Jaa, nu er der sørme billeder herfra igen igen. Sig til hvis i er trætte af os ;o) Jeg føler mig altså lidt heldig, at jeg har to så fantastisk søde forældre, som uden tøven bruger deres sparsomme fritid på at køre mig ud til Karen, og som gerne tager med mig på tur klokken halv 9 en torsdag aften, selvom det slet ikke var planen, bare fordi jeg har brug for at komme ud. Så bliver man altså lidt glad indeni. Og så er det altså bare rart, at det ikke er mørkt klokken 4 mere, men at lyset varer helt til klokken 10 om aftenen - det giver lidt flere muligheder  Idag havde vi min hund, Bella, med ude på tur. Det nød hun godt nok! Karen syntes, at Bella var fantastisk spændende, mens Bella var overbevist om, at Karen åd små brune hunde ;o) På vejen ned til gården, så vi denne fine herre på gåtur - desværre gad han ikke at kigge på os, så vi kunne få et ordenligt billede. Han havde sin kone med, men hun var heller ikke synderligt interesseret i at få taget billeder. Jeg fik dog et billede af hende, men det vil HN ikke vise? Nå, køn var hun nu heller ikke. Karen stod klar og kiggede efter os, da vi kom, så vi fik hurtigt sadlet op, og så kom vi afsted. Vi skal lige have bagtroppen med. Da vi kom op på bakken, skulle vi da lige have et billede af mine to bedste venner sammen - høhø, prøv lige at få de to båtnakker til at kigge samme vej  Først var der ingen der kiggede... Så fik hunden øje på noget... Så blev Karen træt af at vente... Og så lykkedes det faktisk næsten at få dem til at kigge på samme tid! Og så slap hundens tålmodighed op, og hun måtte ned og fræse lidt rundt igen. Karen kigger lige lidt nærmere på solen. Og bedst som det hele lige var så fredeligt... Fååårk, en ko!!!  Jo Karen, den æder sikkert små uskyldige heste, og nej, den har da overhovedet ikke stået der hele tiden, den er poppet op ud af det blå. Og det er forøvrigt slet ikke den samme ko du går lige ved siden af hver dag - nej, det her er klart en anden og MEGET farligere ko    Meeen, der kom heldigvis hurtigt ro på igen, og så red vi lidt videre, og vendte så om og red hjemad igen. Tadaaaa! Uden hænder  Så kom vi tilbage igen. Det kræver dyb koncentration at ramme stubben når man hopper af - der er skisme langt ned  På Mandag får Karen dyrlæge - hun har desværre ret ondt i sine ben for tiden, hendes skab er eksploderet i løbet af slut April og start Maj og hun har rigtig mange sår nu   Så på mandag kommer der en dyrlæge og bedøver hende, så får hun barberet alt hovskægget af (jeg har dog allerede klippet to tredjedele af, men jeg må ikke klippe tættere på huden, så panikker hun) og får vasket benene i noget desinficerende og får et par indsprøjtninger mod skab - så håber vi at det hjælper på lille Karen, så hun ikke skal være så plaget af det.
Hej. Jeg har fulgt med på sidelinjen siden du fik Karen.   Det må bare være skønt med forældre, som bakker én op i ridningen!   Så er der bare så meget mere ved det.   Godt at du værdsætter det.  Mine forbød mig det bare igen og igen og igen... uden held!  I ser ud til at have det rigtig godt sammen og det er bare skønt, at man kan få redet sådan nogle stemningsfulde aftenture nu.  Held og lykke med dyrlægebesøget.  Heidi
Heidi: Ja, det er fantastisk - jeg føler mig MEGET heldig med så skønne og søde forældre! Hehe - hvis man vil, så vil man, og så kan de forbyde det nok så meget  Tusind tak! Tak, jeg skriver lige en update, når Karen er kommet til sig selv igen, og (forhåbenligt) er i bedring 
Nej hold nu helt op hvor er Karen da en skøn en   ...
Maneater: Tak! Puuuha. Så er jeg hjemvendt fra stalden. Hold da fast for en omgang. Dyrlægen kom klokken 4, og så fik hun ellers en sprøjte bedøvelse så vi kunne komme igang. I løbet af et minuts tid hang Karen i kæderne og snorkede. Bogstaveligt talt, hun snorkede helt vildt. Nå, men vi (dyrlæge og jeg) tog en saks og så var det ellers igang. To totter fik vi lov at klippe, og så skal jeg da lige love for at hun var vågen igen. Hun lossede konstant ud, kunne slet ikke stå stille og var generelt helt oppe og køre. Så måtte hun have lidt ekstra bedøvelse, for vi skulle altså have klippet ALT hovskægget af, for at kunne behandle ordenligt. Karen døser helt hen, og vi bliver enige om at klippe igen. Vi får klippet toppen af benene, og når ned til sårene - og så er Karen på banen igen. Vi skal bestemt ikke komme i nærheden af hendes ben, fortæller hun pænt. Vi prøver at fortsætte meget stille og roligt og tage en lille bitte tot af gangen, men Karen er fuldstændig oppe og ringe, og det er vidst mere held end forstand at vi ikke fik klippet hud eller fingre af. Hun må have et skud bedøvelse mere - for så MÅ hun da stå stille. Virker det? Niks. Jeg ved ikke helt hvordan, men på en eller anden måde får vi alligevel klippet begge forben næsten i bund. Så går turen til bagbenene. Ingen problemer det første lange stykke, ud over lidt spjæt af og til. Men da jeg når til koden, så tager fanden ved hende, og så losser hun ellers på livet løs, tripper rundt og er lige ved at jokke mig ned et par gange. Dyrlægen prøver så at løfte venstre forben, så hun bliver stående med venstre bagben, mens jeg klipper. Jeg bukker mig ned, aer hende over benet og klipper så en tot, og så får jeg ellers en hov i hovedet. Karen har da ihvertfald ikke balance problemer, at stå på to ben mens man sparker og er voldsomt bedøvet er da en snild sag. Jeg får dog senere klippet det værste hår af i koden. Da vi var færdige med at klippe, hældte dyrlægen en masse jod op i en spand, jeg tager handsker på og skal blande joden op med vand. Klog som jeg er skruer jeg godt op for vandslangen og peger den ned midt i spanden og trykker på "aftrækkeren". Ja, hvor klogt er det så lige. Det sprøjter selvfølgelig op med jod, og rammer selvfølgelig lige i øjet. Av for dælen hvor gjorde det nas. Nå, men jeg kommer mig hurtigt over invalideringen og kæmper bravt videre (   ). Jod opløsningen bliver gnubbet godt og grundigt ind til huden og skal sidde lidt. Jeg tror det er her omkring dyrlægen giver Karen en sprøjte mod skaben, giver de sidste informationer og siger farvel. Karen er stadig vældig påvirket af bedøvelsen og snorker fortsat, mens jeg får vasket jodblandingen af benene og tørret dem. Dog spjætter hun stadig, men det tror jeg mere er reflekser end det er Karen, for hun var godt nok sølle på det tidspunkt. Nå, men hun må jo ikke spise før hun er 100% ude af bedøvelsen. Og når man har fået bedøvelse til hvad man normalt giver en 1,2 tons hest, jo, så tager det lidt tid at vågne igen ;o) Og selvom hun normalt ikke rør halmen, som hun står på, så tør jeg ikke tage chancen og sætte hende i boksen, HVIS hun nu skulle finde på at gumle lidt halm. Jeg tror jeg stod og holdt øje med hende og nussede af og til i 2 1/2 time. Så var Karen så vågen at hun drejede hovedet når der kom lyde, og reagerede når man bad hende gøre noget. Så eftermiddagshøet røg ud af boksen og så kom Karen "i seng". Staldejer har så givet hende høet her til aften, da hun var vågnet helt igen. Nu står den så ellers på massere af behandling. Hun skal have antibiotika hver dag i en meget lang periode, hun skal vaskes grundigt minimum en gang hver dag i lang, lang tid og så skal hun have en sprøjte mod skab af dyrlægen hver 8.-10. dag her i starten. Dyrlægen sagde at det i medicin (uden besøg fra hende og sprøjter og regningen fra idag medregnet) kommer til at koste 100+ kr om dagen. I lang tid. Og der er selvfølgelig ingen garanti for at det virker. Hold fast hvor er jeg dog taknemmelig for at jeg er endt op med de mest fantastiske, støttende, forstående forældre, som poster så mange penge i noget, der for dem ikke er super vigtigt, og ikke bare siger "den slagter vi sgu". De ved hvor meget de betyder for mig, og derfor gør de det uden at blinke. Jeg tror ikke jeg kunne have været meget heldigere. Det blev en lang smøre, hvis i ikke gider læse forstår jeg godt, så kan i bare grine lidt af min skamklippede (sovende) hest som jeg kraftigt overvejer at stille til kåring i DSP  Beklager for eventuelle stavefejl, min hjerne er slået over i survival-mode efter to timers søvn de sidste to nætter og en MEGET lang og bekymringsfuld dag.
og dig, med det i slås med.. Men jeg kan kune sige dette her: Hatten af for dine forældre og STORT skulderklap til dem, at de støtter dig SÅ meget i din kærlighed til Karen, for den er STOR, det er så tydeligt..  Håber at Dr.Dyr og dig får Karens ben pæne igen.. Krydser fingre..  Lad mig sige det på den måde, i mit næste liv, ville jeg gerne være hest hos dig.. 
Hvor er hun bare smuk   og ihh hvor jeg kender skabproblematikken.. suk   det er noget værre l*rt!! held og lykke med at få styr på det  PS Hvor har du købt den sidepull?
Ja så gik tiden sørme igen, uden at jeg fik svaret. Beklager. Det er lige det der med at få proppet det hele ind i kalenderen  Karen har det fantastisk - det bliver bedre og bedre dag for dag, og jeg har ikke set hende klø i 2 uger! Flere af de mellem store sår er blevet meget så pæne, et enkelt er helt væk. De store ligner nogen der er kommet for at blive, men lad os nu se - vi stopper ikke før vi er i mål  Ranunkel: Tusind tak! Ja, de er simpelthen fantastiske, mine forældre - jeg tror simpelthen ikke at jeg kunne have været meget heldigere. De støtter mig i alt, hvis bare de synes det er fornuftigt  Rikke: Tak! Ja, det er noget værre bæ. Den har jeg købt på jo-po.dk - kan dog ikke huske hvad modellen hedder 
VI SØGER UNGE TIL DOKUMENTARSERIE OM ENSOMHED Måske kunne du tænke dig at høre mere, hvis du: Føler dig isoleret fra resten af verden. Det er lang tid siden, du har haft en ven med hjemme. Måske har du prøvet at blive mobbet uden at have nogen at snakke med. Og i det hele taget føler du dig ensom og helt alene. Her på UNITED Production vil vi gerne tale med unge i alderen 12-18 år. Dokumentarserien er en videodagbogsserie til landsdækkende tv omkring unge og ensomhed. Er du interesseret i at være med eller bare i at høre mere, kan du kontakte redaktionen på 
Lige kommet hjem efter en skøn rideferie i Galway i Irland - en 7 dages ekspedition på hesteryg fra skove, søer, bakker og marker til det klippefyldte barske Burren for at ende ved Atlanterhavet.  Vil lige dele nogle billeder fra turen med jer: Ridecenteret, hvor jeg boede de 4 første nætter Udsigten fra huset Første dag i sadlen - udsigt til Shannon floden Her har vi lige haft et lille stop ved et forhistorisk gravsted Vi vender tilbage til ridecenteret for frokost den første dag (resten af dagen bliver vi mødt af back up bilerne, hvor både vi og hestene spiser frokost i det grønne) Vi rider over Public Farmland, hvor de vilde Connemara heste lever frit (beklager at billedet er lidt uskarpt, men de holdt sig på god afstand) Dagen efter møder vi dog en flok af de vilde Connemara heste, som er mere nysgerrige og kommer lidt tættere på Ser masser af ruiner efter forhistoriske keltiske landsbyer Gennem tætte skove, hvor vi nyder nogle virkelig skønne galopstræk Vi krydser Lough Graney (den grå sø) i skøn galop! På vej ind for en velfortjent frokostpause Musik, dans og fodbold på den lokale pub om aftenen Efter 5 dage kommer vi ind i Burren Nationalpark og landskabet ændrer sig drastisk Endnu et forhistorisk keltisk gravsted På vej mod Atlanterhavet Endelig når vi Atlanterhavet - efter 6 dage i sadlen - desværre nåede regnen os samtidig, så jeg kunne ikke rigtig få nogle gode billeder af havet Hestene lastes og køres hjem til en velfortjent uges ferie Den sidste aften, tager vi en taxa ud for at se de famøse Cliffs of Moher Med en helt fantasisk solnedgang - den bedste måde at slutte en ferie på! Oooog lige til sidst: Et billede af min dejlige ganger; Sioarse, som får tjekket sko. Sioarse betyder frihed, hun er et kryds mellem en Irish Hunter og en Connemara. Selvom hun er en noget spinklere model end de fleste af de andre heste, har hun været den helt pefekte hest for mig gennem ugen - sød (dog ikke mod alle heste, hun har sine favoritter og er kun sød mod dem, hvis hun er forrest), fremadgående, meget sensitiv, forsigtig men utrolig sund i hovedet (båret mig uden pjat gennem mægtigt svært terræn, dyb mudder mellem sten og klipper, forbi larmende traktorer, rådyr der pludselig springer foran én på stien - dog måtte vi bede en vandrer om at slå sin paraply ned, for der satte Sioarse dog grænsen!) og har været helt utrolig fornuftig og sikker på benene hele ugen igennem. Savner hende allerede, et helt perfekt match for mig! Var utrolig heldig med vejret, da det kun har regnet tungt 1 dag og støvregnet den sidste halve dag - ellers har det været tørt og lunt med delvis solskin.  Har derover simpelthen fået så god mad hele ugen igennem, at jeg tror at jeg må have taget mindst et par kilo på! Håber at I nyder billederne og tak for at kigge med. Mange hilsner Melina
Jeg har to rideferiesteder på ønskelisten: Canada og Irland. Og du har lige bekræftet mig i, at Irland skal jeg bestemt til! Må jeg spørge hvad turen har stået dig i...?
Hej Camilla, Herligt at du kunne lide billederne - det var også en pragtfuld tur (er stadig helt "høj" af oplevelserne)  Selve ridtet kostede 9.100 kr (højsæson jun til aug i apr/maj og sep/okt koster det 8.435 kr) og inkluderede alle overnatninger (4 på ridecenteret, 1 på B&B og 2 på hotel), ridning (ca. 4-6 timer om dagen, 6 dage) og alle måltider. Flybilletten til Shannon betalte jeg 2.100 kr for og derudover for transport fra/til Shannon lufthavn 545 kr Så brugte jeg ca. 120 euro på drikkevarer (et par øl, ciders og sodavand), souvenirs og drikkepenge (gav 50 euro) Ridecenteret tilbyder også billigere ridt, hvor man "kun" rider halvdags (ca. 2½ time om formiddagen) og bor fast på ridecenteret, de koster for 7 nætter 6.810 og for 5 nætter (hvor man har ikke-ride udflugter om eftermiddagen) kr. 6.920 Så der er flere muligheder, helt efter smag og hvor mange timer man har lyst til at tilbringe i sadlen. Man kan sikkert også spare lidt på flybilletten ved at flyve til Dublin og tage bussen derfra (3 timer kørsel), men er ikke lige helt sikker på prisen, mener dog at bussen koster ca. 35 euro t/r. Håber at det giver en idé om prisniveauet? Mange hilsner Melina
Sikke nogle dejlige billeder  Vi skal afsted til Irland i august, og dine billeder skruede lige op for forventningerne. Irland er et FANTASTISK land - og hvis helbredet tillod det, skulle jeg helt sikkert også prøve rideferie derovre.
Wow, det ser godt nok lækkert ud! Fantastisk natur 
Dejlige billeder   Kommer helt til at savne Irland og den smukke natur!  Boede i et halvt år i den lille landsby Cong, 40 min nord for Galway