på det endnu.
Hvor er det dejligt at læse  Tulle startede også ud med 1/3 del rugbrød, men efter jeg begyndte med lidt forskelligt pålæg ryger der næsten en hel ned   haha Men leverpostej skal der være mest af  Det er dejligt når de spiser, for nattesøvnen bliver meget bedre  Krydser fingere for hun spiser nu 
Min datter kunne heller ikke ret godt lide grød! Hun spiste først rigtigt da der kom smag på!! Og ret hurtigt fik hun det samme som os bare blendet, men så da hun var lidt ældre igen, gik vi 3 skridt tilbage og startede på øllebrød igen, men hun kom efter det igen 
Min stor søn sprang også let og elegant mosen over, og grød var heller ikke det store hit... Her var det også bondebrøde/Pägen Lingon brødet, samt kogte grøntsager der var et hit ved 6-7 mdrs alderen. Ren Kartoffelmos er han først begyndt at spise nu uden at kaste op, og han er 3 år. Ellers har vi måtte blande gulerødder, pastinakker og selleri i, for at det gled ned.
ikke flere børn til mig, har de 3 dejlige børn jeg skal have, og i morges blev jeg steriliseret, så nu er det slut, kan ikke fortryde... og gør jeg heller ik, dejligt det er overstået.... mine dejlige unger: oliver på 6 daniella snart 5.   victoria snart 8 mdr'   grunden til at jeg har taget valget at blive steriliseret er at jeg ikke kan tåle nogen form for prævation, alt er næsten prøvet, og intet dur, jeg bliver direkte syg at piller og spiraler, og gummi giver udslet pga mit psoriasis, da jeg også har det dernede.... kan slet ikke tåle de hormoner der er i div. ting... så der var kun 1 udvej for mig...
Hej Stella. Det lyder som om se.x bliver lidt sjovere for dig fra nu af så, hvor du ikke skal tænke på bivirkningerne af div. prævention  Det må være en rar beslutning. Det er noget jeg selv tænker meget over, dog på et senere tidspunkt. Hilsen stine.
lige netop, skal ikke tænke på bivirkningerne længere, nu er det bare at nyde.... og vi var begge heldigvis enige om 3 børn, og dem har vi nu, tror heller ikke min krop holder til flere graviditeter... og skulle det ske at min mand og jeg går fra hinanden, kan han stadig få børn hvis det skulle blive et ønske... jeg kan ikke, men også mig der har taget valget at jeg ikke vil udsætte min krop for mere, jeg har de børn jeg vil have.... og ind til vidre har det været ok smertefrit med operationen, kun lidt ondt, og pinex og ipren tager det fint, har dog fået noget stærkere med hjem, men ikke taget det endnu...
Tillykke med din beslutning   Jeg har selv taget springet efter 3 børn og har også haft samme problem som dig. Kan bare intet tåle hehe   Håber du bliver super glad som jeg er blevet for min beslutning  Vh Heidi
Godt gået - og håber det vil lette din hverdag lidt  Jeg leger selv med tanken om at blive steriliseret - og det er ganske enkelt fordi jeg ABSOLUT ikke vil have flere børn - og jeg vil helst ikke stille mig selv overfor valget hvis min spiral skulle svigte en dag  Hvor længe har du ventet på at få det gjort? Altså fra du gik til lægen og bad om det?
først 6 mdr på viborg, viste sig at de havde 12 mdr's ventetid, ringede til herning de havde ca 1 mdr, var til forundersøgelse den 9 og blev opereret idag
dog lige efter oliver kom ud af maven.. vil ikke have flere.. har mine 3 skønne børn... når man får kejsersnit kan man jo få det lavet samtidig.. ellers havde jeg sikkert været gravid igen i dag.. lol..
Hej med jer! Jeg går virkelig og har lyst til en nr 2 (har jeg faktisk nærmest haft lyst til siden Ida blev født   ). Ida er 11½ md nu og jeg har hele tiden sagt jeg gerne vil have de to første tæt på hinanden - men er det FOR tæt? Så nu tænkte jeg, jeg ville spørge jer hvornår fik i nr 2? Fordele og ulemper? Ville i gøre det anderledes hvis i kunne?
Der er jo plusser og minusser ved alt. Personligt venter jeg nummer 2 nu til oktober og min datter er 3 år - blev hun i august. Jeg er faktisk ikke 100% klar til nummer 2 lige nu - men det er nok nærmere pga. fødslens væremåde end børnenes alder. Emma er som sagt 3 år - dvs. hun er netop begyndt i børnehave, en ny æra i hendes liv som tager meget af hendes tid. Samtidig er hun utrolig selvhjulpen og forstår hvad man siger til hende. Hun virker meget spændt på hvad der skal ske, men også lidt usikker - blandt andet er hun helt ekstremt morsyg pt. - hun ved godt der snart sker noget, men er ikke klar over det 100% Men igen pga. hendes alder så tror jeg det er en fin tid til nummer to, fordi den ældste som sagt er selvhjulpen. Hun sover igennem om natten. Hun bruger ikke ble længere. Hun bruger ikke sut længere. Hun sover ikke til middag længere. Hun kan forklare og fortælle hvad hun mener i diverse situationer. Det kan en 1årig ikke, og de er stadig meget "krævende" endnu med tøj af på, ble, spisning, gå, sove til middag osv. Indtil jeg oplevede Emmas fødsel - som satte min iver ret meget i stå - sagde jeg altid at barn nummer 2 ville passe fint at skulle komme når nummer 1 var omkring børnehavealderen. Man må jo sige det kom til at passe - så må vi bare håbe jeg bliver klar til ham når han er der  *gys*
altså da marcus var 8 mdr gik vi igang med projekt barn nummer 2, men skæbnen ville at først da han var 14 mdr lykkedes det at blive gravid ;o) og desværre har jeg så lige tabt den graviditet, så vi går og venter på at få grønt lys til at prøve igen.. min kæreste har altid sagt max 2 år mellem hans børn, derfor startede vi så tidligt, da jeg også meget gerne ville, jeg selv har altid sagt 2-3 år mellem børnene, så det havde passet os begge perfekt med denne graviditet da marcus så havde været lige knap 2 år ;o) men sådan skulle det ikke være, men som sagt vil vi meget gerne at det går hurtigt med at blive gravid igen.. vi vil gerne at der ikke er for langt mellem børnene, da vi helst ikke vil at marcus er for bevidst omkring det med at der kommer en ny baby og overtager pladsen som den lille, vi har nemlig begge oplevet stor forskel på os og vores søskende, og det har bestemt ikke altid været positivt!!! så i vores verden er det med at få dem tæt på hinanden, så de også kan få en masse ud af hinanden..
Vi har 19 mdr imellem vores to skønne unger. De har ufattelig meget glæde af hinanden og kan slet ikke undvære hinanden. Vi har ikke rigtig haft noget jalousi imellem dem - som sp sagde: Mathilde kan ikke huske at hun har været alene. Selvfølgelig har det været hårdt med to blebørn osv. Men selvom jeg er alene med ungerne i hverdagen vil jeg ikke undvære eller gøre det om. Det der har været hårdest ved at få dem så tæt er at min anden graviditet var rigtig hård. Jeg fik meget tidlig bækkenløsning og måtte ikke løfte min datter - men det var jeg nødt til fordi hun ikke var ældre. Så jeg følte ikke at jeg var der nok for hende mens jeg var gravid. Det skal lige siges at min første graviditet var fantastisk uden nogen gener udover kvalme og opkast de tre første måneder..
samme tanker som dig. jeg har min lille pige på 14 mdr og har da i de sidste par mdr været klar til at gå igang med nr to. men min sunde fornuft og behov for lige at få et mit liv op at køre igen har gjordt at jeg venter til det bliver sommer igen, så passer det ind med at lille pigen er så gammel at hun skal til at starte i børnehave når en lille ny melder sin ankomst. Og det syntes jeg passer perfekt. så har jeg nemlig fået et pusterum, hvor der bliver redet og besøgt veninder osv. og så kan jeg godt holde ud at lægge det lidt på hylden igen når nr to kommer til verden. ja lidt egoistisk er jeg vel. men syntes det er vigtig at jeg forbliver glad og ikke køre surt i en graviditet og lillepigen. jane
18 mdr imellem vores, hvilket er helt bevidst. Vi ville også gerne have dem tæt på hinanden, så de forhåbentligvis kan få glæde af hinanden i både børne, teenage og voksenår. Det bliver uden tvivl hårdt, men det ville det jo også være om vi havde ventet et år. Adrian er selv lige begyndt at gå, så når den lille kommer til verden går han stabilt, hvilket jeg synes er ret væsentligt. Derudover så tager vi bare to blebørn på en gang - det er nu helt fint for os  Held og lykke med det. Mhv Juliette
Ja, vidste ikke helt hvad jeg skulle kalde overskriften. Altså, vi har jo Emma - dejlige Emma på lidt over 3 år. Hun begyndte i børnehaven 1/8. Nåmen, vi har haft et par episoder med hende hvor jeg tænker lidt "hvorfor reagerer hun sådan"? Hun er kun 3 år gammel og alligevel siger og gør hun nogle ting, som jeg syntes er lidt langt fremme. Eks. vi går hjem fra bedsteforældrene, en tur der tager 10min og vi har gået den hundrede gange både dag og aften. Hun er jo en "stor pige" nu så hun har sin løbecykel med på disse ture. I dagslys farer hun afsted på cyklen og stopper kun ved vejene som lært - gerne 100m længere fremme. Men når vi går i mørke så viger hun ikke fra min side og ser helst at jeg har en hånd liggende på hendes skulder hele turen hjem. Hun siger ofte "mor passer på Emma, ik" eller "ingen trolde nu, vel"? Hvor får hun den ide fra??? Nu er hun også begyndt nogengangen hvor hun puttes i seng, vi laver ritualet; synger en sang, putter, nysser og siger godnat vi ses imorgen. Pludselig kan hun begynde at græde og pive "moooor passer på Emma...ik"? Jeg tænker bare, hun har aldrig oplevet noget "farligt" og vi har aldrig talt om eller "truet" med trolde og andre farlige gespenster uden for. Vi har heller ikke pjevset om hende og pylret med at der kan være farlige ting. Har jeres juniorer også sådanne iagttagelser og udtalelser? Vi har prøvet at "punktere" hendes trolde-fobi, på forskellige måder. F.eks. kan trolde kun kilde - og de findes kun i tv. Alligevel reagerer hun især på dem når vi går i mørke og forbi skoven, som vi voksne jo godt ved er "optimalt troldeområde" - men hvor ved hun det fra? Og hvorfor tages det så personligt? Hvad siger i? Og hvad har i oplevet/gjort?
Som 3 årig havde min søn store og dybe tanker om døden, gud osv.. Tror det er ganske naturligt hvad du beskriver. At det lige er trolde kan være tilfældigt. Måske har de fået fortalt en ( uskyldig ) historie i børnehaven, måske hun har set et glimt af noget i tv. Hun bliver mere bevidst nu, kan måske tænke mere abstrakt, give udtryk for flere ting og forestille sig " evt farer "  Det går over - lyder som at i gør det rigtige..
... garanteret fyldt med trolde og prinsesser i de eventyr hun har fået læst i dagplejen og nu også i børnehaven. (måske de tre bukke-bruse) Vores Emma ved for eksempel at drager er farlige. Så den drage vi har som knagerække til hendes jakker spiser kun æbler, siger moren   Det er nu også en ret fesen drage med meget små vinger. .
Tror også, at i den alder, finder de ud af at "verden er stor" hvis man kan sige det sådan... .. De bliver mere bevidste om alle de ting der sker omkring dem og inde i de små hoveder sker der en masse ting. Det går sikkert snart over igen, for så måske at komme igen senere hen. men det er nu sjovt med de små.. de fatter altså mere end man tror!!
men spøgelser og monstre - men herhjemme passer spøgelserne på vores store søn (en barbapappa natlampe, og et ikea-spøgelse) om natten, og monstrene er kilde-monstre  Spøgelserne aner jeg ikke hvorfra kommer - eller jo, de kommer fra børnehaven. Han er også pludselig blevet bange for mørket, så hans lommelygte er trofast sovekammerat. Og monstrene - tja, vi har jo Monsters Inc. på dvd, som vi har set utallige gange, og da fantasien ikke fejler det mindste, så skal der ikke meget til. Tror det er ganske normalt for 3 årige, for ja, verden bliver lige pludselig meget stor, og det går op for dem, at mor og far måske ikke altid vil være der... Vi gør ikke andet end at give ham den tryghed han søger, og vise ham, at der ikke er noget at være bange for. Og så snakker vi om det, når han spørger om f.eks. spøgelser eller døden. Min dreng er forresten 3 år og 4 mdr.
var en periode også bange for trolde. Vi løste problemet ved at jeg købte nogle af de der gamle Gjøll-trolde. Gav den pænt tøj på, så de så søde ud inden de blv præsenteret for ynglet. Jeg "solgte" den som værende de gode trolde, der passede på en når man sov, og det virkede sørme! De er nu fast inventar på natbordet 
det hele passer bare så godt på min magnus.. han er så bevist om så meget.. han kan bare lyde så gammelklog.. feks. hvis jeg hæver stemmen; mor ikke råbe, stille og roligt.. eller hvis jeg siger at det tv dér gider jeg altså ik se; så bare luk øjnene mor, efterfuldt af et grin.. han er også meget med vi skal passe på ham..
Hej Vi har en dejlig datter på 4 år, hun er vores eneste barn. Men vi har lidt et problem med hende, hun er så sur lige for tiden. hun bliver sur over det mindste, vi forlanger af hende. Stritter imod at evt få tøj på, og bliver så tvær og sur. Igår blev hun sur over, at jeg ikke lige vil. Bygge et lego hus til hende, imens jeg sad og spiste aftensmad. Hun blev sur.. kunne ikke selv.. begynder at svare mig igen. Her til morgen var den gal igen, hun ville ikke op... ikke have tøj på, hvilket resulteret i at hun sparkede mig i maven. Jeg blev også sur på hende, og sage det finder jeg mig ikke i. Du skal ikke sparke mor i maven, hun prøver også nogen gange at bide hvis hun bliver sur. Da hun havde fået tøj på, og hun sad og spiste morgenmad. Snakkede vi lidt sammen om det, og jeg forlangte hun sage undskyld. Og det gjorde hun så.. jeg fortalte at jeg blev ked af det. Sådan at blive sparket, og at det gjorde ondt... Men for pokker hvor er det strengen, at hun er så sur.. Bare man ber hende om noget, og at hun svare igen... Er der nogen der har oplevet det samme,?? eller har et bud på et råd..??
... selv tage tøj på, er mit bedste bud. Vi har kun en toårig, så jeg har ikke erfaring med børn i din datters aldersgruppe. Men hun forsøger jo dels at få opmærksomhed og dels at få lov at blive mere selvstændig.
Vi har en godt 3 årig, hvor vi har samme problem i perioder. Og det handler simpelthen om at de ikke forstår at de ikke bestemmer alting selv, og så skal der jo prøves grænser af. Her har vi ikke fundet det gyldne svar, men det hjælper mig at vide at det er perioder, de kommer og går, og indimellem de dårlige perioder, har vi mange gode dage.
Hej Tak for jeres svar.. Jo jeg tror også hun prøver grænser af, og hun prøver os af. Hvor langt kan hun gå med os, og holder vi på det vi siger.. Men for pokker det er strenge, og man føler jo bare man er en sur mor. Og når jeg så bliver sur på hende, siger hun at hun vil have en sød mor. Hvordan takler i jeres børn, når de svare igen.?? Men det kunne godt være, man skulle prøve at selv. Lade hende tage tøj på om morgen, det vil jeg prøve.
Hej, Ja ind i mellem kan det være en stor prøvelse med de små poder ;o) Jeg lader altid min datter på 3½ selv tage tøj på, og når hun ikke kan få "hovedet" gennem trøjen eller lignende, siger hun til - og der hjælper jeg. Hvis hun svarer igen, får hun en pause i vores "time out hjørne" - det jeg vil ganske enkelt ikke høre på.... Lene
Så har ikke prøvet det i så udpræget gard endnu. Men en klog kvinde har engang sagt at hun, selv når hendes børn er gale på hende eller siger de synes at hun er dum siger tilbage til dem: Det er jeg da ked af at høre at du synes, for jeg elsker dig overalt på jorden. Den synes jeg er god 
Har du læst bogen "Det kompetente barn"? Jeg synes, den er ret god, og jeg tænker, at du måske kan få input til, hvorfor din datter reagerer som hun gør iden  mvh tina
Vi har en dreng på 3½ år, som til tider er lidt af en prøvelse. Han forlanger, svarer igen, nægte at gøre ting osv osv... men det hjælper sjældent - for han får ikke sin vilje på den måde. Vi er blevet inspireret af Super Nanny (udsendelse på tv), og når vores søn opfører sig uhensigtsmæssigt eller uartigt, så får han først en advarsel. Gør han det han ikke må en gang til, kommer han ud i "time-out" hjørnet i 3 min, hvilket svarer til hans alder. Når vi placerer ham i hjørnet får han at vide, hvorfor han bliver placeret der. Når tiden så er gået, så forklarer vi det en gang til kort og præcist, og giver så et kram og kys. Med hensyn til at forlange, så får han intet før han pænt beder om det han vil have - hvis altså vi finder det ok, at han får det. Det kan han nemlig sagtens... Og så siger man undskyld her i huset, hvis man kommer til at gøre skade på personer eller ting, og det kan enten være et kram eller med ordet undskyld.
Nu er der flere der skriver om at have to blebørn.. Jeg har hele tiden tænkt at jeg gerne ville have det overstået på en gang, så hellere tage to på en gang, have et par hårde år - det er en tidsbegrænset periode som jeg nemmere kan overskue. Jeg ville have der sværere med at smide de sidste svære kg, vænne mig til mere uafhængighed - og så skulle starte forfra..
Bare i gang med Jer Laila  Det må da være en fordel de kommer rimelig tæt efter hinanden. De får meget glæde af hinanden, og I får klaret blebørnene på én gang  Og jeg tror ikke det er ligeså hårdt at få nr 2 hurtigt, fremfor at den første er blevet stor og selvhjulpen, så er det jo mere ligesom at starte forfra...  Men man er selvfølgelig mere "PÅ" med to små, iforhold til hvis den første er 3 år..
Jeg har fået nummer 2 for 8 uger siden. Der er ca. 21 måneder mellem dem. Indtil videre er det alletiders og bestemt ikke specielt hårdt. Jeg er spændt på, hvordan det bliver med to, når jeg skal tilbage på arbejde, men der er jo længe til. Her mens jeg går hjemme, oplever jeg det ikke som særlig hårdt (endnu).
Har lige besøgt min veninde som fik en lille pige i fredags... F..k jeg er klar!   Var jo nærmest ved at kidnappe ungen...
Der er 13 måneder mellem vores skønne unger, så de er også lige kommet oveni hinanden  det tog 1½ år med den første, så vi tænkte at tog det nu ligeså lang tid anden gang, kunne vi ligeså godt komme igang   Det gjorde det så ikke....  Som andre skriver, vil jeg også helst havde de par "trælse" år med ble skift overstået samtidig. Tror ikke jeg ville orke at starte forfra når den store var blevet 3 år!!
som DO ?med DSP-erne?.. og så blev jeg gravid igen 7mdr efter julie var kommet til verden.. så nu har jeg 3 børn under 3år.. der er 2½år mellem den ældste og yngste.. men så det også slut og får bleerne osv overstået i en omgang og de er så glade for hinanden..
Jeg har også en fornemmelse af at de har mere glæde af hinanden når der ikke er for mange år imellem?! Der er kun 16 mdr mellem min søster og jeg, og selvom der har været uoverensstemmelser har vi altid haft hinanden at lege med. Nu har jeg sagt til manden at så snart min jobsituation går i orden så skal der brygges 
Vi skal have nr. 2, når vi begge er klar til det. Jeg tænker ikke så meget over aldersforskellen på de to børn - de skal nok komme til at nyde hinanden, ligegyldigt hvilken aldersforskel der nu engang bliver. Til gengæld vil jeg helst, at jeg er under de 35 inden ny graviditet. Jeg er 32 idag. Jeg mærker ingen banken i æggestokkene, når jeg ser en nyfødt, men jeg glæder mig til at stå med en baby igen, og IKKE være førstegangsmor.... 
Jeg læste en artikel om netop dette emne, hvor en børnepsykolog anbefalede at barn nr. 1 når at blive 3 år. Der begynder de at kunne forstå omverdenen og de er ved at løsrive sig fra mor/far, så omvæltningen vil ikke føles så voldsom. Men han fremhævede altså også at det absolut vigtigste er lysten og overskuddet til en lille ny hos mor og far! Vi har en skøn lille dreng på snart 14 mdr, men jeg er altså langt fra klar til nr. 2!! Jeg synes det første år har været ubeskriveligt hårdt, men sådan er vi jo heldigvis så forskellige.  Mie
Tja jeg er jo så nok lidt modsat jer an andre  Jeg har tre børn og nr 4 på vej til November. Mine børn er henholdsvis 14, 8 og 2 ( fylder 3 d. 31.12.10) Jeg syntes det har været super med så mange år mellem ungerne. Ingen jalousi. Ingen stress og til trods for aldersforskellen har de stor glæde af hinanden og de drager stor omsorg for hinanden. Min frygt er modsat jeres. Nu skal jeg jo til at have to blebørn på samme tid. Uha uha. Børn med så kort mellemrum som mellem 3 og 4 kan ski godt skræmme mig lidt   Men nå ....den tid den sorg 
lige, at vores dreng selv tager tøj af og på - dog med lidt hjælp til knapper, halsåbninger og lynlåse. Det har været en kamp, men han synes faktisk det er ok...
Vi gør lidt ligesom Gitte, med time out, det er bare lidt på en anden måde. Når Jonathan udviser en uacceptabel opførsel, får han en advarsel, fortsætter han, får han en timeout på værelset. Vi tager ham i hånden sætter timeren og følger ham på værelset uden at skælde ud, og går igen. Det eneste vi siger er hvorfor han kommer på værelset, og at han er velkommen til at komme op til os igen når timeren ringer. Turen på værelset er sådan set ikke en straf, men en mulighed for at få lov at tænke sig om for barnet, uden at kunne se mor og far (konflikten), da det kan være enormt provokerende og være med til at holde barnet i konflikten. Vi forlanger ingen undskyldning når timeouten er overstået, men forventer at der udvises en acceptabel adfærd. Mange forældre siger, jamen mit barn går bare ud af værelset, hvis vi ikke sætter os i døren, og det er sikkert rigtigt nok, men det gør de kun til de finder ud af, at det ikke kan betale sig. Jonathan gik også ud, men så blev timeren bare stillet forfra og han blev fulgt på værelset igen og igen og igen uden ord, indtil han forstod det. Han er siden blevet på værelset under time out. En forældre der sidder i døren er ren provokation for barnet, når det er fyld med vrede, harme, sorg og frustration. Vi forældre skal lære vores børn, hvad der er acceptabelt, og hvad der ikke er, men vi skal også hele tiden give plads til barnets følelser. Det værste vi kan gøre er at køre med og lade os provokere og tabe kontrollen over os selv, men det er på samme tid det allersværeste ved forældrerollen at lade være med at lade sig provokere, og lade være med at blive sur og skælde ud. Konsekvens og rummelighed er vel gode nøgleord 
Vores søn har også været lidt umulig, fordi han ikke rigtig "gider" gøre det man siger. Det er ikke fordi han bliver hidsig, han gider bare ikke. Løsningen på dette problem blev sådan en ordning med klistermærker (i samråd med børnehaven), hvor han skal spare klistermærker sammen (når han opføre sig pænt og hjælper til), som han senere kan bruge til noget af det han godt kan lide. Derudover har vi brugt "time out" en smule. Sender ham ud på trappen HVIS han bliver så hidsig at man overhovedet ikke kan kommunikere med ham. Det fungere rigtig fint, så sidder han lige derude lidt tid indtil han er faldet til ro, og får at vide at han må komme ind i stuen igen når han har tænkt lidt over tingene og ikke er sur mere....så kommer han ind i stuen efter nogle minutter, og så kan vi snakke om hvorfor han/ vi gjorde som vi gjorde. Personligt synes jeg det er extrem vigtigt at snakke om hvorfor børn reagere som de gør. Og at lytte til dem, og forttælle hvorfor de ikke må gøre bestemte ting 
Kære forældre hvor er jeg ked af at ette program Super Nannu er blevet så populær , det er pop pædagogik og det er ikke rimeligt over for så små børn. Børnene er i selvstændigheds alderen, de øver sig, og det er forældrenes ansvar at RUMME dem. Børn i 2-4 års aldren kan ikke sætte tydelige ord på deres føelser og derfor reagere de ofte i voksnes øjne uhensigsmæssigt. Børn i denne alder kan heller ikke forstå meningen med undskyldninger. Det eneste man lære børnene ved "time out" er at når de "føler" vil vi dem ikke, og de bliver sendt væk. Det kan hvis det bliver misbrugt sætte sig til noget ganske alvorligt når barnet bliver ældre (voksen). Anerken jeres børn, sig: jeg kan god se du er vred, sur, ked af det osv, det må du også godt være, men jeg siger du skal tage tøj på nu. Hold fast i din beslutning, eller hvis barnet kan håndtere det lav et kompromi. Bliv ikke bange for kontrol tabet når barnet flipper ud, det er deres eneste måde at fortælle på at de ikke er enige. Barnet kan så gradvist lære at der er andre måder at sige at man ikke er enig. Men hvis barne bare bliver sendt væk hver gang, vil man kun få et barn fyldt med mistillid ud af det. Håber det gav mening Held og lykke
... aldrig set et Super Nanny program, hvor børnene bliver sat i time out, fordi de er hidsige eller kede. Det sker, hvis de får besked på noget, og ikke retter sig efter det - for eksempel én, som ikke ville slukke computeren, da han blev bedt om det, vel at mærke efter et rimeligt varsel. Han kom hen på en stol at sidde i de minutter, der svarede til hans alder. Han forstod budskabet, og konflikten var langt hen af vejen afværget for fremtiden. Og jeg synes faktisk, at det er en okay sanktion.(Og vel heller ikke værre end at blive sendt uden for døren, når man senere kommer i skole?) Målet med time-out er jo ikke, at børnene skal føle sig forkerte, men mere at de forstår, at du skal gøre hvad mor/far siger, for ellers bliver det virkelig keeeedeligt. Der sluttes da også altid af med både kys og kram. I Super Nanny kan det virke voldsomt, fordi de her familier er nået så langt ud, som de er. Konflikterne skulle have været taget i opløbet længe før, og var de blevet dét, ville stolen formodentlig slet ikke være nødvendig. Vi har i øvrigt endnu aldrig haft brug for time-out til Emma.
Jer der har flere børn - hvor stor (eller lille) forskel var der på dem da de var babyer? Altså både fysik, psykisk og personlighed... Hos os er der indtil videre kæmpe forskel på vores 2 drenge. Der er 3 år i mellem dem, og de er som nat og dag. Storebror ville helst ligge konstant ved brystet, han søgte tryghed, kunne ikke fordrage at være hos andre end mor, far kunne til nød gå for et øjeblik, og han var meget normal i størrelsen. Han sov ikke specielt godt om natten - sov bedst liggende i mors arme. Lærte først at falde i søvn selv da han var omkring 7-9 mdr, og sov først for alvor igennem mere eller mindre hver nat da han rundede de 2 år. Lillebror er glad og tilfreds, har ikke det store suttebehov eller tryghedsbehov. Er stor af sin alder (bruger str. 68-74 og er 4 mdr), og sover godt næsten lige meget hvor man lægger ham. Falder selv i søvn, og sover pt. igennem. Er mild og glad, men har bestemt sin mening, og har intet imod at være hos andre end mor.
Der er stor forskel - både i udseende og væremåde. Karla var grædebarn og græd det halve af natten, indtil hun var fire måneder. Hun blev utålmodig og alt for varm af at være i armene for længe. Hun ville ikke tage en sut. Hun var meget vågen og utrolig interesseret i sine omgivelser i løbet af dagen. Hun var lynhurtig til at smile og tage kontakt. Hun rakte ud efter sit legetøj meget tidligt. Sofia er nu to måneder, og hun sover bedst i mors arme. Hun kan ikke ligge selv om natten, men skal ligge enten på min mave eller evt. i mine arme. Hun græder sjældent, kun lige når hun er sulten. Hun sover enormt meget, hele tiden nærmest. Hun var lidt længere om at smile og have meget kontakt. Hun interesseret sig stadig ikke ret meget for sit legetøj og rækker ikke ud. Jo, og så gylper hun!! Der er også ligheder. De har begge pludret enormt meget fra starten og har generelt rigtig mange og høje lyde - også mere end de fleste andre babyer. De har begge været et par fede tøser. Det bliver spændende at se, hvordan udviklingen fortsætter. Om de kommer til at minde mere eller mindre om hinanden. Indtil videre virker Sofia i hvert fald til at have mindre travlt i livet, og det er måske meget godt...
mine er blevet bedre til at sove igennem.. magnus var 1år, julie 10mdr og oliver 7uger.. magnus var/er lille, julie blev hurtigt stor i det og oliver er så endnu større.. oliver bruger str 68-74 i tøj 3½mdr gammel.. magnus var omkring 10mdr da han brugte den str og julie ca ½år.. synes de andre har været mega hurtige med at kravle/gå osv men oliver slå dem igen.. han er jo som sagt 3½mdr og i dag for første gang møvede han sige frem på gulvet.. han skubbede benene op under sig og skubbede sig så frem.. ca en 30-40ca før han blev sur.. ellers er der ikke de kæmpe forskelle, de er alle glade rolige børn( var det os alle i maven) og de er stort set kun sure når de er trætte..
Mine to er så ens, at de kunne være tvillinger... hvis man altså lige så bort fra de 5 års aldersforskel   . Udseende-mæssigt ligner de rigtig meget hinanden... Malin (På 5 år) er godt nok blond med grønne øjne, og Emil (3 mdr.) er brun med begyndende brune øjne. -Men øjenfacon, næse, mund pande, træk osv. er fuldstændig ens. Jeg har netop igår set i Malins sundhedsbog fra da hun var lille... og sørme om de ikke vejer nøjagtig det samme, da de begge var 2 mdr. + 28 dage. Af væsen er de også ens. -Emil sover igennem hele natten og falder selv i søvn i sengen om aftenen, og det gjorde Malin også fra da hun var blevet 2 mdr. Emil har også akurat den samme rytme som Malin havde. De vågner/vågnede ca. kl. 08.00, er vågen i 2 timer, sover/sov en kort formiddagslur på ca. ½ time,vågen to timer igen, hvorefter de så sover/sov 4-4½ time i barnevognen, er/var vågen til kl. 20.30 hvorefter de bliver lagt i seng, og sover knap 12 timer. De Malin ville gerne være hos andre, og det har Emil også arvet. Den eneste store forskel er, at Emil meget aktivt bruger sin sut... det gjorde Malin ikke, hun brugte sine fingre   .
Så er det bekræftet hos lægen, jeg er gravid! Der er dog fortsat uvished om præcis hvor langt jeg er henne, så jeg bliver indkaldt til en tidlig scanning for at fastsætte termin. Ihhh hvor jeg glæder mig til at se det lille hjerte banke! Vi er begge SÅ glade herhjemme, det bliver fantastisk at få nummer to så hurtigt efter. Jeg glæder mig enormt til at se hvordan de to børn kommer til at få glæde af hinanden når de vokser op. Hvis ellers jeg har ret, så er jeg i 8. uge. Meget kan nå at ske endnu, men selvfølgelig går alt godt!! Der kommer til at være ca 15 måneder imellem de to.
Stort tillykke med maven nummer 2  Hvor er det SNYD 
med graviditeten.