hest var også helt umulig med bid på, så jeg gik ud og købte mig et hackamore.. og jeg fik en meget rolig og letridelig hest ud af.. jeg havde så redet ham med rebgrime, et stykke tid, både på tur og på bane..
Det ville være lettest at ride på en hackamore, eller en sidepull. Dertil også meget lettere at starte ridningen på indhegnet område. Flika blev langt mere afslappet på hackamoren, og stopper efter et lille tryk med knæene. Selv efter hun ikke har været redet i en del uger. Det vigtige man skal huske er bare, at sidder man og hiver og slider i bitless, sidepull, hackamore(med enten korte el. lange stænger) ja, eller rebgrime. Så er det giver det præcis samme resultat, som med biddet.
jeg er startet med at træne min i klassisk ridning. fra jorden af. vi bruger en kapsun. og den skal jeg også ride med. hun reagerer fint på kapsunen fra jorden af. så tror også det kommer til at gå når jeg sætte rmig på hende..
Jeg ville også blive utroligt træt af, hvis en part på min hest gik imod mine ønsker - det er direkte fyringsgrund hos mig. Hvis du kan få hende med på ideen, ville jeg forsøge med en sidepull istedet for rebgrime - den minder meget mere om et almindeligt bid at ride med, en rebgrime er meget modsat i drejesignalerne, så det kan have gjort hesten forvirret. Prøv at starte på jorden og stop og drej som du ville gøre hvis du sad på den. Men vær opmærksom på, at en sidepull (og i øvrigt heller ikke andre bidløse, pånær hackamore) ingen "nødbremse" har - hvis hesten vælger at overhøre dit stopsignal, har du ikke noget at forstærke med, og den kan derfor tage magten og løbe afsted med dig, hvis den ikke er trænet korrekt. Derfor er det vigtigt at tage det stille og roligt i skridt og luntetrav i starten. Sidepull:  
hmm. ja du kan jo ikke holde ham vel? for ellers vil jeg starte i skridt før jeg travede... brug stemmen når du sætter ham igang istedet for benene, hav løse tøjler, numindre du vil bruge dem til noget, så burde han ikke stritte imod, selvfølgelig er der nogen der gør det alligevel, så skal du bare rykke i ham, og lave halve parader. Men du er SIKKER på han kan styres i ALLE gangarter med benene og sædet og at han kan med bidet, for det lyder lidt som om han i forvejen er vant til at blive holdt tilbage, så derfor når han endelig ikke bliver det - SÅ fræser han. Jeg skal se det før jeg kan vide det - men det er mit gæt... held og lykke - find evt. en træner til at hjælpe dig med horsemanshippen - og træn fra jorden først med at stoppe bakke osv.
sætter dig op med en rebgrime- skal alle signaler være indlært fra jord- så får du ej problemer- sådant er det ifølge parelli´s system. Lad være med at "lege" med noget som du ej kan magte- det kan i værste fald være farligt både for dig og hest. Leg de 7 lege som du kan finde på net eller find en du kan låne level 1 pakken af( hvor der er alle de ting du skal vide før du sætter dig op), eller få en til at komme og gi dig undervisning. Hvis du vil vide mere om parelli kan du gi mig en PB og jeg skal sende dig link hvor du kan bestille en gratis DVD. MVH Dorthe
Hej Christel Uh ja, hvor jeg kender den fornemmelse. Man vil virkelig gerne gøre det bedste, og så bliver man i tvivl. Og der er såmænd også en del ting, som jeg tidligere har gjort med mine heste, og som jeg absolut ikke have gjort, hvis jeg havde den viden jeg har i dag. Du skriver at din dyrlæge har anbefalet at ride din hest meget dybt for at styrke ryggen, men så har du læst at det kan være farligt at ride den dybt og bag lod. Det sidste har du (heldigvis) misforstået. Hestene må nemlig meget gerne gå dybt, hvis de skal styrke rygmusklerne - de må bare   gå  . Jeg vil anbefale at du ser nogle af de indslag, der er om remonteridning og longering på epona.tv. Jeg synes Kirsten Hansen forklarer det rigtig godt. Jeg var også inde at høre foredraget med Gert Heuscmann om rollkur. Han er meget imod at hesten rides bag lod, det giver spændte og stive rygge og hindrer at hesten kan udvikle korrekt muskulatur. Han var efter min mening meget overbevisende. Pøj, pøj med din friser. KH Nina
Jeg synes Phillipe Karl har rigtig mange gode ting i sin bagage. Jeg er meget for de principper han fremlægger på epona, og hestene er meget mere afslappede end de fleste andre heste, man ser rundt omkring. Det er ikke alt, hvad Phillipe Karl taler for, som jeg er 100% enig i. Men jeg er heller ikke enig med NOGEN om alting, tror jeg  Jeg synes egentlig det bedste er at følge sin egen mavefornemmelse i forhold til hvilken "ridestil", man vælger. Det er jo dig, der skal have det godt hver gang, du har været ude at ride, fordi   er sikker på, at   gør det rigtige for   og   hest  Jeg har valgt en stil, der ligger lidt i samme grøft som Phillipe Karl, men som alligevel er noget helt andet. Afslapning og samspil er mine kodeord (det lyder fint, hva'   ). Men det er i hvert fald enormt vigtigt for mig, at jeg IKKE vil slås med hesten, når jeg er ude at ride.
ingen har jo ret i alt  Og især ikke kun én person  Philippe Karl kan nogle fine ting, og der er andre ting, jeg bestemt ikke er enig med ham i  Men sådan er det. Der er mange måder at træne heste på, og man får som regel noget forskelligt ud af de foskellige metoder  Jeg synes selv, det vigtigste i min ridning er takt og løsgjorhed   Jeg har netop her til aften snakket med Kirsten Hansen, som underviser os, om det  For andre er det vigtigere at kunne komme til at ride svære øvelser, eller at hesten går med næsen i lod (eller bag lod) hele tiden - eller at den kan sparke forbenene langt frem i fri trav  Det er simpelt hen forskelligt, hvad vi hver især finder bedst  Det er også forskelligt hvor meget pres man lægger på hesten fysisk og/eller psykisk   Jeg vil helst have at hesten er glad for at arbjede, dvs. at jeg ikke ret gerne går videre i træningen, når jeg kan mærke at hesten synes det begynder at blive svært. Andre synes at hesten skal arbejde, for ellers 'bliver det jo aldrig til noget'  Men lyt til din hest og find en form, I begge to kan trives under   Man kan jo også have nok så mange gode forbilleder, men som amatør, kan det være svært at udføre deres metoder ordentligt 
Vil da også lige hjælpe lidt. Ang. det med at ride dyb, er dette rigtig godt, bare hesten balacerer sig selv. Den må IKKE gå bag lod, dette giver en falsk følelse af trykhed. Ang det med versade, er det rigtig at du skal presse hesten op ad lagsiden og bøje den om invendige ben, men det er ikke benet den skal bøje sig om. Det er sædet. Derfor skal du, huske at kigge hvor du rider, hvis du kigger ud ogver udvendige skulder. Derved flytter du invendige sædeben, frem og giver plads til at invendige bagben kan gribe længere ind under hesten. og bøje sig om din invendige schenkel... Mvh. Lotte
Asfaloth: Det er ej korrekt at hesten i versade skal presses op af langsiden...! Så hedder det schenkelvigning da man så ikke kan få den korrekte bøgning.. Den metode giver ikke samiling... I versade skal man flytte forparten ind i volten, mens bagbenene skal fortsætte i samme takt og rytme, på hovslaget. Hvordan man så giver de korrekte hjælpere til det er jo individuelt...
Nu kan jeg ikke engang stave mere 
beholde samme takt og rytme i schenkelvigning... 
Hvad mener du, når du skriver at metoden ikke giver samling? Mvh Jannie
Mit indlæg var skrevet lidt hurtigt og jeg fik nok ikke lige forklaret mig ordentligt... Jeg mener heller ikke, at man skal "presse" hesten op af langsiden, som sådan. Men benet skal "hold hesen inde" på langsiden, og skal derfor lægges til, ellers vil det fremskudte indvendige sædeben bare gøre at hesten drejer. Dvs. jeg mener man skal støtte hesten op med benet, så rideretningen bliver op af langsiden, og ikke ind over midten. Man kan så bruge det invendige ben, som holder hesten i den rigtige rideretning, til at samle hesten, ved at aktiverer invedige bagben, med schenklen. Derved mener jeg at det fremskudte invendige sædeben indikerer bøjningen om invendige schenkel. Schenklen, ligges let til hesten for at holde hesten på hovslaget, og kan evt. aktiverer det invendige bagben, for yderligere samling... Hesten skal, efter min mening være redet lige meget op til begge tøjler. Rundingen skal ikke trækkes på tøjlen, men derimod være igennem hele kroppen. Håber du forstår det nu...  Mvh. Lotte
jo, selvfølgelig. Hesten skal altid bibeholde den korrekte takt i alle tre gangarter i ALT hvad den foretager sig.. Jeg mener ikke at hesten bliver samlet af at presser bagparten ind i væggen, for så kan hesten fysisk ikke runde sig korrekt gennem hele kroppen. Korrekt udført versade fra min synsvinkel: Det er også derfor at man ofte starter med at ride en volte først, fordi at det er noget nær samme bøjning.. Her mangler der lidt runding, men man får fornemmelsen af at hesten får   ind (shoulders in, som øvelsen hedder på engelsk): Her er hesten overbøjet, og dette giver ingen samling: Kan ikke lige finde en video hvor at hesten bliver presset ind i barrieren, men det er set og giver INTET andet end en hest som føler sig klemt og begynder at jappe... Min egen hest i versade:  
Jeg bøjer hesten om indvendig ben og udvendig tøjle i versade...
Kan godt forstå du bliver forvirret! Men det er forskelligt hvordan hesten har lært det. Nogen gør det påden ene måde andre på den anden. Og jeg synes faktisk den ene måde kan være lige så god som den anden.
Jeg er selv en af dem som er skiftet fra modernedressur til det som vidst kaldes klassisk. Jeg har aldrig gået op i klassisk dressur og jeg ved heller ikke ret meget om det. Men når man ridder "the epona way" hvis man kan kalde det, det. Så er det vidst det som det er... indrømmet at jeg er ved at finde nogle bøger om klassisk ridning som jeg vil læse. Det vil jeg så blande med Mclean, kirsten, susan og gøre det Camillask.... Blande det min erfaring, og den inspiration jeg får fra hest og rytter. Jeg suger alt til mig fra Epona. Jeg har set de fleste afsnit, ca 2-3 gange enkelte har jeg set flere gange og nogle op til 7 gange. Tror jeg vidst jeg nærmere mig... Jeg har bla ikke kunne finde en kvalificeret underviser som kunne undervise mig fordi metoderne jeg har fået her ikke blvier brugt ret mange steder. Så jeg må "nøjes" med epona.... Efter jeg har lært en masse nyt har jeg taget min ridning til revurdering og søgt efter en underviser. bla imellem udannede beridder. Men jeg har stadig ikke kunne finde en udannet beridder som red hesten på en skånsom måde uden indspædning og krøller. Jeg må prøve mig frem, og tale med mere erfarne personer og optage video som jeg så må få hjælp og kritik igennem. Men ja jeg sandede at det jeg hidtil har lært ikke kunne stemme overens med det nye og bedre jeg lærte... Så det er skrottet...
er fine nok, men det er jo ikke hestens bøjning alene, der gør det rigtigt eller forkert. Det er egentlig i højere grad takten, hestens indundergriben (her tænkes, som altid, i støttefasen - altså når bagbenene er i jorden og udfører et arbejde og bærer vægt), og så den sporing hesten får. Plus, naturligvis, at hesten skal være klar til øvelsen. Man kan jo ikke ride versader, før hesten er klar til det, og det er måske nok i virkeligheden problemet i videoerne... Som det forsøges vist på den første video (my-horse), så skal hesten bevæge sig på 3 spor. Og hellere en anelse mindre vinkel på bevægelsesretningen end en for stor vinkel, som der er på videoen. Men den større vinkel får det jo så til at se ud som om det indvendige bagben træder pænt ind foran det udvendige bagben... Selv om det   ville gøre det i samme grad, hvis vinklen havde været rigtig. Korrekt versade - aaaarh... Så ville hesten også have næseryggen i eller foran lod - og hovedet ville ikke være på sned. Her er et bedre billede - det er fra "fordringer i dressur":   Mere bøjning skal hesten sådan set ikke have... Her kan man faktisk se, at rytteren gør som Philippe Karl foreskriver. Ikke perfekt, men tættere på. Men for at komme tilbage til sagen, så er jeg nu også uenig i, at sædet skaber hestens bøjning. Det er hesten selv, der skaber bøjningen - ud fra de bevægelser, hesten laver på det spor, den bevæger sig på... At mit sæde så har indflydelse på disse ting, og at det derfor indirekte er mit sæde, der gør, at der skabes en bøjning, er en anden snak. For mig er forskellen stor, men jeg ved godt, at det er petitesser og fluekn8pperi. Jeg har også altid brugt det indvendige ben sideførende - dvs hesten skal vige for presset, men jeg har også opdaget, at hesten udfører versaden meget nemmere, hvis man lægger vægten en anelse i bevægelsesretningen. Hvis forparten er ført indenfor hovslaget først, kan jeg simpelthen ikke se, hvordan det indvendige ben pludselig presser hesten op ad barrieren? Men hvad ved jeg? Ja, jeg ved da i hvert fald at vi er ude på et sidespor 
Det udstråler sgu da ro og overskud. og se lige hvor lige den er i sin bringemuskulatur... Man skal bare vælge Gsism og gøre det der nu virker for en, for man kan ikke både ville lette hesten i den side den bevæger sig til og så samtidig ville sidde ned i den side... Men så er vi tilbage ved min teori om det kære drej og om hvorvidt man sidder til den ene eller anden side og årsag/virkning    Jeg har også altid lært at dreje hesten indenfor hovslag, få en runding om indvendige lår (kommer jo automatisk, når man drejer ind) og så bruge schenklen til at føre sidelæns...
Ja idag skete det, jeg faldt af min lille treårs!  Det skal lige siges at der hverken skete noget med mig eller hesten! Vi var ude og skridte en tur (da jeg har en fjollet ide om at han skal vænnes til belastning af senerne igen inden vi tager fat på "rigtig" ridning efter nytår) og det går rigtig godt, indtil vi pludselig når til en vandpyt. (jeg rider af princip altid igennem vandpytter, fordi jeg synes jeg skal bestemme hvor vi rider hen) Men lige pludselig er den her vandpyt riiiiigtig farlig og jeg tænker "aaaarh basse, vi har lige redet igennem en!" Han stiller sig op foran vandpytten og tripper hele vejen rundt men vil ikke gå igennem... Jeg får ham ind under hjælperne og presser ham lidt fremad, pludselig hoppper han til siden og tilbage, jeg kommer ud af balance og da jeg "lander" i sadlen igen er der bare ingen støtte til mit venstre ben så jeg glider ned på siden, hesten begynder at dreje rundt for at se hvad jeg dog laver der og jeg dumper tilsidst ned på rumpen. (tja den tungeste ende lader vel altid først   ) hesten bliver forskrækket og hopper til siden da jeg lander og får revet sig løs. Ophidselsen varer dog ikke længere end ca. to skridt hvorefter han finder ud af at han står på græs.... guffe, guffe, guffe... Jeg rejser mig og går hen til ham, da ser jeg at trensen er gået i stykker, men jeg tænker "op igen lille ven" og samler trensen og stiger op (dette tager hesten i øvrigt super pænt, selvom det egentlig er første gang jeg stiger op fra jorden nu jeg tænker over det!)  Der finder jeg ud af at min venstre sikkerhedsbøjle har givet sig i siden og min fod kan derfor ikke længere hvile i bøjlen, men skøjter ud af bøjlen hele tiden... Det er nok derfor jeg lige var nede og bide i græsset! Men op kom jeg og vi red igennem vandpytten og skridtede hjem og alt i alt er jeg faktisk lidt stolt af min lille hest fordi han trods alt, tog det meget pænt!  Jeg havde nok lidt for travlt med at få ham igennem vandpytten i første omgang, men der skete heldigvis ingenting og så har jeg lært til en anden gang, at man ikke har travlt når man rider unghest  Og er blevet endnu mere glad for hans dejlige sind, selvom han var oppe og køre gik der 5 sek så var han nede igen og stod pænt stille mens jeg hoppede op! Har i nogen historier fra da i faldt af jeres hest første gang? Mvh Signe
Hehe, ja sådan går det når man bliver stædig!   Men det lyder som om du har alle tiders unghest! Ja, jeg har det med at falde af på besynderlige måder! og ja, jeg har efterhånden smadret 3 trenser. En blev helt smadret, en sprang tøjlerne, og en sprang kindstykkerne. Så den jeg har nu er samlet af hovedtøjet fra den ene og tøjlerne fra den anden! Nå, men den første gang på min egen hest var ikke en af de mest besynderlige, men utrolig dumt! Jeg havde taget min hest på gåtur i skoven bare i ført grime og træktog, der var lige et let lag sne i skovbunden=det var pisse glat! Jeg kommer så til en lille forhøjning og tænker :"jeg hopper da lige op på hende og rider hjem" God idé Rikke, hesten danser rundt og er noget utryk ved at være helt alene på tur (hun har haft lang pause på det tidspunkt). Endelig får jeg mig da kastet på ryggen. Hesten går stærkt fremad og jeg må holde et vist pres på grimen for at holde hende i trav. Og ja så er det sådan at der pludselig er en lille bunke grene længere fremme på stien. Katinka er den fødte skovhest moser og tramper gennem alt, så jeg tænker at hun bare træder på grenene, men nej! den lille runde dame vælger at tage et par travtrin og springe over. Og ja, jeg glider lige så stille af og lander i skovbunden. Heldigvis rammer hun mig ikke og jeg lander blødt  Puh, hvor har jeg lavet mange dumme ting 
Første gang jeg ville ridde selv på tur på Regan, var ingen størrer succes.. Vi havde været ude sammen med en anden før, og da jeg var ude og se ham første gang kunne hende der solgte ham sagtens ridde ud, så jeg tænkte no problemo! NUJ hvor blev jeg kloger.. Vi ridder ud af ridebanen, så vidt så godt.. Kommer ud på grusvejen, og ridder hen langs ridebanen, stadig godt.. Så skal vi forbi Cinderella, et stk. avlshoppe der reagerer voldsomt på den anden vallak i vores lille stald.. Jeg prøver så at presse ham til at gå forbi Cindes indhegning, men nej, de hidser hinanden voldsomt op og så går det elleres terrængående hen over en sten, en lille høj og så igennem et ståltrådshegn uden strøm, men nok til en vild panik galop inde på Sussi's fold.. Flot.. På det tidspunkt sidder jeg der så bare og tænker "@!#$.. nu går vi igennem hegnet med strøm i", men jeg undervuderede ham.. Han huskede godt at der var strøm i, så han ændrede brat retning, mens jeg fortsatte ligeud  Ramte da heldigvis ikke hegnet selvom min sidste tanke inden jorden er "nu får jeg stød" De 2 gange jeg indtil vider er fløjet af Regan har jeg "heldigvis" landet i et slags "rullefald" så, tak til taekwondo træning for sikker landing! P.s jeg er stadig nybegynder, så ja, jeg drætter nemt af   selv af en sofahest som min
det kan fint virke både at bruge sideførende hjælp (der vist i øvrigt også gør, at man trækker lænden an i dén side, synes jeg at have mærket mig frem til) og lægge vægten - det gør rytteren på illustrationen da også 
bare to forskellige signaler, der kan betyde det samme? Nogle af de signaler vi bruger til hesten, kan så samtidig have en hjælpende virkning - men det har de jo kun, hvis rytteren er ret skrap til dem  Degang jeg red sidebevægelser   eksperimenterede jeg ind i mellem lidt med forskellige måder at gøre det på (jeg eksperimenterede en del, bl.a. med løse tøjler   ). Den med at skubbe indvendige sædeben fremad var helt god, men den med at flytte vægten i bevægelsesretningen kunne også udmærket bruges. Endda på samme hest  Men pisk og sporer kunne også begge bruges på samme hest - måske er det lidt det samme? 
du læser ikke hvad jeg skriver... Men tjo Nina, man kan så bare ikke gøre begge dele samtidig. Det var nok mest det jeg mente... Man kan jo ikke sidde ned til højre, samtidig med at man lettet højre balle... Det er altså fysisk umuligt, medmindre i har en ret speciel fysik 
naturligvis ikke samtidig  Og heller ikke gerne hver anden dag det ene osv 
Gsims - er det Bjarne Nielsen i sine unge dage? Det kunne godt ligne ham lidt...
udtale mig om  Det er denne rytter, der rider på næsten alle illustrationerne i hæftet i hvert fald.
Efter jeg havde læst denne tråd prøvede jeg også det med vægten i bevægelsesretningen ved versader på min egen hest. Det var svært for mig for jeg er vant til at ha vægten på indvendig, men jeg kunne godt mærke at hvis jeg fik vægt på udvendig i stedet blev det meget nemmere for Mondea at lave en versade, jeg skulle stort set ikke bruge indvendigt ben. Nu har jeg så lige siddet og set indslaget på epona og det gir mening det han siger. Men jeg blev så lige lidt forvirret til sidst hvor han begynder at snakke om travers osv. Han siger:  øjre  Men hvad mener han helt præcist med det? Jeg har lagt mærke til at han ind i mellem forklarer hvordan man traditionelt vil gøre og så siger han bagefter at det kan hesten ikke og det er vel også det han gør i det sidste afsnit. Men jeg troede altså lige jeg havde regnet ud at når man skifter fra versade til travers så flytter man vægten fra udvendigt til indvendigt sædeben iht det han siger om at man har vægten i den retning hesten bevæger sig. Men er det rigtigt forstået?? Eller er der noget jeg har misset?? Jeg må prøve det af senere når jeg skal ride.. Men hvad siger I?
Jeg forstår PKs snak om altid at sidde til samme side som hesten er bøjet på samme måde som dig, Karin   Som et eksempel på, hvorfor det ikke giver mening at forsøge at bøje hesten om indvendige ben/sædeben, fordi man da i visse øvelser vil være nødt til at sidde modsat bevægelsesretningen. I stedet vil han gerne have, at man konsekvent sidder til samme side, som hesten skal bevæge sig, og flytter skuldrene mellem sine tøjler. Jeg har ikke selv afprøvet teknikken, men har diskuteret den med Gerd Heuschmann, som nu også er gået over til at ride sidebevægelser a'la Karl. Mvh Julie
Så det vil altså sige at hvis jeg nu rider rundt på højre volte og vil ride en travers så skal jeg ha min vægt til højre. Har stadig ikke prøvet det af og det er lidt svært når man bare skal tænke sig til det. Men altså vægten til højre, flytte skulderen for udvendig tøjle og bøje for indvendig tøjle eller hvad man nu siger. Er der ikke også en der vil forklare mig hvorfor Phillipe Karl siger at man ikke kan bøje hesten om sit indvendige ben? jeg skulle prøve at forklare det til Maria og det kunne jeg ikke.
for det første er hesten vel ikke bøjet i en versade, kun stillet???? eller har jeg ikke hørt efter. nilaus: nå jeg ser de bilede vil jeg umidelbat mene at versaden er for åben, i forhold til det billede der kommer sener, samt at hesten holder hovdet på sned, hved ikke om det er bildet der snyder, dejlig hest. jeg mener at der er så mange meninger om hvad der er rigtigt og forkert, og når nogle ad verdens "bedste" rytter rider r...... staves, så er det godt nok svært at finde den "rigtige" ride måde, for mig er det vigtigeste at for mig og min hest så skal det virke, samt at vi har ro og harmoni i det daglige arbejde. jeg sider i hvertfald på indvendig i versaden "tror jeg" og altid til den side hesten er stillet eller bøjet
vidioerne, han mod siger sig selv lidt da hesten skal have "3" bender ses gentagende gange alle 4, hvad der også kan skyldes vinklen
jeg tror netop, at problemet med stilling og bøjning i versaden forvirrer begreberne lidt. Men jo, hesten ér bøjet i en versade; ellers kan den ikke udføre øvelsen. Men mange gør netop   dét, at de fører skulderen indenfor hovslaget; de bøjer hesten og lægger sideførende hjælp; og så lægger man bare nok sideførende hjælp og bøjer hesten nok til, at skulderen kommer nok indenfor hovslaget. På den måde forstyrrer man hestens balance og får den til at bevæge sig i den rigtige retning. Det giver taktproblemer og giver netop ikke øget indundergriben. Jo, bagbenene føres længere ind under hesten, mens de er i luften; men de sættes faktisk længere bagude i forhold til hestens krop, end før man begyndte... Men det opdager man sjældent selv; jeg taler af erfaring  Gør man sådan, kan man for så vidt sidde næsten som man lyster, tror jeg - for hesten vil næsten altid forbøje sig ved skuldrene. Det hedder sig jo, at det er en fejl, når hesten bøjer sig mere i halsen end den gør i resten af kroppen - og eftersom selve hestekroppen ikke er specielt bøjelig, så   halsen heller ikke bøjes ret meget. Men det er en meget udbredt fejl i versader; og det er ikke alle dommere der ser det 
udførelse af versaden forgår det ca sådan, hesten er stillet rundt i hjørnet, eller i vendingen op at midten, jeg holder den så stillet lidt længer end normalt, og i det den har benene på 3 spor, trækker jeg lænden an, støtter op med det indvendige ben/ sædeben, " mere samlige lidt mere pres" og møder den med en halv parade i den udvendig. derfor vil jeg være tilbøjeligt til at sige den er stillet i nakken og bøjet rundt om indvendigeben? jeg har forsøgt at beskrive hvordan jeg gør det, men tæker egentligt ikke over hvordan jeg udfører en øvelse, det er "bare" noget jeg gør. jeg har forsøgt at lede på drf hjemme side, de havede engang nogle gode tegninger.
er hesten jo netop bøjet, ikke bare stillet. Og man kan godt sige, at hesten er bøjet rundt om indvendige ben - men bruger man det indvendige ben til at bøje hesten med? Det er det, der er humlen... Du skriver, at du holder hesten stillet længere end normalt - mener du ikke, at du drejer den lidt mere? Ellers ville benene vel ikke komme på tre spor?
ret jeg bøjer den nok lidt mere, og nej jeg tror ikke at bruger benet som sådan, til andet end at aktiver bagbenen, så jeg bøjer vel ikke for benet men jeg trykker nok mere med indvendige hofte/sædeben. men udført lignede den den børge lave på dit indsatte billede. puha det bliver svar at skal starte for fra, så skal man til at tænke hvorfor dit og hvorfor dat
Mit signal til versade er vidst meget lig P. Karls. Stilning til indvendig, sideførende tøjle på udvendig og vægt til udvendig. På denne måde bruger jeg ingen kræfter overhovedet og hesten slipper for sideførende ben. Travers er så: stilning til indvendig, let anholdende og sideførende indvendig tøjle, vægt til indvendig. Lægges udvendig sideførende tøjle til, drejes hesten, eller ledes ind i en pirouette. Renvers er samme procedure som travers, bare med indvendig side vendt mod barrieren... Håber det gav mening. Jeg tilslutter mig logikken i at hesten   skal bevæge sig i retning af vægthjælpen, og ikke "bevæge sig i retning af vægthjælpen for det meste, bare ikke i versaden..." Det er jo lige til at forvirre kræet. Ved altid at have vægten i bevægelsesretningen, letter man arbejdet for sig selv, da hesten har meget lettere ved at forstå signalet, når det ikke er i modstrid med alt hvad den tidligere har lært. Rikke
Jeg har redet ved en tysk træner, som er uddannet ved Philippe Karl, og aldrig har min hest været så smidig, afstresset, og nem at arbejde med. Mit forslag må være, at du lærer det hos en træner, som kan principperne. Når man skifter "metode" f.x. fra alm. dressur til Philippe Karl eller andre, handler det typisk om, at rytteren skal aflæres og indlæres, for at få det optimale ud af sin ridning. Hesten har derimod ofte nemt ved det, da de fleste klassiske "metoder" ligger tæt op af hestens naturlige bevægemønster.
tyske træner du omtaler er Berenth? Arbejder efter lethedens principper.
Christian Behrens.
Jeg kan også nu se Epona TV, men jeg kan ikke rigtig finde ud af hvad dag og hvad tid det kommer. Nogen der kan hjælpe??
epona.tv når som helst  Det er bare at gå ind på   og logge sig ind 
Hej Sara, Det er rigtigt, som Nina siger, at du kan se epona.tv når som helst du har lyst   Bare du er logget ind. Hvis du får nogle problemer, skriver du bare til  , og så får du hjælp med det samme. Redaktionen består jo af hesteejere, som selv står for deres stalde, så mon ikke der endda er nogen på linien nytårs aften  Mvh Julie
He he he julie så du er også på nettet her nytårsaften  ) Så er jeg da ikke helt alene om at holde en meget kedlige nytårsaften 
for en meget interessant tråd. >>>man kan godt sige, at   ben - men   med? Det er det, der er humlen...<<< TAK for en god forklaring og kort oprids af problemstillingen, det tog mig noget tid at komme frem til samme problemstilling da jeg læste de første indlæg   . men sådan som du skriver det er det jo logik for burhøns (og sådan jeg også har lært det/bruger det)   Synes i øvrigt det er meget oplysende at læse hvorledes mange øvelser kan(bør, alt efter hvad man går ind for) udføres for vægten og ikke sideførende schenkel - for det er faktisk sådan JEG har lært det af min hest - før jeg fik Davina havde jeg slet ikke samme fokus på vægten - for jeg vidste ikke bedre  Ligeledes rider jeg nu primært for   og vægt + sæde mod tidligere primært schenkel/sæde - og bruger kun schenklen meget "sjældent" og støttende - for hvorfor bruge schenklen når jeg "bare" kan sidde og bruge lårene og det virker bedre  Det er skønt når man får en hest der "helt selv" kan lære en sådan nogle ting   og godt man bliver klogere  Hvad geografiske områder dømmer du iøvrigt hovedsageligt i? jeg ville ønske der var flere dommere som dig   . Sjovt - af samme grund har jeg heller ikke haft undervisere på - dem jeg har kunne finde nær mig(har ikke mulighed for at køre) eller der har kunnet komme ud har ligget SÅ langt fra mine principper mht ridningen.hvor jeg jo meget af vejen hvert fald er enig med dig - jeg HAR bare blandet diverse og gjort det Xoco'sk 
for kompliment. Jeg bor lidt sydligt i distrikt 14, så jeg kommer ind imellem også i 11/13 og 12. Men det er ikke alle, der er lige begejstrede for mine bedømmelser, så man skal nok prøve det, før man kan udtale sig om dén side af mig     .
men er det ikke fordi de som regel bare ikke kan tåle kritik og at høre de IKKE rider som verdensmestre?   Jeg synes at have set en tendens til at dommeren er dåååååm når denne endelig dømmer nogenlunde fair og korrekt selvom hesten gik bag lod uden ryg/ben aktion etc  fx blev Davina dømt lavest i sommers selvom hun faktisk var den eneste med selvbæring,bagbens aktion, takt og næsen foran lod som kræves i en LC og jo indrømmet hun var måske stillet LIDT for højt til en LC og kom få gange i lod - og Louise min part kom til at ride letridning 2 skridt,Davina kiggede lidt og det skal trække ned - men alligevel synes nu 14% forskel fra en vinderhest der går helt i modstrid med kritikken er meget - der er langt op til de 68% der vandt i så tilfælde  - men dommeren har jo ikke været dååååm - hun har helt sikkert blot dømt som dommere flest har lært det/dømmer - dvs at en korrekt redet hest går med snotten bag lod på forparten og bider sig selv i bringen mens bagparten hænger i den anden ende af ridebanen og rytteren har 300 kg hest i hånden (ja overdrivelse fremmer forståelse)  Men skidt - hun gjorde det super godt og var især på opvarmning en stjerne - så skidt med %'erne på banen  Jeg har faktisk selv leget med tanken om dressur-dommer uddannelsen - men jeg tror ikke at nogle ville ride ved mig(udover "kliken" herinde på HN ha ha) 
gode dommere, som dømmer korrekt, desto bedre     Så kom du bare igang 
det er rigtigt - men det er jo ikke sjovt at være dommer hvis ingen klubber vil bruge én fordi rytterne klager over at hesten "pludselig" ikke må gå bag lod mere  Men jeg håber da også på at få taget mig sammen til at gøre lidt ved planen her i 2009 
alle klubber, der er så påvirkelige; det er vist mest når vi når på distriktsplan og højere, at man lytter efter og retter sig efter, hvad de "dygtigste" ryttere siger. Og det er jo ikke dér, man starter  Jeg synes generelt folk (dommerne) til kurserne er begyndt at stille kritiske spørgsmål til, hvordan det kan være, at toprytternes heste går så meget bag lod og får høje procenter alligevel. At instruktørerne så nogle gange får svaret utilfredsstillende på dét, er en anden sag... 
omkring versader mm.: -Sædebenet bruges i den side hesten skal bøjes til. -Schenklen bruges i den side hvor hestens indundergribende ben er. -Vægten lægges i bevægelsesretningen. -Tøjlerne bruges til at flytte forparten. Mvh, Mette (det kan være at jeg er totalt bagefter i den debat, jeg har kun læst omkring halvdelen af tråden. Ville bare stille det lidt enkelt op.) 
godt med en tråd som sætter nogle ting på plads som jeg har tumlet med næsten siden Dag1 - så blev der lige frigjort lidt ressourcer mellem ørene til andre (riderelaterede) ting  Men tilbage til forvirringen - hvor er førnævnte Christian Behrens blevet af, havde han ikke noget undervisning i sønderjylland? (Jeg kunne godt snart tænke mig at lære at ride, jo)
Jeg tror han er holdt op med at undervise i sønderjylland og kun er i tyskland nu. Han havde engang en hjemmeside, men jeg har prøvet at lave en meget hurtig søg og kunne ikke finde nogen. Jeg ved hende med highlandponyerne herindefra red hos ham.
Min store vallak (som jeg elsker højt) på knap 6 år, er desværre en kæmpe gadedreng. Han har ikke det der ligner respekt for mig (her mener jeg ikke han skal frygte mig, men bare være mindre "kold").. Han er bestemt ikke ondsindet, men han er meget ligeglad på rigtig mange områder. Hvis han bider mig så tager han fat og slipper absolut ikke igen før jeg er bidt til blods. Hvis han lige vil have noget hø, så vader han ind i mig som det passer ham og han er lidt ligeglad med om han maser mig.. Sådan nogle ganske almindelige ting som at strigle kan være et mareridt.. Jeg indrømmer blankt at jeg nok har været for eftergivende (jeg har haft ham fra føl) og jeg ved udemærket godt at det er min egen skyld han er blevet som han er.. Nu har jeg gået skadet i en længere periode og har fået grublet en masse ting igennem.. Hvad vil jeg med den her hest? Og svaret er: Jeg vil bare gerne have en ven som jeg kan ride ture i skoven på, en ven jeg kan hygge med og lære tricks og have det sjovt med.. Så nu mangler jeg nogle helt basale øvelser der genopretter den manglende respekt/tillid. Øvelser jeg kan bruge i den daglige sorginering af ham.. Tak..
Jeg har lige købt mig et HS bid mere. Bruger ikke andet end sprenger bid. Synes de ligger så fint i hestenes mund. Jeg har så i nogen uger redet med et ganske almindeligt muffebid på en af mine arabere. Og fik noget mere accept og sug på tøjlen. Og da jeg ikke kunne få "andet" end dynamicbiddet da jeg var ude at handle nyt udstyr så blev det altså det.... Så kom med det... Hva er jeres erfaringer med det ?  det er slet ikek afprøvet endnu - vil gerne høre lidt erfaringer om det. Selvom jeg har læst lidt om det 
Jeg er super glad for mit ! Bruger også kun Sprenger til mine heste , forstå slet ikke folk bruger andet 
rider kun med sprenger har dynamicen og kk ultra og de ligger perfekt og dynamicen er super at ride med..
tråden. Håber det er ok? Hvilke HS bid vil I så anbefale til en araber, som går lidt hårdt på hånden når man er i skoven bla.? Jeg overvejer Dynamic, men hvad er egentlig bedst at bruge - et to-delt eller et tre-delt bid? Hilsen lene
min den gamle hest var vældig hård i munden men begyndte at slappe af på et 3 delt og var nemmere at arbejde med den havde gåët på 2 delt hele livet...
Må man longere en plag med kapsun? Har ryggen godt af det i en sådan voksealder?
Nå, men så må jeg kunne grave ham frem et sted ... tyskland er jo ikke større end ... øhhhh. Pokkers. Nå lidt hårdt arbejde og lidt held, så går det vel alligevel.
Ja - præcis Danielle
Jeg red også hos ham, samtidig med Danielle. Christian flyttede til Tyskland, og underviser ikke i DK længere, men kommer af og til og giver opvisning. Jeg har forsøgt, at spore ham via et tysk heste-net, men uden held, da han er den eneste, som har kunne gøre det rigtige for min hest. Jeg har så overvejet, at prøve Ute Lehmann eller hende her 
Tillid er betegnelsen for, at man ikke tror, der sker noget ondt i en persons nærhed og i menneskelige relationer, at man tror på, hvad personen siger. Jeg synes ikke, det lyder som om hesten mangler tillid til dig. Men han mangler bestemt opdragelse og så vil jeg gerne vide, hvorfor han bider dig? At han går hen over dig, og ikke stopper når du beder om det kan du træne. Det er lettest at træne fra de er unge, men det kan trænes. Her tror jeg, at du hjælpes bedst af Andrew McLeans bog, eller at du får noget undervisning i at sætte grænser af en kompetent person. Alt den snak om lederskab er noget overdreven, hesten tror ikke, du er en hest, og at opdrage ham, så han ikke er farlig tager tid. Det er bedst at starte et så sikkert sted som i boksen (med mindre han er aggressiv overfor dig derinde. Her starter du med at flytte rundt på ham med moderat ubehag. I starten flytter du ham primært væk fra dig selv, og ubehaget skal ophøre så snart han flyter sig. Du må gerne bruge en pisk til hjælp. Ikke til at banke ham med, men til at understrege at du mener det. Derefter kan du udvide til staldgangen og senere til ridebane og ridehus. Samme træning foregår fra ryggen. Efterhånden som det går bedre, kan du søge større udfordringer, fx. ride ud i terrænet. Alt foregår gradvist efterhånden som du er klar til det. Nye ting foregår i små steps. Når han bliver noget nemmere er det en god ide også at begynde at belønne ham for det gode, han gør. Dels for at ændre din egen indstilling til ham og dels for, at han skal kunne lide træningen. Men først skal han lære at flytte sig for dig, det andet er alt for farligt. God arbejdslyst.
Jeg vil også anbefale Mcleans bog. (kan lånes på bib) Jeg vil mene at du skal lære ham at flytte sig for dig. Lær ham at gå frem for dit signal. Lær ham at stå for dit signal og lær ham at bakke for signal. I starten kan det være en ide at have pisken med til at tappe med. Da mine skulle til at på stald, kunne jeg godt mærke at jeg havde forsømt træningen med min hingsteplag. Han masede også fremad og kunne også finde på at bide lidt. Jeg tog rebgrimen med og når han masede skulle han stoppe og gerne bakke et par skridt. Jeg brugte rebgrimen da den giver et skarpere signal end en alm. grime. Jeg giver dog altid et lille signal som hesten kan svare på før der eskaleres. Når han bed skulle han også stoppe og bakke. I dag har jeg en plag der er holdt op med at bide og venter på mig. Han kan stadig have travlt til tider men her stopper jeg ham og står lidt inden vi går frem. Han er også holdt op med at tage fat i grimen når han skal have den på:) Du kan evt. også se om konfliktadfærd her: Jeg håber du får løst det, så du kan få en masse kvalitetstid med din hest:)
synes jeg nu ikke umiddelbart, det lyder til hesten udviser - tvært imod, så har han da helt styr på sin position og rolle...  Men bortset fra det, så er det netop konsekvent træning med henblik på at få stoppet hans noget upraktiske opfattelse af verdensordenen, der må være vejen frem - og her tror jeg afgjort også, McLeans vil være et vældig godt redskab. Bedre sent end aldrig; du har jo selv erkendt, at det er din egen "skyld" at han opfører sig, som han gør - og det er et rigtigt godt udgangspunkt, for ens   fejl kan man jo nemt ændre på.... Tina MJ - jeg ville være betænkelig ved at starte "flyt dig når jeg siger det" træningen på et så begrænset område som boksen. Det kan da være noget af en pille at sluge for en hest, der åbenbart har haft sin egen opfattelse af magtbalancen i snart 6 år, og er det så ikke lidt satset at starte på et meget begrænset areal - trådstarter skriver jo, at han ikke går af vejen for at mase hende? Dorte
Det er ikke meningen at træningen skal være voldsom. Hvis man giver sig til at kæmpe med en hest som ham her, der allerede er rigtig god til at kæmpe, så får man masser af modstand tilbage. I så fald er boksen et dårligt sted, men det er alle andre steder også. Jeg lader altid være med at slås med sådan en, men beder den bare med et ganske let og fint tryk om at flytte sig bare en cm. og derefter holder jeg straks op med at trykke. Når den så har forstået denne indledende træning, så beder jeg den om at flytte sig bare en anelse mere. På den måde har jeg elimineret modstand hos mange heste, der virkelig kunne kæmpe. Det er ofte først, når man selv bliver for voldsom, at det bliver farligt. Men selvfølgelig skal man tænke sig om. Hvis man ved, at hesten er farlig i boksen, så er det selvfølgelig ikke stedet - men ridebanen er det som regel heller ikke til den helt indledende træning. Jeg har erfaring for, at boksen ofte er et godt sted, fordi der ikke er mange fristelser at gå efter, og fordi hesten ikke har erfaring for, at der kæmpes med den dér. Jeg har også erfaring for, at mange heste er rolige og trygge lige udenfor leddet til folden (når de andre heste er i folden altså) så det kan være et alternativ. Men i hvert fald: Lad være med at slås og blive voldsom, det gør kun ondt værre.
Tina! Nej, jeg havde nu heller ikke forestillet mig, at du ville være fortaler for "voldsomme" træningsmetoder; jeg ville bare selv være lidt betænkelig ved overhovedet at træne i en boks, med en hest der - som jeg læser det - slet ikke opfatter mennesker som noget, man tager hensyn til. Efter beskrivelsen bider han for at   og såvel maser som vader ind i ejeren; sådan en hest ville jeg stadig foretrække at kunne komme   fra, hvis han besluttede sig for, at han ikke gad den nye leg længere. Jeg kan godt se, at en ridebane heller ikke nødvendigvis er ideel, men jeg ville selv føle mig mere sikker der...  Dorte
Tina og Dorte - tak for jeres svar.. Hvorfor bider han mig? Han bider ikke fordi han er "ond" han bider fordi han er i alt og alle - hvis ikke lige han gider at stå stille så bider han i mig - begge mine tommelfingre er skadet fordi han har bidt dem til blods.. Han er ikke agressiv, og han viger for tryg (for det meste) medmindre han f.eks kan se en høballe så stormer han ind i mig og begynder at æde af høballen. han er hverken agressiv eller voldsom - han er nærmere "kold" eller "ligeglad" - jeg har tidligere arbejdet en del med bagpartsvendinger og vig for tryg osv. Og han kan sagtens gøre disse ting, hvis ikke lige der er mad i nærheden. Eksempel 1: Jeg går med ham i grime og tov og hesten finder på den vil hellere æde græs - så kan jeg hive alt det jeg overhovedet magter men hesten er kold i r*ven. Får jeg så endelig dyret hevet op så kan han finde på at skubbe til mig for at komme til at græsse videre. Eller han kan finde på at vende rumpen til og hive så jeg ikke kan holde ham. Eksempel 2: Jeg står med ham på staldgangen (her kan han stå uden at være i tov, blot med tovet fra grimen og over halsen). Ser han en balle hø så stormer han derhen og kommer jeg i mellem så flytter han sig ikke. Han er super nem at ride på (dog er han et mareridt at komme på nakken af), rent ridemæssigt er an sindssygt flink og en drøm at ride på..
ja jeg kan kun tilslutte mig at du skal kontakte susan fra Blue Berry Hill. Jeg har også en stor unghest (som jeg lige har haft med til kursus) og da jeg var med på kursus første gang på BBH gik det op for mig hvad jeg havde "gang i" men min (nu kæmpe) babyhest-ikke at hun er ond eller bider men hun kan være voldsom og ikke høre efter når der er noget anden som hun syntes er mere vigtigt. Det føler jeg nu jeg har fået MEGET mere styr på!!! Louise
Jeg har det sådan med ridebaner, at hvis jeg har med et møvehoved at gøre, der tilmed har tendens til bukkespring eller anden vil adfærd, så vil jeg ikke være tæt på den på ridebanen. I så fald vil jeg lukke hesten inde i en mindre indhegning, "bevæbne" mig med en longepisk (reb kan bruges efter smag og håndelag) og så vil jeg på sikker afstand lære dyret at flytte sig. Det handler IKKE om, at hesten skal fare rundt som en vild, den skal bare flytte sig fremad, når jeg kommer bagfra, helst skal det hele foregå i skridt. Når man kan flytte hesten bagfra, så kan man også give sig til at blokere den forfra (når den IKKE har fart på, og pas på hjørnerne). På den måde kan man på sikker afstand lære dyret noget om at flytte sig, når man har brug for det. Denne metode er også anvendelig til heste, der har det med at bukke og stejle alt for tæt på én på folden. Dette hjælper betragteligt på de heste, der er alt for grove eller vilde tæt på én, og er den helt gal, så kan man endda opholde sig på den modsatte side af hegne ift. hesten indtil man tror på, at man KAN flytte på den. Dernæst vil de ofte være meget nemmere at træne på ridebanen, men øvelsen er unødvendig på de fleste heste, men god til brushovederne. Læg mærke til, at det IKKE er join-up, det skal helst foregå i skridt, og har udelukkende til formål at lære hesten, at den skal flytte sig når man beder den om det, og at man kan holde passende afstand imens. Hvis man har en sådan voldsom hest i longe/træktov af varierende længde, så holder man sig selv fast til hesten og hesten fast til sig selv, og kommer hurtigt i vejen for de bukkende/stejlende hove og skal være aldeles behændig og sikker på benene og på sig selv for ikke at komme til skade. Hvis denne teknik ikke er en mulighed foretrækker jeg ofte staldgangen eller boksen efter forholdene. Men det kræver altid en individuel vurdering af hesten og forholdene for at beslutte den bedste træningsplads. Men sådan er vi så forskellige, man må træne der, hvor man synes, det er bedst 
Bideriet tror jeg skyldes, at din hest er legesyg, og så forlyster han sig med at bide, når han keder sig. Mange heste gør det også, når de er usikre. Hvis hesten generelt keder sig må man aktivere den med flere timer på fold, en mere interessant fold, prøve at give den noget at tage sig til i boksen, og en fodring på stråfoder, så den kan bruge megen tid på at æde. Hvis den er usikker er kuren, at man sænker sine krav og bruger tiden på at indøve alle kommandoer og situationer forfra, til man er helt sikker på, at hesten forstår. Mange heste udviser konfliktadfærd, fx. i form af bideri, indtil de forstår en øvelse, og så holder de helt op. Derfor er det altid vigtigt under indlæring, at man gør øvelsen tilstrækkelig let, og kun gradvist bygger op, og at man på hvert niveau fortsætter med en helt ensartet indlæring indtil hestens respons er helt stabilt og indtil den udfører øvelsen på det aktuelle trin uden konfliktadfærd. Altså tror jeg, at det KAN være konfliktadfærd når den hest bider. Udover at rette op på forståelsen af signaler, hjælpere og kommandoer, så bruger jeg som afhjælpning af "bidere" at bakke dem HVER GANG de lægger an til at bide, allerede ved de første tegn, ikke når de allerede har bidt. Det gælder om at afbryde hestens impuls til at bide, da straf når den har bidt ikke virker særlig godt. Det hjælper som regel hurtigt. Nogle heste bider også af stress, så det kan også være en faktor. Min 2-års bider mig fx. i hænderne, når vi går tur, og han bliver bange for noget, ellers gør han det ikke. Så jeg sørger for, at han ikke bliver alt for bange, og bakker ham, så snart han begynder på bideriet. Mht. din hests øvrige eskapader, så er vejen frem, at du træner EN MASSE lydighedstræning fra ryggen og fra jorden når der IKKE er noget som helst foder i nærheden. Når han så er SUPER lydig, så laver du øvelserne MANGE gange når der er noget ikke særligt interessant foder til stede, fx. en halmballe. Den kan i starten stå på den modsatte side af hegnet, og du må godt være ret kontant for at få ham til at lystre. For at konkurrere med det foder, han så gerne vil have, vil jeg (igen) opfordre dig til at give ham godbidder som belønning, når den indledende lydighedstræning er godt overstået. På den måde er det jo mere interessant at holde sig ved dig. Det er vigtigt, at hesten aldrig får godbidder, før den har gjort det du beder den om. Gør den det ikke godt - så er der ingen guf. Når du kan træne på nogen afstand af en halmballe, kan du gå tættere på, dernæst over til mere interessant foder og så fremdeles indtil du kan få ham til at lystre til lige ved siden af adskillige spande havre. Husk først at gå tættere på foderet eller bruge mere interessant foder, når det går rigtig godt. Der kan faktisk gå sport i, hvor godt man kan få hesten til at lystre tæt på hvor interessante påvirkninger. Samme metode bruger man også fx. til hingste, der skal kunne håndteres i nærheden af hopper. Man skal være opmærksom på, at man ind imellem kan være nødt til at bruge hårde magtmidler for at komme igennem til en hest, der har lært sig at rende af med en for at få noget godt. Tidsforbrug kan erstatte mange magtmidler, men det kan være nødvendigt at have en effektiv nødbremse, når man virkelig skal afprøve, om træningen virker, men det skal ikke være de hårde magtmidler, der er det primære, de må KUN bruges som en ekstra sikkerhed, og i fodertilfældet vil man som regel kunne klare sig med moderat anvendelse af magt, hvis forarbejdet er godt nok. Jeg kan også tilslutte mig, at et kursus hos Susan K. vil være en god idé for dig!
at jeg skylder  en undskyldning - den med "  lyder jo i betænkelig grad som et potentielt udslag af konfliktadfærd...! Jeg vil ikke forsøge at komme med gode råd - det er Tina MJ langt mere kvalificeret til - men jeg kan da fortælle, hvordan jeg har håndteret min egen vallak, der umiddelbart lyder til at være lidt hen ad din temperamentsmæssigt. Sød, rar, pille/rode/rage damp-hest, der helst skal beskæftiges konstant, og allehelst ha' et eller andet i munden konstant - mad, træktov, strigler, lynlåse, you name it.... Jeg har haft ham fra han var 2, og først og fremmest, så blev godbidder bandlyst (senere er de iøvrigt genindført, efter at jeg deltog i et kursus i klikkertræning med netop Tina MJ, men det er så en helt anden historie!) Enhver form for brug af tænder, der involverede menneskelige legemesdele blev kontant afregnet - uanset om det var tilsigtet eller uheld - med   øjeblikkeligt klask, der hvor jeg nu tilfældigvis rammer. Jeg ved, at det i visse kredse er bandlyst at "slå" heste, men der har jeg altså ingen skrupler, og det har i hvert fald fungeret effektivt på de heste, jeg har haft. Og så kommer vi til min personlige kæphest: Mine heste skal kunne   og   anytime, anywhere - og en stor del af tricket er efter min mening at få dem til at   det.... Hvis de ikke stopper, der hvor de bliver bedt om det, bliver de bakket derhen, og hvis de flytter sig det stedet, flyttes de tilbage på plads - hver gang. Til gengæld: Når de står stille, så er de "helle" - ingen form for korrigeren (  i forbindelse med parader, i hvert fald i en periode) men gerne "rare" ting som ros, klø på favorit-kløsteder m.m. - og først og fremmest  Hvis først hesten ser lyset, og finder ud af at det der med at stå stille egentlig ikke er så tosset en ide endda, så er det ikke usandsynligt, at såvel "strigle mareridt" som "opsidnings mareridt" og ikke mindst "bider når han ikke gider stå stille" faktisk er løst.... "Stop" og "stå" er som jeg ser det også en del af løsningen omkring at han render dig ned, og iøvrigt går, hvis der dukker en eller anden fristelse op? Og så skal jeg måske lige tilføje, at min bøvlehest faktisk aldrig bider, stopper uanset situationen, står stille under enhver form for håndtering, og er nemmere at gå tur med end de fleste hunde - men han er stadig i en alder af 10 en kæmpe drengerøv..  Dorte
jeg vil så lige tilføje, at jeg som nævnt har genindført godbidder i degligdagen, efter at jeg fik sat timingen på plads ved hjælp af dine anvisninger - tusind tak!  Og er den på plads, så er de absolut også en rigtig god parameter i stop/stå træning.... Dorte
Det er jeg rigtig glad for! Rart at høre, at det også bliver brugt i praksis bagefter  Med venlig hilsen Tina
og jeg kan kun bakke op om det, Tina fortæller om bakketræning. Nu har han så samtidig også et kaste-med-hovedet, bide-i-tøjle og skrabe-højt-med-forben-problem, så man skal selvfølgelig samtidig være meget opmærksom på ikke at komme til at signalforvirre hesten - eller på at undgå, at hesten signalforvirrer sig selv.  Det er min et godt eksempel på. Han er kun lige 3, så han er ikke langt i træningen sådan med trense og den slags. Men vi er gået tilbage til at træne i grime, hvilket fungerer til UG, men det er netop også stå (hold afstand) og bak, jeg har skullet fokusere på. Og han holder også op med at "dimse", når han fatter beskeden   .
Jeg tæker umiddelbart at det ikke er optimalt at give en bidehest godbidder. Den forbinder så mennesket med mad, den menneskelige hånd skal, i min verden, helst ikke forbindes med mad. Var det min hest, var det slut med håndfodring må jeg sige. Har set heste begynde at bide som følge af håndfordring og heste der holdt op, efter godbidderne ikke længere blev distribueret igennem hånden. Bare en tanke herfra 
Så lever vi nok ikke i den samme verden. Jeg har klikkertrænet heste i 8 år, heraf flere år professionelt bl.a. ifm. problemløsning og har til dato kun mødt én, der ikke kunne klikkertrænes, og dermed ikke kunne håndfodres i første træningssession. Jeg ser absolut ingen problemer med at håndfodre, hvis man timer korrekt og KUN giver hesten godbidder, når den har "tjent" dem. Ved at give godbidder giver man hesten en grund til at præstere så godt som overhovedet muligt, ved kun at bruge negativ forstærkning ansporer man kun hesten til at gøre det så godt, at den lige akkurat bliver fri for ubehaget. Ved enkelte heste kan anden positiv forstærkning end foder fungere, men det er kun de færreste, der er ansporet nok af kæl og kløen. Jeg bruger endda godbidder til at vænne heste at med at bide og tigge. Hvis de begynder at bide fordi man giver dem godbidder så er det næsten altid fordi man fodrer dem i tide og utide, så de får forståelsen af, at bideri og tiggeri betaler sig eller fordi man ikke har husket, at man også skal lære hesten at flytte sig væk fra sig, hvilket man til enhver tid bør kunne gennemtrumfe.
med den rigtige timing kan man netop   f.eks tiggeadfærd vha. godbidder... Sjovt nok er min vallak, der tidligere var dømt absolut godbidsfri zone pga. hans fokusering på selvsamme og udtalte pille-i-alt-gen, netop den af mine heste, der   så lyset: Hey, så snart jeg fjerner mulen, får jeg   noget at spise, YES!! Som skrevet tidligere i tråden, var det dog   netop den metode jeg anvendte til at forklare ham, at tøj og strigler var en ting, men menneskekød dæleme noget andet - retfærdigvis skal det siges, at han aldrig har bidt for at   men hans evne til at skelne mellem de to kategorier var ikke   fintunet i starten. Jeg er helt overbevist om, at positiv forstærkning kunne ha' speedet processen med at forklare ham, at ham ikke nødvendigvis behøvede at åbne samtlige lynlåse eller velcrolukninger han kunne støve op.  Men når det kommer til "fejltagelserne", så er det stadig min overbevisning, at negativ forstærkning eller ligefrem positiv straf er OK - igen afhængig af, at timingen er i orden, selvfølgelig. Mine heste må meget gerne selv finde ud af hvad der er hensigtsmæssig opførsel, men de skal også lære, at der er en konsekvens af den mest uhensigtsmæssige! Dorte
sådan en bidefætter, Tina - nu håber jeg ikke, at det rammer for langt ved siden af. Men hvornår vil du bruge positiv forstærkning igen til sådan en hest, der gerne vil bide, møfle med mulen og putte alting i munden? Min holder op med adfærden, når jeg træner gå, stop, stå, bak med ham. Jeg træner fx et skridt bak, træder væk (stå) og lader ham stå lidt. Når han bliver stående, stopper adfærden (i dag var det allerede i andet forsøg, at han stod roligt. I første forsøg forsøgte han at få tovet i munden. I andet forsøg stod han helt roligt). Jeg går som regel tilbage og klør ham, når han har stået lidt, og flytter mig så væk igen, lader ham stå et øjeblik eller lidt mere, afhængig af, hvad jeg tror på virker, og beder så om frem. Men hvornår er han klar til at få godbidder igen?
Jeg "longere" hende kun kort da det bare er for at lærer hende kommandoerne. Ved nemlig folk vil kommentere dette  Det eneste jeg spør er om det er bedre at gøre det med kapsun end bare grime?
altid bedre at longere i kapsun end i grime, men når det er sagt så mener jeg ikke at man bør longere en plag - heller ikke når det kun er for et kort øjeblik - men det er så min mening.....
Jeg har skrevet jeg ikke har brug for nogens mening om at longere en plag. HEr gælder din mening os  Men tak for det svar jeg kunne bruge til noget. 
Hvorfor mener du at man ikke må longere en plag....? Jeg longere da min, bare på stor volte og skifter volten... forstår dig ikke lige....? Jeg longere med grime i øjeblikket men kan ikke se hvorfor du ikke skulle kunne longere med en kapsun...:o)
plag ikke er fysisk udviklet nok til at klare den belastning det er at gå rundt på en volte, uanset hvor ofte man skifter. Den skal hverken stilles eller bøjes eller noget som helst andet før den er fysisk klar til det, men i min verden er de færreste heste heller ikke klar til at blive redet som tre års. Derudover er min holdning at der generelt er for mange der ikke kan finde ud af at longere, og dermed skader mere end de gavner. Det kræver at man er meget opmærksom på hestens bevægelsesmønster og er i stand til at gå ind og analysere og rette evt. fejl, ellers vil et uhensigstmæssigt bevægelsesmønster blive forstærket ved longering. Men det er jo jeres heste, så I må jo gøre som I vil - Og Nanna som skrevet mange gange før, så er det her et offentligt debatforum, der må du forvente at folk skriver hvad de vil, især når de ser noget som er dem så inderligt imod.
Jeg hører til gruppen, der ikke spørger "Er der nogen grund til IKKE at benytte et hjælpemiddel" men som derimod spørger "ER der nogen grund til at benytte et hjælpemiddel?" Så trådstarter, hvorfor vil du benytte en kapsun på en plag? Hvad er begrundelsen for det? Hvis du kun sender hesten væk fra dig ganske få skridt for at introducere den til konceptet i at blive longeret, så ser jeg umiddelbart ingen grund til at benytte en kapsun. En kapsun er god fordi man kan stille hesten i nakken. Men dét er alt alt for tidligt at introducere til en plag, så dét kan ikke være grunden til at du vil benytte en kapsun. så æh... Hvorfor? /Anna
Jeg kan forestille mig at Nanna vil bruge kapsun, fordi det er den bedste måde at ha fat i hesten når hun skal lege lidt med den i longen. Har man en hest i longe i grime, så er der stor sansynlighed for at grimen bliver trukket skævt og dermed ind i øjne osv. Der er forskel på longering - jeg selv bruger det en del og jeg kan ikke se noget problem i at man lærer sin plag komandoer i lang snor og lærer den at blive fortrolig med een. Man behøver jo ikke at stå naglet til jorden inde på midten, men gøre hvad man kan for at følge hesten rundt på banen, så den netop ikke kommer til at gå på en lille volte. Det er jo slet ikke meningen at plagen skal arbejde i longen, for det er den jo slet ikke udviklet til - men det er jeg helt sikker på at Nanna godt ved 
Louise O P: Forstår ikke du gider spilde din tid på noget der er ligegyldigt, bare fordi DU mener det er forkert? Hvorfor springer man ikke over sådan en tråd hvis man ikke mener man har et relavant svar?! Anna (Déjà Vu): Jeg gider slet ikke svare dig   Man svare ikke med et spørgsmål. Sillepigen: Du har nemlig ret, det er derfor jeg ville bruge den istedet for grime.
at mit svar er yderst relevant, men derfor behøver du jo ikke blive børnesur - især ikke når vi andre henvender os pænt og høfligt til dig. Jeg kan ikke forstå hvorfor du tager sådan på vej, hvis du mener at det du gør er korrekt og ikke skader din hest. Du ville opnå langt mere ved at fortælle hvorfor du mener at det er korrekt, og hvad du forventer at få ud af det. Men når du ikke engang gider at forklare det, så er det jo nærliggende at konkludere at du egentligt ikke har sat dig ordentligt ind i tingene - og ja det må du gerne opfatte som en opfordring til at bevise det modsatte   .
Nanna, mit svar var sådan set venligt ment. Jeg går ind for så få hjælpemidler som muligt og mener, at hjælpemidler kun skal bruges efter behov. Derfor mit spørgsmål: Hvad er grunden til at du ønsker at longere i en kapsun fremfor en grime når nu du selv siger, det kun er for at lære hesten de grundlæggende kommandoer? Og det kan godt være, du ikke mener man svareR med et spørgsmål. Jeg mener ikke man bør svare næsvist igen når folk har brugt tid på ens spørgsmål. Og dit spørgsmål var om man må longere en plag med kapsun. Det må tydeligt indikere, at du selv var i tvivl om hvorvidt det var rigtigt at longere en plag med kapsun. Måske var det lige netop en god idé at du tænkte over, hvad formålet med at longere i kapsun skulle være når nu du var i tvivl? /Anna
Men jeg får jo intet svar på det jeg søger. Men du spør mig hvorfor jeg ønsker at bruge kapsun. Det ønsker jeg jo heller ikke, Spørger abre om det er bedre end at longere i grime. Jeg synes at det på en ridehest, altså over 3-5 år er det godt at bruge kapsun da de herved bruger ryggen mere rigtigt. Men om man må bruge det på de små under vækt ved jeg ikke, det er jo det mit spørgsmål er... Hvis folk nu svarede på det der egentlig blev spurgt så sparede vi alle tid....
Enig med Sillepigen  Personligt longerer jeg altid i grime, men det er bare fordi jeg er for doven, og en grime har man jo altid lige ved hånden, og mine heste er så søde at jeg kan holde dem i grimen. Men en kapsun vil altid fordele trykket bedre, og gøre hesten mere styrbar. Og den skader ikke noget. Det var noget andet, hvis spørgsmålet lød på at longere i bid og indspændingstøjler, men det er jo slet ikke tilfældet. En kapsun tvinger ikke hesten til at gå på en bestemt måde, men gør muligheden for det bedre, end fx.ved longering i grime, så derfor vil det ikke skade, da hesten stadig selv vælger hvordan den vil gå 
for søren da, det kommer jo helt an på hvad det er du ønsker at opnå med longeringen, og det vil du jo ikke svare på   . Nå du skriver longering, så opfatter jeg det som longering=arbejde med hesten i longe på en volte hvor der trænes bæring og holdning, og det vil altid være bedre i kapsun da du ikke kan give de korrekte signaler med en grime. Hvis det der imod er indlæring af signaler evt. lidt horsemanship så er der absolut ingen grund til at bruge kapsun, da det jo her i virkeligheden primært er dit kropssprog du skal signalere med, og her har du vel ikke bryg for at styre dens kropsholdning ? Så igen - hvis du vil komme med noget konkret vi kan forholde os til ville det være lidt nemmere, istedet for at folk skal sidde og gætte sig til hvad du egentligt mener, så kan det jo være at du kan få et svar du mener du kan bruge.
Jeg skriver da i besked to inden nogen har svaret at det kun er for at lærer hende signalerne! "LONGERE" at hun bare løber rundt!
lad mig spørge dig på en anden måde: Hvilke signaler er det du skal lære din hest ?
Du bliver ved! Men det må du da godt spørge om. Jeg lærer hende hvad der betyder stop og frem i de forskellige gangarter. Skal jeg os fortælle dig hvilke gangarter hun har så? Eller kan du selv tænke dig til det?
Tina MJ - Jeg siger ikke at det er hverken den rigtige, eller forkerte vej, at træne med godbidder. Ej heller anfægter jeg din baggrund for at bruge klikkertræning. Tilkende giver blot at jeg ikke selv bruger det, fodring fra hånd altså. Jeg synes at klikkertræning er en god måde at arbejde på, forholder mig omend blot kritisk til at bruge det på alle heste i alle sammenhæng. Men det er jo, som sagt, min empiri, og hvad der er andres er ikke forkert, men bare deres. Vi har alle hver vores ide om hvad det "rigtige" for os/vores hest/heste er, og det er da fedt.
Jeg er nok en af de lidt hårde damer  Men jeg har til gengæld i dag en hoppe der nyder at være sammen med mig - og som er dejlig velopdragen. Det var hun IKKE for 3 år siden da jeg købte hende - der stejlede hun over ALT, hvad der gik hende imod (og jeg mener ALT). Folk der ser hende i dag som så hende dengang tror ikke hun er samme hest  Hvad har jeg så gjort? Tja i starten (første ½ år) var jeg meget hms idealist - men det rykkede ingenting. (Hoppet hoppe der er vandt til at styre hele verden). En dag stejlede hun (som sædvanlig) mens jeg gik med hende i træktov udenfor folden (lige ved siden af) - der var hun ved at ramme mig fordi jeg blev most ind i nogle wrapballer - så slog jeg hende - jeg slog så hårdt jeg overhovedet kunne med knytnæve ind i ribbene i ren afmagt. Det er bestemt ikke noget at være stolt af, men det blev wake up callet for os begge. Hun opdagede pludselig at jeg faktisk kunne give igen og jeg spædede tanken om hms op med almindelig pli og opdragelse. Jeg ville ikke længere finde mig i at have en hest der IKKE kunne: komme sidst på fold, sidst ind, få sidst mad, gå 10 meter fra de andre, stå i kæder mens jeg stod 2 meter væk osv osv - hun var virkelig en djævel (dybt usikker og så havde hun fundet ud af stejleriet gav pote). Når jeg trak med hende begyndte vi at cirkle rundt (små bitte cirkler) så snart hun lagde op til noget - så kunne hun ikke rejse sig (hun kan rejse sig fra en halv parade i trav nemlig!) Når hun hidsede i stalden (bed en gang i mellem i afvænningsfasen) - så "bed" jeg igen - jeg sparkede hende eks. over benet når hun bed eller lign - ikke hårdt, men tydelig besked om jeg IKKE ville finde mig i det - og gjorde hun det ved mig fik hun af samme skuffe, var hun sød blev hun kløet de gode steder. Godbider var no-go i 1½ år, hun kom sidst på fold, sidst ind, fik sidst mad - jeg gjorde ALLE de ting hun ikke fandt sig i kort sagt. Og JA hun har fået flere klaps end hvad godt er, men det var en læreperiode for både hende og jeg - og eftersom bakketræning osv havde rykket os ingensteder på ½ år - tja så måtte jeg finde min egen måde. Var jeg dig ville jeg begyndte at gå med ham med en pisk - når han begynder at gå ind i dig så klap ham en (behøver jo ikke være super hårdt, bare så han kan mærke du altså står der!), når han bider så gør noget lignende - og så træn som TinaMJ siger også  For det er kombinationen af det hele der kan få tingene til at fungere  I dag er mit stejlende, usikre og utålmodige monster af en hest forvandlet til en hest der overgår min drømmehest - en hest der har tænd/sluk knap, som ALDRIG bider, skraber eller skaber sig på anden måde i stalden og kan stå i kæder mens jeg er andre steder i stalden, en hest der selv kan sættes i sin boks og stå der til de andre kommer ind, som kan få mad 2 timer senere end de andre og som jeg vigtigst af alt kan både gå med og ride UDEN stejleri. Og også at bemærke! En hest der faktik kommer mig glad i møde på folden (imodsætning til da jeg kun brugte HMS). Så det kan lykkes - og i dag - der behøver jeg ingen småklaps - for hun ved hvordan tingene er - og jeg kan som oftest nøjes med at bakke hende på plads. Men kort sagt - vi på HN kan sige så meget klogt, men det er DIG og din HEST der skal lære at samarbejde - hvordan i når målet bliver næppe kun vha. nogle af de metoder der er beskrevet her, men jeres helt egen vej. Jeg satte mig ned og lavede en liste i hovedet med ting jeg IKKE ville have - det tog 1½ år inden den var opfyldt til fulde (der går nu 1 år mellem hun stejler og hun gør det nu pga. min angst/hendes overopstemthed). Det allervigtigste er at være 180% konsekvent indtil du når dit mål - min hoppe fik INGEN godbider af hånd i 1½ år - ikke så meget som 1 eneste. I dag kan hun til gengæld godt få godbider (jeg giver hende dog yderst sjældent noget uden hun har arbejdet for det). Hun kan i dag også godt få lov til at få foder først, komme først ud/ind osv - men en gang imellem minder jeg hende lige om hvordan tingene stadig fungerer (giver hende mad 1 time efter de andre eller lign.) blot fordi jeg IKKE vil have en hest der skaber sig over sådan noget pjat (hun har naturligvis 10 kg hø at gå i krig med i stedet i "ventetiden".) Så det er kort sagt ikke fordi han aldrig mere må få en mundfuld hø på vej ind/ud af stalden - men var jeg dig ville jeg sige stop nu, helt konsekvent. Det tager en helveds masse tid, tanker, blod, sved og for nogen også tårer (dog ikke mig - jeg blev stædig i stedet), men det kan lykkes! Han KAN blive hesten fra dine drømme - men først skal du vide præcist hvordan den hest er opdraget   (Du kender naturligvis hans personlighed, så det var kun nødvendigt at nævne at du skal vide hvordan drømmehesten er opdraget). Hilsen Anna
Jeg vil først prøve at gennemskue hvornår den bider. Hvis den gør det, når den er stresset, vil jeg tænke lidt over, om jeg kan gøre situationen mindre stresset, så den ikke så ofte tænker på at bide. Hvis den gør det i kedsomhed eller irritation over, at man har fat i tovet (som min egen 2-års gjorde i en periode) så vil jeg gå frem på følgende måde. Jeg bruger eksemplet med min egen 2-års, der i en periode grabsede efter hånden så snart man gik frem med ham. Først og fremmest træner jeg bak og stop med hesten mens jeg går baglæns foran den. Om man træner i langt og løst reb og svinger med det for at få stop, eller om man stopper for fysisk kontakt er en smagssag. Når jeg er sikker på, at jeg kan stoppe og bakke hesten nogenlunde, så vil jeg gå frem fra stop, og håbe, at jeg bare får ét godt skridt, og gør jeg, så vil jeg klikke og belønne. Hvis jeg kan se, at hesten tænker på at bide, så gør jeg alt for at afbryde den, fx. ved at stoppe og bakke, så tidligt som overhovedet muligt OG HER ER DET STRENGT FORBUDT AT GIVE EN BELØNNING FOR AT BAKKE PÆNT! Det skyldes, at man med klikket forstærker alt det, der sker imens og lige før klikket og derfor risikerer at forstærke bideriet. Når hesten villigt bakker, så beder man den gå frem igen, og får man denne gang et godt skridt frem, så er det tid til klik og godbid. Ellers ikke. Når man bruger stop og bak til afbrydelse så kræver det, at disse responser er vel indlærte på forhånd, og under indlæringen af dem, er det i orden at give godbidder men altså ikke lige efter et bid. Det er bedst at forhindre hesten i at bide, da positiv straf har det med at forværre situationen. Dermed ikke være sagt, at jeg aldrig bruger positiv straf, men jeg vil MEGET HELLERE afbryde i tide. Hesten øver sig på alt, hvad den gør, og når den at bide, så er det dét, den øver sig på. Med tiden vil hesten forstå, at det bedre betaler sig at gå pænt frem end at bide. I starten skal man være hurtig med klik og belønning, men UBETINGET inden hesten lægger an til at bide. Hvis man ikke føler sig sikker i teknikken, så kan man vente med at belønne hesten for at gå pænt, til den kan gå et par skridt på en fornuftig måde. Det er selvfølgelig YDERST VIGTIGT at hesten afbrydes hver eneste gang, den forsøger sig, dette er vigtigere end godbidderne, men godbidderne speeder processen op. Om hesten bider når den skal gå eller stå kommer stort set ud på et. Kan den ikke blive stående efter stop, så stopper man og bakker igen og igen, indtil den bliver stående bare et sekund, og så er der klik og godbid. Den skal stoppes allerede når hovedet rører sig det mindste. Når den kan stå stille i et sekund, så kræver man 2 før der er klik og belønning. Man kan arbejde med alle faser af en øvelse på denne måde. Ved brug af klikker skal du huske, at klik og belønning først forfalder, når hesten allerede gør eller har gjort det ønskede. Altså må man skabe handling for at få lejlighed til at belønne. Man kan skabe handling på forskellige måder: I eksmplerne her bruges ubehag (aversiver) som skub, træk, irritation, kilden, tapning med pisk, svingen med reb - noget der får hesten til at gøre noget, for at få det ubehagelige til at gå væk. Denne metode er meget effektiv, da man let kan kommunikere til hesten, hvad man ønsker sig, og da metoden er god til begrænsning eller opdragelse af heste. Når man bruger negativ forstærkning og ubehag, så er man nødt til at få hesten til at reagere på dette for at kunne klikke. Man har jo ikke skabt den ønskede handling før hesten reagerer på ubehaget og dermed kan man ikke klikke og belønne før. Altså er din hest klar til godbidder igen, når du kan få den til at reagere fornuftigt på aversiver og negativ forstærkning og når du kan forudse og nå at afbryde den, inden den bider. Eller sagt på en anden måde: Når du er i stand til at skabe en handling der gør, at hesten har fortjent en godbid. Når jeg indøver nye øvelser bruger jeg i øvrigt en meget blid form for ubehag, hvor jeg på et roligt sted lægger ganske let pres på hesten, og SÅ SNART den reagerer bare det mindste, så stopper jeg presset og vil som regel klikke og belønne med mindre jeg synes, at det endnu er for farligt. Når hesten har forstået øvelsen, så kan man dels forlange mere og dels forøge ubehaget efter behov. Forøgelse af ubehag (eskalering) bruger jeg, når der er tale om det mest basale - altså at have styr på, hvor hesten går hen og hvor hurtigt. Til øvelser der har betydning for min sikkerhed. Jeg vil dog helst ikke eskalere, hvis øvelsen ikke har betydning for min sikkerhed. Fx. har det ikke betydning for min sikkerhed om hesten går en versade, så her vil jeg hellere lirke lidt mere for at få maksimal afspændthed og arbejdsglæde.
at Torben Andersen kan løse dit problem, og give dig nogle rigtig gode værktøj'er til at komme videre med 
Jeg synes longering brugt med måde er en rigtig god ting. Fx. har jeg en hest, da jeg begyndte at tilride hende, og hun lige havde vænnet sig til min vægt, lystrede hun faktisk kommandoerne fra longen, "skridt", "trav", "galop", "stå"... det gør altså tingene noget nemmere. Og der er jo ingen der siger man skal longere hesten rundt i halve timer af gangen. Derudover er det sjovt og sundt for hesten at trave over fx bomme, og det styrker tilliden, samarbejdet osv. Kapsun eller ej, altså en almindelig staldgrime (som jeg som nævnt ofte selv bruger - pga min dovenskab og mine nemme heste) er ok, men uanset hvad, vil trækket i den - HVIS der opstår et træk, - altid være mere skævt end hvis det havde været i en kapsun, - så nej jeg mener ikke en kapsun kan skade, og hvis man vil kombinere træningen med almindelige øvelser fra jorden, kan man jo nemt lige flytte karabinhagen fra spændet på næseryggen, til det under hestens hoved. Sørg for at kapsunen har spænder begge steder, så er den meget all roundet 
Mange tak for svar. Jeg sys os kun det er godt at lærer dem tingene fra små. Så kan man bruge sin tid og energi på at ride og lærer hesten når den skal igang istedet for at bøvle med den ikke aner hvad en longe er...
Personligt ville jeg aldrig bruge kapsun på en plag. Undrer mig også over at trådstarter bliver så børnesur over spørgsmålene. Mine egne heste har lært alle kommandoer/signaler på en masse gåture, og så er de samtidig blevet trafikvante  Men ak ja, der findes rigtig mange heste der ikke egner sig til ridebrug fordi de er trænet forkert fra starten af.
Fordi jeg netop skriver jeg ikke behøver høre folks mening om at have en plag i longe. Hvorfor ville du ikke bruge kapsun?
man ejer ikke en tråd herinde, og der er jo masser, der læser med i disse tråde uden selv at skrive  Så det kan ikke nytte noget, at du bliver sur over, at folk ikke svarer fuldstændig præcist på dit spørgsmål  Det må de nemlig skrive som de selv føler er bedst  ---- Jeg ville ikke lægge en kapsun på en plag til at longere i, for jeg ville ikke synes det var smart at få det træk i plagens hoved. Jeg ville hellere gå rundt med den og lære den signaler i grimen. Men kan man ikke holde hesten, så er en kapsun nok meget god, for hesten skal jo helst ikke løbe sin vej 
Det nok ikke bare taget ud af den blå luft skal du se, at de føresnde eksperter, rådgiver om først at bruge kapsun når hesten er rundet de 2 år.
godt nok lige..... Du brokker dig over at vi ikke svarer på dit spørgsmål - grunden til at du åbenbart ikke får det svar du ønsker er at det ikke fremgår tydeligt hvad det er du vil have svar på. Igen bliver der spurgt pænt og høfligt - og igen svarer du grimt og flabet     
Synes nu jeg spørger ret klart. Må man longere en plag med kapsun? Har ryggen godt af det i en sådan voksealder? Webster Det nok ikke bare taget ud af den blå luft skal du se, at de føresnde eksperter, rådgiver om først at bruge kapsun når hesten er rundet de 2 år. ^^ Hvis jeg havde vidst det havde jeg jo nok ike spurgt.. Hvad er det der gør at den først anbefales at bruge som 2 års?? Jeg bliver skam ikke sur. Bliver bare skuffet over at indlægget går over til noget andet end hvad der bliver spurgt om hjælp til.... 
er det bare med indlæg  Man må så bare blive ved med at spørge  Desuden er det også en god idé at spørge om,   førende eksperter, der udtaler sig om brug af kapsun  Det kunne jo være eksperter, man slet ikke var enig med 
Det der gør at det først anbefales at bruge en kapsun, når hesten er fyldt 2, er at der er hesten mere både psykisk og fysisk klar til at lave lidt arbejde. Den har flere flere muskler i kroppen og er blevet stærkere i overlinen. Jeg har igennem mine hesteår talt med en masse forskellige beridere, trænere og diverse hestefagfolk. Og alle var de enige om at en kapsun ikke hører til på en plag og åring. Det er derfor man heller ikke ser salgsannoncer af en kapsun på en plag 
Mange tak for svaret 
Jeg kan godt se det er lidt "farligt" at skrive i denne tråd, men jeg vover pelsen.  Jeg er ejer af en plag på 2½, en kapsun, en grime og en rebgrime OG jeg er ved at indlære skridt, trav, stå, bak, flyt forpart og bagpart, vig osv, men jeg longere ikke. For det første så tror jeg du har misforstået noget mht kapsunen, hesten løfter altså ikke ryggen bare fordi du sætter en kapsun på dens hoved, så kapsun er ikke = ekstra rygbelastning. Longering er derimod = ekstra belastning på indvendige forben, vil du absolut indlære signalerne på en volten er volten være meget meget stor og du skal følge hesten rundt, ikke stå i midten. Hesten i den alder skal hverken bøje sig, arbejde med ryggen eller andre "voksenting", så du vil ikke have nogen brug for kapsunen og de signaler vi bruger den til. Derimod er en rebgrime rigtig god, du trækker den ikke skæv og kan lave alle øvelser. Jeg indlærer ikke øvelserne på en volte, jeg indlærer dem lige ud, skråt igennem og hvad ved jeg. Dog lærer jeg ham aligevel at gå omkring mig i en volte, for som du siger er det jo rart den ved hvad det er, men hvis der er kontakt via et tov foregår det kun i skridt, hvis det skal foregå i andre gangarter er det frit. Efter min har lært basissignalerne er han blevet præsenteret for kapsunen, for at vænne sig til den, bare det at have noget foran næsten kan være meget distraherende, så går vi en lille tur eller står på banen og laver små gå-stå-bak-flyt øvelser. Dette svar var ment som en hjælp  PS: taler vi om en let ridekapsun eller en af de "store" ting?
longering af plage er allerede kritisabelt, da det at løbe i ring er yderst belastende for forbenene, specielt hvis hesten er ubalanceret, og det er langt de fleste plage. Brugen af kapsun har til formål at kontrollere hestens rygsøjle, og at kunne stille og bøje denne i nakken. Man kan meget hurtigt lære en hest at bøje i skulderen istedet, og det kan give slidskader, da dette vil trække hesten ned på forparten. Specielt en ung hest, der ikke er færdigvokset, vil let kompensere for manglende balance ved at bruge kroppen uhensigtsmæssigt. Derfor vil jeg kraftigt fraråde at lægge kapsun på en plag, og jeg ville heller ikke longere den. Istedet for longering kan de basale kommandoer indlæres ved at gå tur med plagen i grime, helst staldgrime, men rebgrime kan bruges til plage der løber. Stop/gå/dreje/flyt bagpart er betydeligt lettere at indlære på en gåtur i og omkring stalden/banen/folden og senere i naturen og på vej. Hårdere fysisk træning, f.eks. longering på blød bund bør vente til hestens bruskplader er forbenet i en alder af ca. 2,5 - 4,5 år. Gå en masse ture med din plag istedet, og vent med longering til du er 100% sikker på hvad dit mål med det er, og præcis hvordan du opnår det. Longering er en kunst og bør ikke eksperimenteres med, på en urutineret hest. God træning Rikke
Jeg har min dejlige skønne vallak, 6 års, trakhener med masser af krudt i rø... Jeg har ham som allaround hest, og det sted han er mest rolig er faktisk i skoven!  Vi er så småt begyndt at springe og han hopper 50-80med glæde, dog er der meget at lære endnu. Men dressur mæssigt er jeg sommetider lidt splittet. Han står hjemme på egen gård, og jeg har en 20x60 bane som han kender ud og ind. Trods det får han tit de der " bøhmande-indfald".. Garenteret der er uhyrere gemt i græsset rundt om banen  I skridten går han rigtig godt, for fine hjælpere. Han går med næsten lidt over lod, og er dejlig blød i munden. Men når vi så skal trave, er hans overgang altid sådan et Cha`CE (Som vi lærte på danse skolen da vi var små   ) Jeg bevarer en blød og levende tøjle kontakt, og forsøger at drive ham frem med sædet. Trods det tager han hovedet op. Jeg føler at jeg skal tage for meget "fat i hans mund"- og jeg kan få det helt skidt over det. Galoppen er han straks finere, det kan jeg også bedre sidde stille. Måske jeg sidder for uroligt i traven? Men det er lidt en ond cirkel- jo højere hans hovede er, jo mindre bruger han ryggen og jo mere uroligt sidder jeg. Jeg tænker meget over at holde hænderne i ro, holde benene let til, sidde ret og give ham de rigtige signaler. Og så når det går godt, så er der farlige bøh mænner!!! ARGH Jeg forsøger at variere hans træning meget- rider ca tur 2 gange om ugen, springer 1 gang om ugen, dressur 2-3 gange. han går på fold fra 06.30-18.00 med andre unge heste, og han bliver aktiveret meget. Jeg forsøger at lave forskellige øvelser, så fyren ikke keder sig!  Jeg håber at kunne modtage gode ideer og råd- ikke at blive hakket i stumper og stykker  kærlig hilsen Anne-Sofie og Turbohesten
Ja, så kom dagen hvor vi skulle ud og starte stævne for første gang.(klubstævne Lc2) Jeg har sidst startet i 95(mit første hesteår) og har haft pause i hesteverden, for nu på 3 år, at have hest igen. Jeg må virkelig sande at mine nerver tog fuldstændig overhånd   Jeg har nærmest ikke kunne tænke på andet den sidste uge( til stor irritation, for min kæreste)Jeg har både nået at drømme om at vinde klassen og blive diskvalificeret, grundet glemt program. Allerede i morges kunne jeg mærke at jeg rent faktisk var totalt udkørt og opvarmningen kom aldrig rigtig igang-hvis i forstår, for min koncentration var væk, og jeg måtte rent faktisk spørge en rytter om programmet, da det lige pludselig bare var væk   . Jeg nåede bare aldrig at finde harmonien med ham og trække vejret så dybt, så jeg kunne hjælpe, støtte ham igennem programmet.. Vi gennemførte og red til 56,09 % ( hvilket jeg er lykkelig for   )men faktisk endte jeg med migræneanfald efter endt ridt og så ved jeg at det er fordi jeg har stesset ALT for meget.. Hvad gør i andre? Som pony rytter havde jeg nerver af stål. Generelt er jeg nok perfektionist og selvom jeg siger at første stævne jo er ment som træning, sidder der stadig en del i mig som jo gerne vil være bedre end alle andre   Men rent faktisk er det det som ødelægger mit ridt. Min underviser underviste i onsdags og sagde at det gik rigtig fint, så næste gang tror jeg, hun skal være med i headset på opvarmning....  Findes der trænings stævner i dressur,(sjælland) som evt forgår over 2-3 dage, så man kunne komme ud flere dage efter hinanden og træne nervøsiteten, men også de samme klasser. For nu går der jo lidt før næste stævne..
vil anbefale dig at læse den bog der hedder: den kompetente rytter, der er et godt afsnit om nervøsitet  Og så gør øvelse mester   Nu ved jeg ikke om du springer, men eller så er et hit at ride til nogle små spring stævner og så ride ind på banen og IKKE springe sidste spring. Det fjerne nemlig alt pres, fordi du VED at du ikek kan vinde noget. Men kan gøre det samme i dressur, meld i to klasser og første klasser, der traver du to runder hver vej i trav og letridning, og rider ud igen. Det er som regele en idé at fortælle dommeren at man gør dette, sådan at de ikke fløjter af en undervejs   Det plejer at være en god måde at vænne sig af med at stresse på, fordi det er forventningen som skaber stressen...
afholder stævner for medlemmerne, hvor man rider det program man har lyst til. Får en bedømmelse af en dommer, som bagefter gennemgår det med ryttern. På den måde bliver det nermest som en trænings dag, hvor man så får lidt mere viden omkring hvad det er dommern bedømmer og man har heller ikke så meget stress på, da det hele jo er hygge og træning. Idag er det springning der er på programmet og bagefter julehygge med gløg og æbleskiver.
Inger: Ville rigtig gerne høre hvilke dommere i bruger til dette / hvem i har fået mest ud af det med. Det kunne være en rigtig god klub aktivitet, hos os i løbet af vinteren. Rider man et eller to programmer Camilla
Egentlig er jeg springrytter, men har sat mig det mål at starte dressurstævner først, da han er en temmelig eksplosiv hest og jeg vil kunne styre ham optimalt..(igen mit kontrol gen   ) men du har ret, det kunne være en god måde at undgå forventninger.. Bogen vil da være oplagt som julelæsning... Inger; Hvilken klub er du fra? For det ville da være kanon... Ved min klub også afholder sløjfestævner, både spring og dressur, og der er det jo bare om at gennemføre.. Øvelse gør mester 
I dressur brugt vi dommer Kirsten Wolfsberg i den rideklub inger nævnet. Hun dømmer ikke meget mere, men er fra samme "årgang" som Peter Fisher, der jo stadig dømmer flittigt her på Sjælland. Jeg fik meget ud af stævnetræningen, men jeg vil nok ikke dyrke konkurrence ridning særligt meget. Mvh
Jeg har længe undret mig over, hvordan nogle ryttere ser det at ride på blankt kandar som et udtryk for, at de rider med fine hjælpere - er det fordi kæben ikke brækker og der ikke kommer noget blod? (Ja, jeg ved at jeg provokerer, men læs lige slutningen af indlægget før dit blodtryk stiger for meget.) I kraft af vægtstangspricippet kan man jo tage betydelig hårdere med en kandar end med et almindeligt bid. I min verden er betyder fine hjælpere at man kan ride på et almindeligt trensebid eller måske endnu bedre helt uden bid. Jeg er stødt på sammenkædningen af "blank kandar" og "fine hjælpere" både hos western ryttere og hos klassiske (eller hedder det akademiske?) ryttere. Senest så jeg Henrik Halle skrive således i en anden (spændende) tråd om målet for de forskellige træningsmetoder: Jeg regner med at der er en del tilhængere af "blankt kandar", der er blevet provokeret af mit indledende spørgsmål, men faktisk tror jeg overhovedet IKKE at klassiske og western ryttere mishandler deres heste og jeg tror vi "almindelige" dressurryttere kan lære en del af deres træningsmetoder. Og især mistænker jeg ikke Henrik Halle for at behandle sine heste dårligt. Jeg har med stor interesse kigget på indslagene på Henriks hjemmeside ( ) og de dokumenterer særdeles tydeligt at Henrik ikke hiver sin hest i munden og at den trives med træningen. Nu håber jeg at have fået tilgivelse for min indledende provokation, og at der er nogle ryttere her på HN, der vil forklare mig sammenhængen. KH NinaSt
Det skal lige siges at jeg starte LC1-2-3 på ham, og han er altid ved at dø af skræk efter indridnings paraden når vi rider mod dommeren!   Resten af programmet er han også halv-spændt men slapper jeg af gør han også. Er han bare et lille nervøst gemyt eller kan jeg gøre noget anderledes? 
Mht til at sidde uroligt i trav, vil jeg foreslå at du kun rider letridning, indtil du har hesten der hvor du nu vil.. Når det så går som du vil ha det til i letridning kan du begynde at sætte dig ned en langside af gangen og så gradvist trappe op, indtil du kan sidde roligt på hesten i nedsidning..
Har også noget af de samme problemer med min 7 års vallak, det er ikke særligt tit, at han ikke hopper for noget i græsset omkring banen. Desuden er han ikke meget for at søge ned af sig selv (har han slet ikke tid til, da han skal holde øje med alt muligt andet).. Han er ikke nået så langt i sin grundridning endnu så det er meget svært at ride sig ud af problemerne.. det kan være meget frusterende ikke at kunne få deres opmærksomhed. Jeg håber på at det er noget der kommer lidt med alderen også.. Har haft ham siden han var fire og han var i tyskland og blev trænet ARR da han var fem.. fik at vide dernede at han var den sværeste hest han havde haft (tog ham lang tid at overbevise ham om, at han skulle prøve at gøre hvad han bad ham om) 
Som Sacha vil jeg også foreslå at du rider letridning indtil han er på plads. Når du så begynder at ride nedsidning igen, så kan du jo altid lige tage en omgang eller 2 i letridning igen, når han spænder op. Mht. til spøgelserne, så er det nok svært at råde dig til ret meget andet, end at du tager ham med i byen så meget som muligt. Evt. rider i en anden hal/bane til træning engang imellem.
Tak for jeres råd alle(O; Jeg vil nemlig ikke gøre ham schenkel-døv eller hård i munden, så jeg er vil ikke bare "tage fat"   Men gøre det på den bedste måde for ham. Ang bøhmændende: Det kommer som et lyn fra en skyfri himmel, jeg er blevet "TABT"   et par gange på den bekostning. Det ved jeg ikke om det nogensinde forsvinder? Når han spænder op, og kigger til højre og venstre og op og ned...!   Har jeg svært ved at fange hans opmærksomhed igen. (Præscis som Zorroline- jeg tror vores heste er beslægtede-hehe) 19.10.08 Jeg har været til spring stævne i dag, skulle springe 50cm/60cm. Det ville jo være kanon træning at komme ud og kigge. Han startede med at rykke porten ned til opvarmnings hallen- VELKOMMEN LAZIO(O; Alle kiggede mens han hoppede rundt og var faktisk lidt træls. Min kæreste satte porten op igen, og jeg forsøgte at lade som ingenting på ryggen af dyret. Han hoppede for den mindste ting, og jeg kunne nærmest mærke han dirrede. Vi sprang opvarmnings spring på 50-60 (Vi kom dog ca 5 meter over!) Han var ved at losse en hest på opvarmningen som kom lidt tæt på.... Vi kom over 1 spring i første klasse, og ikke længere. Ved 2. spring refuserede han 5 meter før og nægtede at nærme sig springet... Jeg valgte at opgive, og fik lov at trave lidt rundt mellem forhindringerne inden jeg forlod banen. Jeg har været afsted til 2 trænings spring stævner før- så det er ikke helt ukendt land for ham. (Og ca 20 dressur stævner- så han er ude i fremmed land 1-2 gange hver månede.) Jeg må indrømme jeg var lidt ked af det da jeg kom hjem- jeg forsøger at ride ham så roligt og præcis som er muligt... Og alligevel er han bange for næsten det hele...  Dette var lige et lille afbræk fra mit indlæg.
Jeg har muligvis formuleret mig lidt forkert, for jeg rider med ret løse tøjler/blød kontakt. Jeg kan nemlig bare ikke lide at tage for meget fat, og vil helst undgå dette. Sommetider føler jeg ikke der sker ret meget, og jeg mister hans opmærksomhed og har svært ved at få den igen. Når han mister koncentrationen, rider jeg en øvelse hvor han skal "tænke" lidt igen  Men jeg vil klart tænke over det du har skrevet, da det ikke er optimalt hvis han irriteres i munden. Jeg vil så gerne have en glad og tilfreds hest 
Du skriver at din hest starter traven med et chassé. Det kunne godt være et tegn på at hesten er låst et sted og derfor ikke kan lave en flydende overgang. Ved godt det efterhånden er en kliché at anbefale kiropraktor, men det er der altså en grund til. Hvis den er låst, vil det også kunne forklare det med spøgelserne, for det kan godt komme, hvis hesten har ondt. De andres råd er også rigtig gode og du er også selv inde på det med at slappe af. Jeg mener nemlig at den gode cirkel er: afslappet rytter - løse tøjler - sænket hoved hos hesten - færre spændinger (=ingen ny låsning pga ridningen) - afslappet rytter
Jeg hæftede mig ved at du skrev at din hest har lidt en tendens til at "slå fra" (tage hovedet op og smide ryggen) når du går frem i trav. Dette kan meget vel skyldes at du ikke har din hest ordentligt inde i rammerne, dvs; skulderen på plads, bagparten ordeltligt med samt at hesten "går på" udvendige tøjle. har du hesten i rammerne igennem hele overgangen, uden at den slår fra, så bliver traven også bedre i og med at hesten bærer sig korrekt fra starten af. en måde at få hesten ind i rammerne på er at ride lidt versade rundt på cirkelvolten. på den måde "tvinger" du hesten til at få skulderen ud på plads, gi efter for den indvendige tøjle og tage fat i den udvendige. på denne måde kan du også "tjekke" at hesten flytter sig ordentligt for dit indvendige ben. ved at ride versade i overgangene bliver det nemmere for dig at have hesten på plads og dermed undgå at den slår fra i overgangene. jeg har selv haft lidt problemer med at "min" hoppe slog fra i overgang til trav, og det havde simpelthen noget at gøre med at hun "smed" skulderen ind i volten og stillede sig lidt udad idet hun gik op i trav. når jeg laver overgang nu, så sikrer jeg mig at jeg har hende på den udvendige tøjle og at skulderen er på plads inden jeg giver signalet. herefter så trykker jeg til hende som normalt, men trykket fra mit indvendige ben er kraftigere end trykket fra mit udvendige så jeg sikrere mig at hun holder sin skulder på plads i hele overgangen og den efterfølgende trav. hvis hun slår fra/spænder op eller mister koncentrationen, så rid hende versade igen indtil du påny har hende inde i rammerne, så kan du igen rette hende op, - men sørg for at du bliver ved med at have hende på din udvendige tøjle!! det skal være sådan at du kan før din indvendige tøjle frem så den hænger løst uden at hesten slår fra eller stiller sig udad. den skal fortsat bøje sig om dit indvendige ben som du holder den på plads med... forstår du hvad jeg mener??? mht til at ride for små hjælpere, så er det alfa omega at du får en reaktion i første omgang!!! hvis du fx giver et let tryk med benet for at få hesten til at flytte sig og der ikke sker noget, så er der nødt til at være en konsekvens i form af at du sparker til den. gør den nu hvad du ville have den til kan du rose den og lade der komme ro på. hvis du, tværtimod, bliver ved med at give den små tryk uden der kommer nogen reaktion, så er det netop at den bliver død for hjælperne i og med at hesten, aldrig rigtig finder ud af hvad den skulle, men også fordi at den lærer "at der ikke er nogen grund til at gøre som du vil have". hvis den derimod lærer at det ikke er rart at "ignorere" dine signaler, så får du netop en hest som er levende for dine hjælpere og reagerer ved de mindste tryk. dette er, i det lange løb, det som er bedst for både hest og rytter!! det kan godt være at du lige skal "hakke" til den de første par gange, tilgengæld skåner du den og dig selv for at dine hjælpere bliver grovere og grovere før at du få den ønskede reaktion. mht de sultne "spøgelser", så tror jeg (uden at vide det) at en del af det er ulydighed. jeg vil altså mene at du er nødt til at irrettesætte den når den laver numre med dig!! det er et ½ tons hest der springer rundt med dig, og det er altså ikke ufarligt!!! selvfølgelig kan den blive forskrækket, men det lyder altså ikke som om at det er tilfældet hver gang. det er klart at det er sjovere at hoppe lidt rundt hver gang at det måske blir lidt kedeligt, - specielt hvis man ikke får skældud, men måske, ovenikøbet, klap og beroligende ord..... - så vil jeg også blive ved med at lave ballade hvis jeg var den! håber at du kan bruge det til noget, og hvis der er noget du ikke forstår, så må du endelig sige til...  jeg kender en del til de problematikker du skriver om, og ovenstående er nogle af de erfaringer jeg har gjort mig  held og lykke freja
to forskellige måder at gøre det på  Irettesættelse - eller at gøre det behageligere for hesten  Jeg rider hos Kirsten Hansen, som ikke vil have at vi bruger tøjlen ret meget - faktisk så lidt som muligt, og i hvert fald ikke til irettesættelse! Kirsten siger, at hvis først hesten har lænden oppe, strækker halsen ud af kroppen og halsen er helt lige på skulderen, så løber de ingen vegne   Så det kan også have været dét, der fik den gamle til at holde op med at stikke af på banen? For vi begyndte med 'støvsugning' i nogle måneder - altså frem og ned - for 9-10 år siden, tror jeg det var - og derefter fik han altså ryggen op konstant   Og gik altså for en ret løs tøjle. Faktisk kunne jeg efterhånden(efter et par år) ride ham helt samlet for en ret løs tøjle   Uden spøgelser  Men én ting er jeg   enig med Freja i: Det skal virke! Så ikke noget med at bede hesten om noget - og så sker der ikke en pind  Det skal altså virke! 
Ang irettesættelse: Hvis det er en mindre problematik så rider jeg videre og lader som íngenting. Hvis det er en større, så bliver jeg nok lidt usikker på hvad jeg skal gøre. Nogen gange snakker jeg lidt højt til ham, altså "skæld ud uden jeg gør noget". Jeg kan ikke "sparke til ham" da han så kan blive forfærdentligt HYSHYS. Så bliver han trykket og nervøs. Lidt for historie om Lazio: Jeg købte ham efteråret 2004, han var hingst på 2,5år. Han gik ved en avler på Djursland med 20-25 heste. Man kunne ikke gå ind i boksen til ham, da han så ville både bide og lette ben. Jeg ved ikke hvorfor, men jeg var og kigge på ham 15 gange da der var noget ved DEN hest  Jeg har arbejdet meget fra jorden (Brugt maaaange timer på at vinde hans tillid) Jeg har trukket ture med ham, hygget med ham osv. Han blev tilredet, og jeg fik ham hjem igen. Foråret 2007: Lazio blev solgt da jeg var utryg når jeg red ham, vi havde det bedste forhold fra jorden skal siges. Der gik 14 dage så gik handlen tilbage... Der kom alle mulige undskyldninger om hvad der var galt med ham, men det har min egen dyrlæge manet til jorden igen. Jeg valgte at tage ham igen(uden vrøvl) da jeg havde savnet ham som en sindsyg. Hjem fik jeg en hest med forsko(Han havde aldrig haft sko på før) sår i mundvigene, bange for bidet mv. Jeg begyndte at få undervisning, og det er gået fra skidt til meget bedre  Så kan i bedre forstå hvad han er for en fætter. Hvordan støvsuger man????   For jeg kan godt lide princippet, men jeg føler bare jeg bedst kan gøre ham lang og ned til slut når jeg rider.
Monark er 13 år gammel og ser stadig spøgelser alle mulige steder. Hans uddannelse gør så at, man kan ride ham forbi det meste - dog spænder han op, men jeg kan holde ham på "sporet". De første år jeg havde ham red vi i et ridehus, hvor alle folk kom ind af en dør ovre i hjørnet af hallen. Og det hjørne var altid vanvittig farlig. (Man kunne jo aldrig vide, hvornår der kom nogen ind   ) I starten prøvede jeg alt mulig. (og jeg var ved at blive sindssyg af ham) Jeg prøvede at stille ham væk fra det farlige, slå over i skridt, når vi nærmede os det farlige, ride en bue uden om ja alt muligt forsøgte jeg, men uden held. Så en dag begyndte jeg at lade som ingenting. Red bare videre og hvis han spændte op i hånden for mig, så slap jeg tøjlerne (altså jeg gav godt eftet på tøjlen, så der ingen kontakt var - havde selvfølgelig kontakt på tøjlen, hvis nu det lille My skulle begynde at hoppe rundt) og så drive venligt frem. Altså mine ben fungerede som en støttende hånd - lidt ligesom forældre der ligger en støttende hånd på ryggen af deres barn, for at skubbe dem i den rigtige retning.' Og den første gang spændte han op og løb ind i volten, men jeg ignorede ham. Anden gang spændte han op og skød skulderen, men han blev hos mig, og igen gjorde jeg ikke andet end at holde benene til ham og slippe tøjlen. Tredje gang gik han forbi, dog tøvende men han gik forbi. Og fjerde gang gik han forbi uden vrøvl, og derfra kunne jeg så beholde kontakten på tøjlen og ride videre. Jeg skulle til at starte med starte ham sådan her på begge volter, men efterhånden var det kun nogle dage, det var nødvendigt. Hvis han kigger på noget i dag - og det sker stadig jævnligt - bruger jeg samme metoder som ovenfor, og det tager max tre omgange så har han fundet ud af at det er ok. Har brugt metoden på andre heste også, og der har det også virket. Men det kræver tålmodighed og tillid til hesten. Og man kan sige har du ikke tillid til hesten, er det også svært for at hesten at have tillid til rytteren og tro på at "trolden i busken" ikke er farlig  Held og lykke med arbejdet 
hvis du prøver at ride frem i trav for en løs tøjle? altså helt løs, ligesom skridt for lange tøjler? De første par gange vil den måske slå fra, men ofte slår de fra pga. den kontakt der er fortil... og når den så ikke er der mere, så bliver de mere afslappede... og så kan man langsomt samle tøjlerne op igen, når hesten har lært at gå afslappet... Det kan jo nemt tænkes at den er bange for biddet og at din helt lette kontakt er for meget for den? At tage fat i tøjlen og klemme den frem til tøjlen vil højst sandsynligt give dig en hest bag lod... Så vil du undgå at den slår fra, men så vil du have dig et nyt og endnu værre problem... Mht. støvsugning, så prøv at søge på det herinde... der er mange tråde om emnet...
Tak for rådene  Jeg har skam tillid til min hest, og selvom noget er dødsens farligt undersøger/går han nærmere hvis jeg beder ham om det. (Ikke lige til stævnet i går.) Men alligevel var gik han hvor jeg bad ham om i opvarmningen, dog meget anspændt. Jeg har det også sådan at skal det lykkedes, så skal han tro på mig og at jeg kan. Jeg er jo hans fører, og tvivler jeg er det klart han også gør. Det er derfor jeg gerne vil gøre det på den bedste måde.
Jeg red på Lazio i går eftermiddag, ville træne lidt dressur. Jeg trænede "støvsuger- lang, frem og ned"... Min kæreste kom om og kiggede, jeg holdte og snakkede med ham. Min kæreste rokkede på fingeren, og Lazio gav et kæmpe hop. Det hele endte med at tårene trillede ned af mine kinder fordi jeg er så ked af han er så "oppe på dupperne hele tiden"... Jeg lod ham ikke mærke med det, men skridte resten af tiden. Jeg er så meget i vildrede angående min hest....
Hvis jeg skal være helt ærlig, så tror jeg aldrig han "vokser" fra det med at være opmærksom og se spøgelser. Som Zooropa skriver, så gør hendes det samme og den går S-klasser - forskellen er så bare, at hendes reagerer bedre for hjælperne og derfor er nemmer at få forbi tingene. Så jeg tror du skal gøre op med dig selv For det hjælper i hvert fald ikke noget, at du begynder at græde og kun skridter resten af tiden. Det kan hverken du eller hesten være tjent med.
ignorerer lige den med blodet   . Vil så sige, at i enkelhed handler det om at trense og kandar/stang har to forskellige formål. (groft sagt) Kandaren giver den bedste støtte til "den rejste hest". Trensen giver den bedste støtte til den frem-og-nedadsøgende hest. Heste i begyndelsen af deres uddannelse har brug for trensen (eller evt kapsun). Heste lidt længere i uddannelsen har brug for en overgangsoptømning med både stang og trense/bridon (eller kapsun). Færdiguddannede heste fremvises med blank kandar (som det kaldes). Dog har jeg ikke hørt een eneste dygtig rytter, der ikke gang på gang påpeger, at basistræning er noget enhver hest og rytter tilbagevendende skal frekventere, som minimum for at tjekke at "hele systemet" stadig virker og at hesten ikke bare er blevet "automatisret". Mht til det med at "brække kæber", tjae, så er jeg der straks med flosklen om at intet bid er hårdere end hånden der har fat i tøjlen. Og en lille strøbemærkning om trensebid; jeg måtte opgive det til min hest, totalt! Med en stang (og kapsun) er der helt ro på....spørg mig ikke hvorfor, men jeg siger dig det var en lettelse at få en hest, der ikke brugte alt sit krudt på at slippe af med biddet. Jeg har ikke (uanset bid) hårdt fat i min hest.
kan du ride med HELT løse tøjler - som hænger i en stor bue - og STADIG give signaler - fx. med tøjlen på hestens hals. Det arbejder klassisk/akademikere med - at hesten skal flytte skulderen med den blotte berøring af tøjlen på skulderen. Det er meget, meget svært - hvis ikke umuligt - på et trensebid, fordi det er delt både midtpå og ift ringene - det ligger altså og rasler rundt i munden, og de signaler man giver på en helt løs tøjle - fx at vibrere i tøjlen - går tabt- Kandaren giver mulighed for de fine signaler for løs tøjle bl.a. fordi det ligger stille. Og så kan jeg da kun anbefale at man, hvis man ønsker saglige og sobre svar fra en bestemt gruppe, ikke omtaler samme gruppe som nogle, der   - det er ikke just befordrende  I
Det er sgu da ikke det der er meningen med at ride med BK. Jeg har redet med det i 7 år og aldrig har jeg haft blod eller voldhevet Smukke Ganger i munden. En hest der rides og kan rides på BK behøver IKKE de tydeligt hjælper som en tøjle kan være. Den kan /skal rides for sædet, vægt og ben. Hvis du var ude på at få et øretævesvar, så vær så god.....
Ja tak Illum, jeg er parat til at tage de øretæver det kan give, når jeg bruger provokation i mit spørgsmål. Og nej, jeg tror faktisk ikke at der normalt flyder blod ved ridning på kandar - så kunne jeg jo heller ikke få den åbenbart forkerte opfattelse at det skulle være   der var beviset for at hjælperne var fine. Og Sakra, jeg forstår godt at du vælger stang eller kapsun, hvis det er den optømning din hest trives bedst med. Det at hesten er rolig og trives med en bestemt optømning synes jeg er en særdeles god grund for at vælge denne. Jeg forstå derimod ikke hvordan kandaren støtter den rejste hest - og bridonen den frem-og-nedadsøgende hest. Støtter hvordan? Mener du psykisk støtte eller fysisk? Men jeg lytter gerne, hvis du gider skrive lidt uddybende. Issina: måske er der noget der begynder at dæmre i det med om biddet ligger stille eller rasler rundt. Jeg tror dog ikke at det almindelige trensebid af sig selv rasler rundt i munden, men jeg kan sagtens forestille mig, at det er meget let for hesten af flytte på og dermed måske "frister" nogle heste til at "rode" med biddet. Og jeg kan forestille mig, at stangen er sværre at flytte, og at nogle heste derfor accepterer at den er der - eller opgiver de bare at flytte den? Det vil jeg tænke mere over. KH Nina
Det er fysisk, at kandaren støtter, at overlinien forbliver lang, når hesten "rejses". Til gengæld er trensen(eller kapsunen) den bedst egnede til jobbet med at holde overlinien lang, når hesten går frem-ned.
så ikke ride med en almindelig stang - uden udveksling? Hvis det er for at få ro i munden, mener jeg... Udvekslingen gør biddet potentielt meget stærkt og når man ind i mellem ikke kan undgå at tage lidt eller mere ved, så er det noget af en knibtang. Jeg har selv redet med kandar i rigtig mange år på forskellige heste, men altså almindelig kandar - som jeg vel at mærke ikke mener er mildere  Så det er ikke fordi jeg synes, det er for vildt at ride med kandar, jeg er bare nysgerrig - lige som den anden Nina 
uden udveksling? Det udtryk kender jeg ikke? Vil du forklare?
NinA ...mener du med udveksling det, at der rides med to bid? Og hvad mener du med en almindelig stang?(der er jo et par modeller at vælge imellem   )
mener man, at et kandarbid har stænger på siden, som er sat til en kæde foroven og tøjlen forneden. Det giver en vægtstangseffekt, som gør kandarstangen   stærkere virkende end et almindeligt bid. Det gælder kandarbiddet, og har ikke noget at gøre med at ride med to bid. Det er det samme med en pelham, et westernbid osv. Det virker lidt ligesom en glidetøjle (som jeg også har redet meget med   ) Det med at 'intet bid virker stærkere end hånden der holder det' er en sandhed med modifikationer  Der er lavet undersøgelser, der viser at de kraftigste påvirkninger i hestens mund faktisk kommer fra hesten selv. Den kan slå med hovedet, slå fra, springe til siden osv. uden at rytteren altid kan nå at give efter  Jeg har jo som sagt selv redet meget med kandar, og bruger tøjlen så blødt som muligt - men jeg kunne ikke undgå at få en betydeligt mere 'høflig' hest med kandar på  Dvs. en kraftigere virkning i hestens mund. Jeg holdt op med at ride med kandar, da hesten fik headshake, og jeg blev faktisk meget gladere for trensebiddet  Med en 'almindelig stang' mener jeg såmænd bare et almindeligt bid, der bare ikke er to- eller tredelt på midten. Altså er en stang - men uden udveksling.
.   Dette indlæg er skrevet i ren nysgerrighed og i en fredlig hensigt. Uden at ville hænge nogen eller noget ud. Håber også det vil blive opfatte sådan  Hilsen Janne
Et kosteskaft man vifter med, er ikke en vægtstang. En vægtstang er enten fastgjort i eller hviler på et punkt. Jo tættere du kommer på dette punkt, jo mindre skal du bevæge din del af stange, og jo flere kræfter skal du bruge, for at løfte noget, der ligger i den anden ende. Oftest bruger man en vægtstang til at kunne løfte noget tungt i den anden ende, ved at man flytter sin ende af stangen langt, men bruger færre krafter. Vægtstangsprincippet med kandar, er ikke møntet på selve biddet, men på kæden, der kan strammes mere eller mindre ved bevægelse af tøjlen, da kæden sidder i den ande ende af vægtstangen. Derfor kan man sige, at en kandar med en lang stang, skal bevæges længere, for at give samme virkning, end en med en kort stang, og derfor kommer man måske ikke så nemt til at skade hesten utilsigtet. Men hvis man bevæger stangen langt, så er den også hård. Men Henrik er vist lærer, så han kan måske forklare det bedre. BirteB
Hej Birte og Henrik tak for jeres forklaring. Så blev jeg da lidt klogere. Janne
NinA,nåeh ok, så er jeg med. Har aldrig hørt det med udveksling før. Jeg ville vel bare ha kaldt det vægtstangsprincippet   . Kan du teknisk forklare mig hvor glidetøjlens og kandarens indvirkning overlapper hinanden? Har aldrig brugt en glidetøjle og kan ikke helt se ligheden...men beklog mig gerne  Mht til bommenes længde så citerer jeg lige lidt fra B. Branderups bog "Ridning på kandar": "...kort underbom overfører håndens indvirkning hurtigere, mens en lang underbom overfører indvirkningen langsommere." Betydning har også: "det proportionelle forhold forhold mellem under og overbommens længde. En gennemsnitlig stang har et forhold på en tredjedel af længden i overbommen til to tredjedele i underbommen. Hvis overbommen er kortere kan vægtstangeffekten blive kraftigere og er overbommen længere,bliver vægtstangseffekten afdæmpet." Og så lige igen: trense eller kapsun er bedst til frem-ned, kandar er bedst til "frem-op". Hvis nogen har omtalte bog, så tjek lige nogen af tegningerne, de anskueliggør en del af teorien meget godt, hvor det med ord kan være lidt svært at beskrive tekniske/mekaniske principper på forståelig vis (taler naturligvis på egne vegne her   ).
Hvis du har hørt om den clinic der skal være på Vilhelmsborg på lørdag, så vil jeg foreslå dig, at tage afsted. Jeg kan fortælle, at der kommer en hest med, som er næsten magen til sådan som du beskriver din 
Jeg plejer ikke at være en tudemarie, men det blev bare for meget for mig. Synes jeg gør SÅ meget for at hesten skal føle sig godt tilpas, og glad for tilværelsen. Og jeg vil give en arm for at han bliver roligere... Jeg har gået og tænkt meget over det, jeg tror bare ikke jeg KAN sælge ham. Men jeg kan sagtens følge dig i at hvis han fik en rytter som var vild med GO! at det ville blive bedre...
Det ville jeg også enormt gerne, men jeg skal desværre arbejde. (Og jeg kan ikke bytte min vagt væk   ) Det lyder nemlig som om jeg kunne lære meget ved at tage afsted, som jeg nyttigt kunne bruge i træningen af min hest.. Jeg håber hun afholder andre clinics hvor jeg har mulighed for at være med.
Hejsa! Du om nogen har kæmpet for din hest.. Men tænkte om du har prøvet at få en anden til at ride den?? Måske den havde godt af at der kom en op som den ikke har tabt og lavet for meget ballade med!! En som ikke har i baghovedet hvad den kan finde på.. Det hjalp på min gamle hoppe efter den havde sat mig godt og grundig af.. Fik en til at ride den en periode og efter det kunne jeg selv gå til den uden problemer.. Ikke at det skal være en "hård" rytter.. Men en blid, men bestemt rytter der ved hvornår der skal trykkes her og der... Blot en tanke.... Ved fra mig selv at selvom jeg troede jeg virkede rolig og ikke nervøs, har jeg alligevel ladet hesten mærke at jeg var lidt anspændt. Jeg var altid lidt på forkant med at den nok lige om lidt lavede ballade... Pøj pøj med den dejlige Lazio...
Du har fået mange gode råd her, men vil anbefale dig at kopier dit indlæg, og poste det på   som er Susan Kjærgårds egen hjemmeside, på forummet under  , vil jeg gætte på du vil få yderst kompetente og brugbare svar. Jeg har selv en meget let antændelig araberdame, som jeg nu i nogle mdr. har trænet efter McLeans principper. Noget af det allerførste var/er at få ro på og fuld kontrol over hestens forben ALTID, i enhver situation. Når vi træner må hun ALDRIG bevæge sine ben uden jeg beder hende om det...ro på benene = ro i hovedet   . læste jeg fornyligt i McLeans bog, og den sætning er så god at have med i baghovedet hver gang jeg træner  En anden ting er  , som rigtig mange heste lider under, prøv at søge på ordet herinde... Din hest lyder super dejlig, men også meget stresset og forvirret 
måske er der også noget du kan bruge i denne tråd god læselyst   ...
jeg har forsøgt alt med mit nervøse gespenst af en hyp, og ved hende er det super at skifte mellem alm. tøjlelængde og længere. Og naturligvis halve parader imens. Så er jeg faktisk "sikker" på ikke at falde af, og at hun slapper af. Løse tøjler virker ikke. Men jeg giver tit efter på tøjlen, når hun spænder op. Min ryster også, og sveder, og ind imellem skummer ud af munden - foran - af angst   Hun er slem. Lone
Tusinde tak for jeres hjælp, gode råd og tråde! Jeg vil straks begynde at få gennemlæst det hele   Det kunne jo være jeg fandt et par absolut guldkort imellem! Ja jeg har kæmpet for min hest, som har været endnu mere stresset, spirrevippet(Er der noget som hedder sådan...?")   Han var direkte aggresiv da jeg købte ham, og er noget et langt stykke. Der er et stykke igen, som muligvis kan vindes. Ellers har jeg besluttet, at jeg vil ikke af med ham. Jeg må ligge mine ambitioner på hylden for en stund, og gøre mit til at Lazio trivedes 100%. Jeg kan ikke undvære ham. Igen tak for hjælpen. Anne-Sofie
... hvad m fodring? Han får vel ikke havre? Det er min erfaring at nul havre og masser af hø lige kan tage toppen at sådan en tændt adfærd... Pøjpøj - Karina
Foderet er der taget højde for. Han får Spillers Medow Herb, til varme heste. Det er urter i som virker beroligende. Han får udover dette hø, så meget som han kan spise faktisk. Jeg tog havren fra ham i foråret, da han kunne dirre som en lille atombombe når jeg sad på ham.
Halløj hende Kirsten Hansen hvor underviser hun henne? Jeg har spurgt flere steder men har intet svar fået.. håber du gider hjælpe.. Desuden meget interesseret i at høre efter hvilke principper hun ellers underviser? er der klassisk ridning eller hvordan?  
Zorroline - hun underviser i Nordsjælland - du kan prøve at skrive til Julie Taylor på Epona og høre om du kan komme op og kigge på deres undervisninger. De rider hver tirsdag.
lige kommet hjem fra Prag  zorroline: Lige på tirsdag kommer vi undtagelsesvis ikke, da vi er blevet forhindret. Men normalt kommer vi med to heste hver tirsdag - og folk plejer at få lov til at komme og se undervisnignen. Men, som Søs skriver - man skal lige spørge Julie  Ja, det er den klassiske udgave af almindelig dressur, og som ved alle gode trænere har Kirsten Hansen selv modificieret og udviklet den 
Nina og Søs: kører hun ud i nordsjælland eller er hun tilknyttet en bestemt klub? Er det ved hende Julie at hun underviser da? og takker mange gange for at der er nogen der er hjælpsomme.. 
kommer hun selv fra Nordsjælland og kommer hos Julie. Du får nok mest ud af at sende en mail til Julie, for hun er nok den der ved mest   Og det er ikke sikkert at hun læser med herinde. Nu ved jeg ikke hvor du bor, men vi er nogle stykker som har arbejdet på at få hende til Ledøje. Det var en aftale, men så kom hun til skade og har derfor ikke kørt ud i en periode. Men vi venter i spænding på at hun begynder at køre ud igen. Måske det er tættere på dig end at køre til Nordsjælland??
...er at vende dit problem med Tina MJ - hun har telefonisk rådgivet mig omkring min hoppe, som var bange for ALTING i terrænet - og det havde jeg stor glæde af. De tog ca. 1 time, ingen mirakelkur - men vi fik lagt en fremgangsplan som har virket, og har gjort at det fra en kamp at komme ud af indkørslen nu er blevet til at hun nu nøjes med at pruste og glo på ting - men uden at reagere yderligere. Det er et STORT skridt. Ridehuset og ridebanen er der aldrig problemer med længere, og jeg tror også jeg er ved at have kureret hendes dødsangst for paraplyer ( det ser vi til det næste stævne med regnvejr!   ). Det er måske en lidt mere tilgængelig løsning, hvis du bor langt væk fra Nordsjælland.
Jeg kommer fra Varde, så der er lige et stykke til Sjælland. Det er bare så specielt med min hest, at på tur siger den ikke det store, det er mere når han er på en bane og bliver forlangt lidt af.
Henrik - det er altså citatfusk. Det plejer jeg bestemt ikke at sige  Det er der til gengæld mange akademikere, der plejer at sige  Det er klart at de lange sidestænger kan tage mere ved. Jo længere stænger, desto større påvirkning - uden at man kan mærke ret meget til det i sin egen hånd  Men klart nok skal der også flyttes mere stang, før man tager ved, så man   måske ride med blødere hjælper på en lang sidestang. Til gengæld kan man pga vægtstangseffekten også   komme til at være grov i hånden, hvis man kan kalde det dét  Og det er absolut ikke kun kæden, der virker. Kæden påvirkes, men det er jo biddet, der holder imod på den anden side - sådan at kæden på den   side og biddet på den   side (inde i munden) kniber sammen om hestens underkæbe, lader og tunge  Derfor tror jeg, at jeg ville ride med et almindeligt  delt bid, men uden udveksling/vægtstangsprincip og kæde, hvis jeg havde problemer med at få et almindeligt delt bid til at ligge roligt i hestens mund  Fordi ingen mennesker kan sidde så roligt, at de   kommer til at tage (lidt for meget) i tøjlen...... det er også en af grundene til at hesten bør være meget langt i sin uddannelse, før man bruger kandar. Derved burde den ikke så let komme til at bevæge sig uhensigtsmæssigt. Og der skal ikke mange gange af den slags ubehagelige oplevelser til, nogen gange kun én oplevelse, før hesten bliver bange for biddet 
mange kan garanteret huske at arbejde = kraft * arm. Det er altså det arbejder der lægges i kæden, dvs hvor stort et præs denne lægger på kæben der øges ved bommens længde (kan vi ikke nok kalde dem bomme, stænger er nu engang det de har i munden og mundele er der jo i forvejen total forvirring omkring...). dvs at hvis man spænder kæden så denne sidder til og trækker i tøjlen med samme kræft på forskellige længder af bomme, så vil kæden trykke MEGET hårdere med en lang bom end med en kort bom. afhængigt af hvor meget man strammer kæden skal man så bevæge tøjlen mere eller mindre for at få det samme træk i bidet på lang og kort bom. En MEGET hyppig fejl er at have kæden for løs. dette bevirker at man skal flytte tøjlen enormt meget og vride biddet meget i hestens mund for at opnå kædens virkning. kæden skal være så stram at man ikke kan trække den mere end 45 grader i forhold til kæbelinien, dette er også for at stænger med tungefrihed har deres korrekte placering i munden. Man gør den fejl for at gøre biddet blidere, jeg synes jo istedet man så skal vælge en kortere bom. jeg vil faktisk gerne høre et bedre argument end at det ligger roligt i munden. det gør en pelhamsstang også og en helt almindelig metal eller nylonstang med enten loose rings eller mufferinge ligger også helt roligt. der må være en grund til at man ønsker denne udveksling mellem kæde og kæbe. JEg ved godt hvorfor jeg selv ønsker den på pelhamen og jeg ved også hvorfor jeg har to tøjler, hvis årsagen er den samme så håber jeg at der bliver redet på trensebid (som jo sagtens kan være en stang) mindst et par gange om ugen.
Line, jeg ved ikke hvad dit gæt på hvad årsagen til at jeg og andre rider med kandar er - men jeg vil gerne uddybe hvad jeg mener med at ligge roligt i munden  For ja, det ligger roligt i munden - OG det formidler stadig mine små signaler  Det har jeg svært ved at forestille mig andre bid, der gør. Trensebiddet gør i hvert fald ikke - signalerne går ganske enkelt ikke igennem når tøjlen er så lang - er min erfaring. Kandaren gør det muligt for mig at ride på tøjlevægten - altså at jeg fx. bare lægger tøjlen mod hestens skulder, så flytter den skulderen. Tøjlen er stadig i en nærmest-halvcirkel. På dressurbanen tager jeg sjældent så meget i tøjlen at vægtstangen overhovedet kommer i spil. Hvis jeg gør noget, vibrerer jeg i tøjlen - men det er stadig på en tøjle der hænger  . Al denne kommunikation trænger alligevel igennem til hesten og dét tilskriver jeg altså bl.a. at kandaren formidler disse signaler præcist, bl.a. fordi den ligger stille. Kan et andet udelt bid formidler signaler fra en tøjle der er så løs at den danner en halvcirkel? Muligvis, men jeg har ikke set det. De mennesker jeg har set ride med fx pelham, rider på samme måde som med et trensebid - de har KONTAKT til biddet. Det har jeg ikke. Det kan selvfølgelig godt være det ikke har noget med biddet at gøre  Derudover tror jeg også at dét faktum at både pelham og trense-stangbid er løse i forbindelsen mellem bidring og stang må forringe kommunikationen en del, når man rider på så løs tøjle. Så nej, jeg tror faktisk ikke de ligger lige så stille i munden?   - jeg har ikke prøvet. Nina, du siger at det er nemt for rytteren at genere hesten i munden hvis man fx pludselig kommer ud af balance - det er jeg i princippet enig i, men jeg mener ikke det er tilfældet når tøjlen er så løs. Det er næsten afskridtnings-niveau, de her tøjlers længde. Ej heller er risikoen ret stor for at hesten gør skade på sig selv ved fx. hovedkast, fordi der netop er plads til det. Jeg håber det gav lidt ekstra svar. Birte og Henrik lyder til at være stærkere i teori end mig, så jeg vil trygt overlade resten af diskussionen til dem, for nu skal jeg til Kreta  I PS. Jeg rider også med kapsun sammen med kandaren - i dressuren for det meste.
rider også med en bue på tøjlen for tiden - med et trensebid  Hesten kan jo sagtens mærke tøjlen på halsen, selv om der ikke er et kandarbid for enden 
jeg rider nu heller ikke nødvendigvis med kontakt non stop på min pelham. jeg rider jo efter et andet princip, så naturligvis er tøjleføringen jo en anden... normalt bruges kandaren/pelhamen/thiedemansstangen til at løfte og korte nakken. Et udelt bid er MEGET dårligt til at løsgøre siderne med. (giver det overhovedet mening at skrive det sådan?), da man ikke kan indvirke kun i den ene side af munden. Et udelt trensebid (mullen mouth) behøver jo ikke være med loose rings, det kan jo være med eggbut rings   Der sidder ringene ikke løsere end stængerne gør på en kandar? vil man gerne have støtten fra bommene på siden af kæben kan man jo eventuelt købe med half cheek eller med full cheek.  som nina kan jeg ikke se at det gør en forskel på om hesten kan mærke trykket på halsen og hvis ikke man udnytter vægtstangsprincippet kan jeg faktisk ikke se en grund til at det er der. Nu ved jeg jo ikke hvor stram din kæde er, men ligger den til når tøjlen hænger løst? og har du nogen sinde filmet bidets bevægelse under ridning. det sidste er af ren interesse da jeg egentlig finder det interessant at i rider på vibrationer i tøjlen. men jeg har svært ved at forestille mig at de rikke opstår svingninger når hesten er i almindelig bevægelse?
Hvis man tager for hårdt på blankt kandar får man intet ud af det andet end en hest det klodser bremsen eller skaber sig fordi det er ubehageligt. Så derfor holder både hest og rytter hurtigt op med det, da arbejdet stopper og det ikke føre noget resultat med sig. Trækker man til i den ene tøjle har det nemlig indvirkning i modsatte side af munden samtidig. Man er på blankt kandar tvunget til, at bruge tøjle føring på halsen.... Og (det allervigtigste) at ride hesten fra sæde og schenkel, hvis du vil bede hesten om andet end at ride lige ud. For min hoppe f.eks var der ro i munden med det samme, da hun fik blankt kandar på. Med trensebid kørte det rundt i munden, og hun kunne ikke finde ro. Dertil er der også tunge frihed på et blankt kandar. Et trensebid danner et knæk og bevæger sig mere i munden på hesten, og kan også foresage voldsomme slag i ganen på hesten når man tager i det. Problemet som jeg ser det er, at man kan tage meget hårdere i et trense bid før hesten protestere, og rent faktisk få et "tov-trækkeri" i gang. Dette kan ikke lade sig gøre på blankt kandar. Men Nina.. Var det ikke en ide at prøve at ride en hest der går med blank kandar og er skolet til det? Så får du da mere forstålse for principperne. Du må gerne få en tur hos mig, hvis du har lyst...  Hilsen Charlotte
på hvorfor man så ikke bare kan ride på et helt amindeligt stangbid uden bomme og udveksling? tøjlen på halsen virker vel alligevel? og man kan jo sagtens få almindelige stangbid med tungefrihed, der har man bar ikke glæden af ændringen i trykket på tungen/ganen når stangen vipper ved træk i bommene.
redet enormt meget med almindelig kandar, i årevis og på flere heste. Så jeg kender skam godt virkningen af kandarbiddet  Det er også derfor, det bekymrer mig, at så mange mere eller mindre avancerede ryttere gladeligt lægger et kandarbid i munden på deres hest og rider med det. Og så med den begrundelse, at hesten bliver rolig i munden af det  Jeg har set heste blive trukket, mens de gik helt underbrækket - alene på dette bids kraftige virkning. Samt utallige akademikere, der IKKE havde løse tøjler. Og så er sådan et bid altså ikke rart  Derfor vil jeg hellere anbefale en almindelig stang, hvis det er stang-effekten og ro i munden, man ønsker 
Kan godt lide når mennesker tilføjer muligheder. Jeg vil gerne prøve et stangbid uden stænger og se på virkningen. Mener dog stadig at jeg har en rolig hånd og let kontakt nok til, at det ikke haster, men når jeg får skaffet et og prøvet det skal jeg give en feedback. Det kan jo være du har en rigtig god pointe og at flere af os bare ikke har tænkt i de baner, men grebet det middel vi kendte til og havde tillid til. Når vi taler bid, er der jo næsten lige så mange muligheder, som Paris Hilton har sko   . Vil dog lige høre dig; bruger du et stangbid uden bomme, som du ville bruge en trense eller som en blank kandar? Hvilken af effekterne er du "ude efter", når du bruger sådan en?
bruger ikke stangbid for tiden. Men hvis jeg ville, og mente at hesten ville blive rolig i munden af det, så ville jeg nok bruge et af dem LineCalano har vist  Det er svært at vide på forhånd, hvilket bid hesten foretrækker. Jeg købte engang et dyrt og lækkkert 3-delt auriganbid til den gamle. Det kunne han bestemt ikke lide  , så vi gik tilbage til stålbiddet. Men da vi så fik Gloria i foråret, og hun var ret øm om sin mund, tog jeg det frem, fordi det lige passede i størrelsen. Hun blev roligere af det - så det bruger hun nu  Men jeg ville altid starte med det mildeste bid først  Naturligvis skal biddet virke, men hvis hesten ikke stopper godt nok, så kan man jo træne stop med den  Og så er der jo på springbanen og i skoven, hvor man kan være nødt til at bruge skarpere bid - men det er ikke smart på en dressurbane, før man har en hest, der   kan bevare sin uspændthed i alle de mere eller mindre svære øvelser, man beder den om 
for det virker helt anderledes. Du har ikke udvekslingen med kæden som giver hæve/sænke effekten med tryk over nakken og på undersiden af kæben. og du har ikke muligheden for at indvirke i hver sin side af munden. Derfor er det ikke et bid man kan løsgøre siderne på (i min verden, jeg har set massere af aka-ryttere der rider overbøjning på et blankt kandar) det er et bid der fordrer ligeudretning, som jo kræver et vidst niveau hvis jeg har forstået aka rigtigt. Men det er et bid som ligger ligeså roligt i munden som kandaren, hvis ikke roligere, da tøjlens svingninger ikke på samme måde vil kunne indvirke på en kæde under kæben. eller for dem hvis kæde er for løs ikke løfter biddet i munden. Jeg tror du er inde på noget af det rigtige når du skriver at mange skifter til det de kender og ikke nødvendigvis undersøger hvad der er behov for. Jeg tror desværre også mange forveksler det at hesten er lettere at bukke nakken på med at den er mere tilfreds med biddet. Men jeg vil faktisk mene at hvis ikke den bukker nakken på kandaren, så skal man se at få kørt den til dyrlægen. Det er virkelig nemt at få en hest til at bukke nakken på en hest hvis bare man lægger stærkt nok bid i munden på dem. kunsten er i virkeligheden at kunne vurdere hvornår et bid er for stærkt til den enkelte hest. Dette varierer i perioder. således har jeg i ca en måned haft redet på en pelham på den ene af mine. igår til springning kunne jeg rigtigt i opvarmningen mærke hvordan den nu var blevet for stærk. så jeg red hele timen mere eller mindre kun på den øverste tøjle så ikke jeg skulle have for meget ved under kæben. vi skal nu have fundet på noget nyt til den, og jeg vil tro at jeg prøver en stang som dem jeg har vist, måske jeg vælger en i nylon.
På et alm. stangbid (en lige stang med ring i hver ende)kan man også få et "tov-trækkeri" igang, hvis man har tendens til at nørkle med tøjlerne i munden på hesten. For mig et forskellen, at det som jeg skrev før ikke kan lade sig gøre på et blankt kandar. Grunden til længden på stangen og dens form er som Henrik (eller en af de andre) skriver, at den har inflydelse på hvor meget der skal tages i forhold til virkning... Og at man ikke kan "file" i munden på heste med den. Håber det er bedre forklaring...:-) Hilsen charlotte
Line; tak for info, men vil du hjælpe mig lidt mere? Du siger ingen af delene...men hva så? Det er ikke en nødbremse jeg leder efter, kan altid stoppe min hest, fx også i grime i skoven. Og hvad jeg sætter pris på ved netop kapsun/kandar optømning, er bla at sigaler for løsgøring sideværts og "kipning" adskilles, ift trensen, der skal klare begge job på een gang. Rider ikke med kandaren for at knække nakken på min hest (hvilket jeg til hver en tid ville kunne ved at tage mere fat, tjae ville nok kunne lave de mest usandsynlige ting, der kunne imponere en uden erfaring, ved at hive lidt, men jeg vil altså ha´ ryggen med i projektet -optisk holdning siger mig ikke en dyt   ), men simpelthen fordi det var det han accepterede og begyndte at søge biddet med. Vil lige beskrive hvordan han gik med trense bidet, bare for at (måske) give en forståelse for mit valg: Han gik uden bid til han var ca syv, af forskellige årsager, skulle så til at bruge bid i ridningen (og nej, det var ikke fordi han var ustyrlig), jeg valgte trensen (naturligt nok), desværre hadede han den. Gennem ca et år prøvede jeg (flere modeller) og resultatet var og blev en hest der gjorde ALT for at komme ud af biddet; strakte sig i alle retninger, slog med hovedet, kørte rundt med tungen og tog sig aldeles ikke af alle de "slag" den adfærd gav i hans mund (og nej, jeg huggede ham ikke i munden, det gjorde han selv med de vilde hovedbevægelser) og ikke eet minut i en hel ridesession (skov eller bane underordnet)slappede han af, uanset at jeg overhovedet ikke havde fat i tøjlen eller ej, så der var ingen muligheder for at signalere til ham, min krop elller stemme glemte han også selvom det ellers er det han mest rides med (uanset optømning) i sin kamp for at slippe af med biddet. Munden blev self. tjekket også, intet der. En dag havde min underviser så en kapsun/kandar med og spurgte om vi skulle prøve den og jeg sagde (med tyk ironi) at ja deet skulle da nok hjælpe, men ok, var ærlig talt ret trist over det hele og der var ikke så meget at miste...og tænk; der kom ro! Hesten tøffede glad rundt med rolig mund og fangede endelig at sådan et bid var eet man kunne kommunikere igennem. (og nej, det var ike fordi han hev det og fik et hak, der gjorde så ondt at han ikke turde andet end at holde hovedet i ro, han prøvede ikke engang!?) Så derfor...også derfor jeg ikke lukker af for andre muligheder, men vil kende noget til virkning osv 
 
Sakra: Det er jo ikke nødvendigvis møntet på dig den med de skarpe bid. Det ser man rundt om til stævner og i diverse klubber hver eneste dag at rytterne ikke forstår at det er fordi bidet er for skarpt at hesten ikke går som den skal. jeg rider med et stangbid ved at lede med tøjlen og vægten for at dreje. schenklen styrer tempo og bagpart til siden. brems er som altid ved at løfte hånden og forstærkes ved træk tilbage i tøjlen. Jeg har en fornemmelse af at det ikke er sådan du ville ride på det, men det er jo de signaler mine er vandt til at gå for. charlotte: du kan også sagtens have en bøvlet og urolig mund på et blankt kandar hvis ikke du kan sidde stille med hånden... Det er ikke svært. der vil man så bare ofte opleve at hesten bliver bange for sin mund og derfor slipper biddet. dette tolkes desværre at rigtigt mange mennesker som værende eftergivenhed. MEn det er falsk eftergivenhed der ikke giver sving og bæring men giver spændthed og afsæt fra forbenene. Hvilket igen af mange tolkes som afskub og kadance. de rider derfor efter mere af det og så er den onde cirkel godt igang.
Til både Line og Nina... Jeg tror vi er ude i et fortolknings spørhsmål.. Alle forklaringer blir anderledes når man står overfor hinanden med hesten og kan tegne og fortælle.. Men Nina: Der er desværre mange ryttere derude som saver deres hest i munden stadigvæk. Ikke noget jeg er tilhænger af. Line: Forstår godt hvad du mener med falsk eftergivenhed. Der er jo desværre i alle ride-retninger folk der ikke helt forstår de forskellige principper. Men den rette underviser burde kunne guide i rigtig retning. Der hvor jeg selv var lidt på et side spor var, da jeg ikke i en periode havde en underviser til at holde mig på rette vej. Og så kan vi selfølgeig også diskutere til uendelighed hvad der er den rigtige vej.. Skal vi ikke lade det være op til den enkelte udfra hvad ejer kan se, at deres hest trives med?!  Hilsen Charlotte
Jeg er så superr heldig, at have fået lov til at låne en 5 års rimelig rå hest. hun har ellers et dejligt sind og man kan tage hende lige fra stald og ride i terræn. MEN og det er et stort men.... Hun har en dum mani med pludselig at plante alle 4 ben i jorden. Og så er hun hverken til at hugge eller stikke i. og hun gør det både under rytter og når man trækker hende fra jorden. Har prøvet med positiv forstærkning, hvor presset p hende lettes hver gang hun søger det mindste frem, og har prøvet på den "hårde" måde, men intet fungerer   hyppen giver sig kun hvi hun får lov at gå anden vej. Vi har sommetider holdt parkeret i hlve og hele timer, og hun giver sig ikke. Har aldrig oplevet sådan en hest før, og aner ikke mine levende råd, i det jeg ikke har mulighed for at lade ældre erfaren hest gå foran, da jeg ikke kender nogen med hete i området. Kan nogen give råd??
hej kunne du ikke prøve at vende hende og så bakke et stykke for at den adlyder dig og så prøve at ride sammee vej igen. eller lave nogle sidebevægelser for at den rykker sig lidt
brugt, men negativ forstærkning... Ikke at det er så vigtigt lige her; du skriver jo, hvad du har gjort.    Og så ville jeg træne massevis af parader i ridehuset, før jeg red ud. Vær sikker på, at hesten   får et klem med benene, før den går frem fra paraden. Gør den dét, stopper du den og beder den stå stille (slip tøjle). Det samme gælder når du skal øge tempo eller gangart. Hesten må aldrig øge tempo, før du har klemt med benene. Brug benene FØR hyp-lyd, pisk, sæde - eller hvad du nu ellers bruger. Og brug så evt. pisken til at forstærke med, hvis den ikke reagerer for benene. Hesten skal trænes i, at benene betyder frem, før du kan kræve af den, at den skal lystre i ukendte omgivelser. Og det kan godt betyde, at du skal træne det ret længe, før du rider ud; det er bedre at have et velkonsolideret fremsignal, første gang du rider ud (og så kan man jo vælge at tage et par ponysporer på, hvis man normalt rider uden), end et fremadsignal, som hesten kan ignorere i terrænet - for så er det forfra igen, når du kommer hjem. Personligt ville jeg, når jeg var sikker på, at hesten har forståelse for benene, bruge pisken som eskalering, fordi hesten er meget motiveret for så at reagere for det pres, den får FØR pisken. Men det afhænger meget af den enkelte hest og dens sind. Min egen er bange for pisken, så på ham ville jeg aldrig vælge pisken som eskalering, fordi det kan have store konsekvenser; jeg ved jo ikke, hvilke dårlige oplevelser, der har fremkaldt hans frygt for pisken - og dem har jeg ikke lyst til, at han skal forbinde med et signal til at gå frem. Du kan evt. supplere med noget arbejde fra jorden, som forklaret i McLeans "træning af heste"; det fungerer ret godt, og det kan virkelig bruges i forbindelse med ridning, hvis man har en hjælper.
nu har jeg jo så ikke den luksus med bane og hal, der er kun et og det er ud i naturen.... og hun kan nu reagere og bremse for sæde og ben, indtil hun bestemmer sig for at det gider hun ikke mere, og ofte er det uden varsel, ikke noget hun bliver skræmt af eller noget andet der er til at gennemskue... Bruger altid ben og sæde før jeg tager andre hjælpemidler i brug, men når hun står vil hun hverken bakke til siden eller frem, bare 4 stive ben, og den eneste vej man kan få bevægelse i hende er at vende næsen mod hjemmet så går hun fint hjem
om, at du så får tjekket, at den så også   bremse for tøjlen. Det er jo dejligt, når hesten kan bremse for sæde og ben, men det er mest praktisk, at den bremser endnu bedre for tøjlen. Når hesten pludselig IKKE reagerer på vores signaler, så skyldes det, at der er knas på linjen. Det er ikke sådan, at hesten pludselig finder på at drille os. Forestil dig, at der går en ledning fra dig til hesten. I den ledning løber dit fremadsignal. Når hesten ikke reagerer, skyldes det, at der er nogen/noget, der gør, at signalet ikke kan løbe igennem ledningen op til hestens hjerne. Derfor reagerer den ikke. Det kan være, hvis der er for mange ting for hesten at forholde sig til eller hvis der er noget, der skræmmer den, eller som den forbinder med ubehag. Det kan også være, at fremadsignalet ikke er ordentligt konsolideret - og som regel er det nok lidt af begge dele. Når hesten går hjemad, er omgivelserne kendte og trygge, og den véd, at den er på vej hjem - og så er der ikke så meget til at lave forstyrrelser på ledningen. Det er lidt ligesom at man kan høre høj musik i radioen, når man kører bil på et stykke vej, som man kender, og hvor vejen er overskuelig. Men når man kommer på ukendt vej i villakvarter, hvor man skal være meget koncentreret for at finde ud af, hvilken vej man skal - så slukker man ofte for radioen, eller man skruer ned.
Har ikk li´læst hvad de andre skriver... Men jeg ville nok ride, 5 meter frem, lav parade, rid fem meter frem, lav parade, osv. osv. og jo flere gange du gør det, jo længere rider du før du laver den næste parade. Hvilket er den mest humane måde at gøre det på... -Evt. bakke lidt med den, då den til at gå lidt til siden osv. for at "snyde" den... Og ellers et kæmpe slag på nummeren med pisken hvis den fortsætter... og ja ja ved det godt, det er dyreplageri, men jeg gad ihvertfald ikke bruge halve til hele timer stående stille i skoven, fordi hesten skal have kaffepause... ellers tak og så bare frem med hypperen!!! Og for gudsskyld ros ros ros hesten når den så går frem 
hver gang du gør noget, fx vender om og rider hjem, når den "fryser" så har du lært den, at den for at komme hjem i stalden, skal stå stille   Dvs. uden at vide det har du fået trænet den til at gøre lige præcis det der irriterer dig. Jeg tror jeg ville hoppe ned på jorden og træne den for frem. Sig hyp-hyp, læg pres i grimen o ggiv efter når den går frem. HVIS den fryser her og ikke vil gå frem, så har du en dressur pisk i din ene hånd. DU holder stadig presset i grimen (hesten lærer jo når pres forsvinder!) og så tapper du den forsigtigt på skulderen. Lige gyldigt hvad den gør, om den bakker, stejler, snurrer rundt - så holder du presset i grimen og tapper med pisken. I det samme du får en reaktion, så giver du efter og roser. De første mange gange, den fryser og du får den frem, så vender du om og trækker hjem. Sådan at den kobler at gå frem for hjælpen med noget positivt, nemlig at komme hjem. Brug 1 uge til 14 dage på at træne den fra jorden på denne måde, inden du rider ud igen. Når du så rider ud, så er det essentielt igen at huske at hesten lærer når du FJERNER pres. Dvs. du må ikke fjerne presset fra dine ben, før du får en reaktion. Det er min erfaring at har man intrænet hyplyd fra jorden, så er det nemmere at overføre til ryggen. Det er præcis samme fremgangsmåde: hyp-hyp, ben og så tap-tap (nu på bagpart). Og først når du får et skridt fremad, så giver du efter. SOm fra jorden, så ville jeg belønne den med at gå hjem, når jeg fik en fremad reaktion ved sådan en træningssituation... Men få det på plads fra jorden først, og så træn det fra ryggen bagefter   God træning...
Min hest er bange for vandkoppen. Altså hun kan sagtens drikke af den, men hun rør ikke den der gør at der kommer frisk vand, den er hun hunderæd for. Hver gang jeg rør den, for at vænne hende til den giver det et helt sæt i hende, og hun smutter over i den anden ende af boksen. Også selvom den er på laveste blus. Så derfor har hun nu en 20 l spand med vand i, i sin boks, som hver aften jeg kommer er helt tom, og hun er meget tørstig (hun har vand hele dagen på folden). Men ofte når jeg kommer har hun væltet spanden og boksen er helt våd. Så derfor spørger jeg nu: Hvordan lærer jeg hende at vandkoppen ikke er farlig?
Køb 5 liter æblejuice og fyld vandkoppen halvt op. (Lad være med at lade hende have en spand med vand i boksen). Check hver time, om hun har drukket - og fyld mere æblejuice i efterhånden. Selv om hun kun får lidt vand ud i vandkopppen ad gangen, vænner hun sig til lyden og lærer at drikke af vandkoppen. Min ene plag nægtede i et helt år at drikke af sin egen vandkop - hun gødede i den og stak hovedet over væggen til storesøster, hvor hun drak med stort velbehag. Da så indenætterne begyndte i år, brugte jeg æblejuicetricket - og efter 2 dage drikker hun nu af sin egen vandkop og gøder ikke mere i den! KH Lanta
Prøv Lantas ide. Ellers tror jeg, at hun enten er bange for lyden af vandet, eller for fornemmelsen på mulen af, at vandet løber ud. Er det lyden, så stå og tryk på vandkoppen når hun er lidt på afstand, tryk i et sekund, hør op, tryk i et sekund og så fremdeles. Når hun ikke længere tager sig af det (du skal arbejde på så god afstand, at hun ikke flygter) så trykker du i længere tid, og når hun er tættere på. Gå gradvist frem, så vil hun holde op med at forbinde lyden med frygt. Det andet, følelsen af vandet er sværere, men du kan prøve lidt det samme, når hun er ligeglad med lyden. Når hun drikker, så tryk den ganske kort ind i et sekund, og giv hende en belønning for at blive og forøg så siden. Imens det står på er du nødt til at vande hende i spand, så hun ikke tørster, men når træningen når så vidt, at hun skal til at lære at trykke på "dutten" så kan det være en fordel, hvis hun er tørstig inden, så det kan fx. øves efter træning, hvor hun formodes at være tørstig.
Det kan bare ikke altid lade sig gøre at lære en hest med vandkoppeskræk at drikke af koppen... Jeg har forsøgt i 12 år på mit Cesseldyr og hun vil bare ikke! Men efter hun fik en kop med flyder, som selv fylder op og ikke larmer nær så meget som de andre, så har hun lært det. Nu kan hun rent faktisk strække sig så langt som at blive stående og drikke når den syder lidt og der kommer vand ud. Så prøv evt. med en vandkop med flyder og sørg for at det er en af dem der ikke larmer ret meget, så lærer hun det garanteret! 
stort set som din. Jeg hældte æblejuice i, hvilket var fuldstændig ligegyldigt. Han skulle ikke i nærheden af den. -Men gulerødder, det blev vores redning. 2-3 dage med en spand halvt fyldt op med vand, også en håndfuld gulerødder i vandkoppen, så var det overstået!
Ha ha, den med gulerødderne lyder sjov..   Og vi har i øjeblikket 5 sække liggende med 20 kg i hver, så jeg går da ikke tør lige foreløbig... Men jeg skal derud nu her kl 10, og det kunne da godt være jeg lige skulle prøve at tage lidt æblejuice med derud. Hun skal trænes, så chancen for hun er tørstig bagefter er der da... 
Min havde det på præcis sammen måde., og tro mig jeg har prøvet alt. og hver gang jeg selv trykkede den ned for hende, sprang hun hen i den anden ende i boksen. Men ligepludselig en dag gik det op for hende den ikke var farlig det tog også kun 1,5 år (sådan ca.) 
Jeg har gennem noget tid forsøgt at sætte mig lidt ind i den klassiske ridnings principper, og det tiltaler mig meget. Jeg bliver mere og mere overbevist om, at det kun kan være godt for en hest at få lov at strække halsen frem og ned, så den strækker hele overlinien, om det er en unghest eller en gammel garvet dressurhest. Ja, hurra for at mor her er overbevist, men hesten er bestemt ikke helt klar over, hvor dejligt det er at gå på den måde. Jeg kan sagtens få ham til at strække sig frem og ned, men kun hvis han får lov at gå med 140 i timen, hvilket resulterer i en hest der går med alt vægt på forbenene. Se, det kan jo ikke være meningen, så jeg laver nogle anholdninger for at få ham til at sænke farten, med det resultat at hesten sænker farten som det er meningen, men desværre løfter han også hoved og hals og mister strækket. Jeg lokker ham så frem igen med samme resultat, han ræser afsted igen. Hvordan lærer jeg ham at strække sig frem uden at løbe? Hilsen Maria
Har lagt mærke til at ekstrem mange mennesker rynker på panden hvis folk springer på deres PRE heste.. Inden jeg begyndte at ride min PRE tænkte jeg også lidt om det da jeg altis havde hørt at deres ben var ekstrem skrøbelige.. Noget jeg så har haft gået og undret mig over er hvordan og hvorledes hesten så kan lave så mange forskellige og ekstrem svære øvelser i dressur som også må belaste benene meget.. Og ja det er selvf. fordi tingene påvirker hesten på forskellige måder.. Men jeg er jo springrytter og tænkte på at skulle købe et krikkedyr der kunne springe.. Smeden var så på besøg i weekenden og sagde at Guffens ( PRE dyret) ben var utrolig stærker og ganske velegnet til spring.. Kronranden var også stærk ja faktisk alt undtágen strålen da den er blevet skånet alt for meget.. Det lyder så nok underligt i nogens øre men ganske simpelt har Guffen nærmest levet med sko på siden han begyndte at blive redet.. OG sådan hærder man jo ikke ligefrem hans hove.. Det er også lige meget. det er ikke det tråden handler om. Guffen er ike spor PREtypisk.. Tværtimod. Folk tror han er en welsh når de ser billeder af ham    Dyrlægen siger også at hans ben er stærke, meget stærke især hans piber og sådan.. Jeg er jo så glad for så behøver jeg ikke skrifte den grimme ælling ud (guffen) Men hvad tænker i først når i hører om en PRE der springer.. ? Nu snakker vi ikke 150 cm.. Men i hvert fald 1 meter når han er indsprunget og trænet i al den tid han behøver..
Ikke strålen, men sålen da han næsten aldrig har gået uden sko.. Fra nu af får han kun sko på hvis det er yderste nødvendighed..
en hest(erace) som kan gå frem i skridt eller piaffe og hoppe op i en kapriole sådan en 140-160 cm over jorden, også kan finde ud af at hoppe over nogle pinde på jorden ?? Deres springteknik er noget anderledes end varmblodsheste og det skal du nok lige vænne sig til. Jeg har ikke redet PRE, men både lipizzanere og luso´er springer rigtig godt og det er jo samme grundtype. I Ungarn går lipizzanerne materialprøve med løsspring i 150 cm og en solid military-terrænbane med rytter, som 5 års.. Benene? Hvorfor skulle de være svagere ?? Lyder som rent vrøvl. Eva
bare løs.. alle heste har vel godt af lidt adspredelse og gymnasticering i form af spring. som du slev siger, hvordan skulle de kunne holde til den belastning det er at gå svær dressur hvis de ikke kan tåle at hoppe?
Det jeg mener.. Jeg synes såmænd også det er noget vrøvl men man er vel aldrig sikker.. Dejligt at høre at andre mener det er okay.. Hans ben er jo som smeden siger velegnet og ekstrem stærke..
... det handler om rytteren end om hesten? Det er mit indtryk, at dem der køber PRE-heste er dressurryttere og ikke springryttere. Hilsen Sif
...heste er så forskellige. Jeg har aldrig haft de helt store problemer på en bane - men hun kan da stadig finde på at glo intenst på døren, fordi hun har overbevist sig selv om at der står en hvidhaj om hjørnet - men jeg kan altid ride hende ud af det. I takt med at hun er blevet bedre i dressuren, er styrbarheden også blevet bedre - tingene hænger sammen. men det er trist når man ikke kan nyde sine ridt.
Hvis hesten opfører sig anderledes på tur end på banen, kan det muligvis være at du ubevidst bruger nogle andre hjælpere eller rider anderledes når du er på tur fremfor når du er på banen.? Stort set alle de ryttere jeg ser til undervisning og kurser, som har heste hvor problemerne først opstår når de "forlanger mere" kommer (ofte ubevidst) til at bruge for kraftig tøjle og schenkel på samme tid, - altså beder hesten om at bremse og speede op på samme tid.. Måske bruger du lettere tøjle og schenkel når du er i skoven og kommer til at bruge for mange kræfter når i rigtigt vil gøre jer umage på banen  Det kan du bedst selv mærke efter, og så kan du afprøve om hesten bliver mere villig på banen, hvis du prøver at være let ligesom i skoven.. God fornøjelse 
Tusind tak for rådet, det vil jeg klart prøve. Jeg ved når jeg er på tur, så sidder jeg virkelig og slapper af og har en løs forbindelse til hans mund. Jeg tænker også "kun gode tanker" og vi hygger os virkelig  Jeg kan godt forandre sindsstemning når vi så er på banen- der er jeg ikke helt den samme. Jeg vil prøve at koncentrere mig om at give de samme signaler som i naturen- så vi får det bedste ud af vores ridning 
Lige en opdatering: Nu er der ringet til en heste kiropraktor, da en healer har kunnet se der var noget forskuppet i hans hals. Hun synes yderligere der var noget i vejen nær hans hale rod, men hun kunne ikke sige hva det var? (Ikke hug hovedet af mig, hvis i ikke tror på healing   ) Så nu håber jeg at det måske kan gøre en forskel på min lille hest.
lige at få den tjekket igennem 
Endnu en opdate! 12.11.2008 Red i dag i skoven i grime med træktov i hver side- han lavede stopog frem for et minemalt sæde!   Yes det er da en susses oplevelse. Vi mødte også trafik, og da stod han ligeså pænt inde i siden uden trensen på. Kiropraktor kommer til ham mandag den 24 November kl 17.00 Jeg er MEGET spændt på hvad han kan sige om hesten.
Hej Anne-Sofie Jeg har ikke læst alle svarene og de gode råd, du har fået (dette er positivt ment), så måske er det nævnt, uden jeg har set det. Når jeg læser dit indlæg, lyder din hest umiddelbart som et klassik eksempel på en hest, som går med en sadel, der ikke passer. En sadel skal passe den enkelte en hest 110%, hvis den (sadelbommen)kun passer 99%, kan du lægge nok så mange géleunderlag under eller stoppe den om nok så mange gange, men det hjælper ikke. Ligesom med så meget andet, er der kun få sadelmagere, som rigtig har forståelsen for at tilpasse en sadel korrekt. Det mest almindelige problem er, at sadlerne er for dybe og for smalle til hesten, tit, når de taler om at gøre sadlen bredere til hesten, er det eneste de ændre på kopjernet, som er foran, resten af sadlenbommen er stadigvæk ligeså smal som den hele tiden har været. Er sadlen problemet, vil du kunne mærke det med det samme. Fra at have en "problemhest", vil du have en hest, som måske er lidt stiv (det bliver vi jo alle, hvis vi ikke træner kroppen), men, m når du træner/gymnastisere den, vil reagere positivt på dit arbejde, og tager det med næste dag, i modsætning til en "problemhest", hvor man kan starte forfra næste dag eller har 2 gode dage, og så igen dårlige dage. Man har hele tiden fornemmelsen af at det går op og ned ad bakke, i stedet for støt fremad, det er forskellen. Min erfaring er at 9 ud af 10 heste går med sadler, som ikke passer. Det er noget af det første, jeg kigger på, når jeg underviser en ny rytter, hvis der er problemer med hesten. Mh Janne
PS. Det er ofte ved dressursadler, man ser de største problemer, da det jo er her, folk gerne vil have et dybt smalt sæde. Har hesten gået med en sadel, som ikke passer, er det rigtig godt at følge det op med kiropraktik, massage, akupunktur m.m.. Så der kan komme liv i den "stive ryg" igen og spændinger kan blive løsnet.
Mange tak for rådet  Jeg har haft 4 sadler til Lazio, og han har problemet under den alle. Altså der er ikke den fjerneste forskel på hans måde at være på. Men jeg vil ikke afvise det er det   Hvem mon KAN finde ud af at tjekke sådan noget?? Jeg synes man hører så meget skidt om diverse sadel magere. Lazio får kiropraktor mandag den 24 November- og det er faktisk ikke noget han har prøvet før. Så jeg er virkelig spændt på hvad han finder. Jeg laver selv massage på ham, og ved han har noget spændstige punkter.
Hej Anne-Sofie Ja, det er så det næste problem. Jeg har arbejdet 6 år med heste fuldtid bla. 3 år i Tyskland, og det var her, jeg det sidste halve år fik kontakt til en god sadelmager. Han sagde bla., at udover, at sadlen skal ligge med det dybeste punkt i midten, som alle jo siger, skal man tage sin ene hånd, og lave et let tryk oven på sadlen samtidig med, at man tager den anden hånd inden under sadlen, og fører den vandret under puden langs ryggen, og oppe fra ved kammeret og ned langs puden ved skulderen. Hånden skal kunne glide jævnt uden at møde modstand som buler, eller have svært ved at kunne komme forbi nogle steder og ikke andre. At man gør det, kan så ikke udelukke at sadlen stadigvæk ikke passer, men man kan hurtigt opdage, om det er helt galt. Da jeg kom hjem fra Tyskland i julen 99, undersøgte jeg dengang hvem der var af sadelmagere/sadler, som lød fornuftige på sjælland. Jeg tog så kontakt til Eya, sadelmageren fra Odrup, for hun havde forståelsen for at sadlen, skal være "bred og flad". Hun havde et samarbejde med en engelsk sadelmager, hvor hun kørte ud og tog mål af den enkelte hest, og han så lavede sadlen, den kostede ca. 15.000 kr, så det er ca. det samme som en anden god sadlen, der ikke er lavet efter mål, koster. Det er så i alt blevet til 3 sadler. Den sidste blev lavet for ca. 3 år siden, til en hest, som jeg har overtaget (se indlæg hofteproblem fra d. 9/11). Desværre tænkte den engelske sadelmager mest på penge, og holdt op med at lave sadlerne, nu laver han kun de "smalle og dybe", for dem ville amerikanerne helst have. Det gode ved denne sadel, der hedder Arena, er at man kan skifte hele sadelbommen ud. Nogle gange har hun en brugt til salg, men jeg ved ikke om, hun kan skifte sadelbommen ud, når han nu ikke laver dem mere, men du kan ringe og spørge. Hendes tlf.nr. er 39640237 og hendes hjemmeside er  . Sidste år havde jeg tre heste, men mistede desværre den ene, det var ham jeg red på, hvor alle ting gik op i en højere enhed sadlen passede, ryggen var i orden o.s.v.. Derfor er jeg ikke kommet videre med at prøve en bomløs sadel, jeg prøvede den en gang sidste år, og umiddelbart virker det ikke dårligt, hvis den er lige så god i praksis, som de siger, er man udover problemer med stopning, sadelbom og hvis hesten vokser. Problemet med de bomløse er jo bare at man ikke kan starte stævne med dem, men der er en, som ligner en engelsk dressursadel, og det er den, som jeg har prøvet, her var puderne, hvor mit ben skal ligge bare alt for voldsomme, men det kan der laves om på, det tror jeg forøvrigt også, hun har gjort. Du kan se den på  . Jeg har også set et muligt bud på en sadel på et link i forbindelse med Gerd Heuschmanns hjemmeside, jeg kan bare ikke finde det igen, måske er der andre her på nettet, som ved hvor det er? Af almindelige købesadler fandt jeg den gang 2, som virkede ok, det var Albion og Passier Antares. Det kan godt være lidt af en opgave, at få en sadel som passer, og hvert forsøg man gør, koster som regel en del penge. Hvad er det for nogle sadler du har prøvet? Du er velkommen til at kontakte mig, skriv en besked på min mail   med dit tlf.nr., det kan nogle gange være nemmere/hurtigere at forklare på telefon. Mange hilsner Janne
Tak for dit svar- det var meget uddybende  Mine sadler pt er: Dressur KenTaur Penelopa, den virker til at ligge godt på ham. I spring har jeg en Kieffer In. Jeg har før sprunget i en stubben siegfreid, og redet dressur i en Kieffer Lech, dem var jeg bare ikke tilfreds med. Jeg må være ærlig at sige jeg ikke har 15.000 der står sadel på, men vil jo gerne gøre alt for det fungerer. Det er sku lidt svært. Jeg har næsten lige købt KenTaur dressur sadlen, og jeg havde en anden til at give et syn med på sagen. Den ligger pænt, helt lige(Ingen skævheder) Det er masser af luft mellem puderne og ved manken, puderne er store of halv flade. Jeg vil se om jeg kan finde en ordentlig sadel mager her i nærheden, som kan tilse ham og sadlen.
Hej Anne-Sofie De sadler, som du nævner, har jeg ikke selv prøvet. Jeg ved kun at f.eks. Kieffer Master ikke er noget af det bedste. Det er mange penge, men lige meget hvor mange gange man fortæller hest dette, ømmer den sig ikke mindre af det. Det er nogle dumme penge at spare på, så må man hellere vente og spare op, du kan jo evt. købe en brugt sadel. Jeg ved, at Eya (sadelmageren) på et tidspunkt havde en brugt Arena sadel til salg for 7.000 kr., så er det dog muligt, at der kommer en ekstra udgift på en ny bom, hun plejer også gerne at ville sælge den sadel, man ikke skal bruge mere. Hvilket område bor du i? Mange hilsner Janne
Jeg bor udenfor Varde i vestjylland. Hvilket område kører Eya i?? Ja jeg ville også ønske jeg havde uanede midler til at finde ud af hvad jeg kan gøre for min hest. (Så han er glad og tilfreds) Jeg tror allerede jeg har brugt -mange- penge på at finde en løsning. Nye sadler. ca 8000,- xtra tandundersøgelse 1500,- Han blev syet i september 5000,- Jeg havde min søde nabo til at heale ham, dette var dog en gave! Og kiropraktoren kommer på mandag..Foder til "lune" heste osv osv. Men selvfølgelig skal fyren have en ny sadel hvis de ikke passer ham. Lige nu er jeg meget spændt på hvad kiropraktoren finder på mandag...
rider du ud på tur i grime og træktov, når du ved at hesten kan se spøgelser? Kan de være bange på banen, kan den også i naturen, og du har væsentlig mere kontrol med et hovedtøj på hesten.
Ja det var med den risiko indregnet- jeg har fået ham healet og hun sagde han ikke var begejstret for trensen/biddet så jeg ville prøve uden- for at se om der kunne mærkes forskel...Han slapper dog mere af på tur end på banen- og det er ikke sådan noget sindsygt han laver/ det er nærmere hop og ryk... Ellers havde jeg heller ikke gjort det.
Hej Anne-Sofie Ok, jeg tror kun hun kører på Sjælland. Jeg kender desværre ikke umiddelbart nogen i det område. Du kan jo prøve en gang eller to at ride dressur (skridt og lidt trav, traven skal være rolig, så du kan følge med) uden sadel (dog med trense), selvom det ikke er optimalt, kan det være med til at give et billede af, om hesten er generet af sadlen. Du kan også prøve at køre ham/longere ham med dobbeltlonge, det gjorde jeg en gang, med en hest, for at overbevise rytteren om, at hendes sadel ikke passede til hesten, og at det var fordi den havde smerter, at hun havde problemer med den. Når jeg skiftevis gik bag ved den og tog den ind på en volte i dobbeltlonge, kunne man sagtens få hesten til både at gå til højre og venstre samt cirkelvolte, hvilket hun havde problemer med, når hun red. Jeg havde selvfølglig ikke sadel på, da jeg longerede. Mange hilsner Janne
Det lyder som nogen gode råd- men den uden sadel kan man ikke på ham   Men den anden vil jeg prøve- når du siger dobbelt longe hvad mener du så helt præcis? Køre liner er han god til- det synes han er sjovt. Jeg havde kiropraktor til ham mandag den 24 November- og han fandt et par ting. 6. nakkehvirvel og hans manke parti var låst sammen, så det har gjort ondt på fyren.
jeg har lige et spørgsmål se om jeg gerne vil have jeres mening om. Min hest og jeg har endnu ikke været uden for matriklen og ride og det er jeg ved at være godt træt af, men der er ingen med hest jeg kan få til at tage med mig og jeg har også en ide om at det er for farligt at ride ud de første gange helt alene. Derfor tænker jeg så på at jeg ville trækken hesten en tur med trense. Men så spekulere jeg på om det egentlig ikke er ligeså farligt, hesten kan jo så let som ingenting løbe fra hvis den bliver forskrækket. Hvad ville i gøre? trække tur alene eller ride? Stine
Hvis din hest er af den forholdsvist fornuftige type, synes jeg du skulle ride men have en person med, som gik til fods - først ved siden af eller foran og siden bagved. Den kan ligeså godt lære med det samme, at du rider ud uden andre heste, hvis det er svært at finde nogen at ride sammen med. Hvis du trækker tur, vil jeg anbefale, at du har hesten i longe, så der er nogle meter at give af, hvis den skulle fare frem et par gange. God fornøjelse 
fordi hesten skal fokusere på mig og ikke på hvad en eventuel anden hest "siger og gør" - og da jeg er den mest erfarne udi turridning er det altså mig, hesten skal høre efter. Starter altid med at gå en bestemt tur, med kapsun og en halv longe (en hel longe er for farlig ift til forviklinger, et trækketov for kort - husk gode sko og altid handsker) og når hesten "kan" den tur og har lært diverse monstre som sten, bænke osv at kende, tager jeg den evt. med som håndhest en gang eller to (samme tur) for at se hvordan den reagerer når jeg ikke er lige ved siden af den, men snarere "ovenfor". Dernæst et par gange hvor jeg går ved sadellejet og dirigerer derfra - det er tit et stoort skridt for hesten at den selv skal "gå forrest". Så rider jeg ud, samme tur - hvis det er en særligt sprælsk model, har jeg en hjælper til fods en gang eller to. Sker der noget eller kræet får tændt af derude, hopper jeg af og trækker den med sænket hovede et stykke, til den er afkølet og hopper så op igen (alle mine kan parkeres hvor som helst og stiges af og på fra enhver sten eller træstub, før noget som helst andet)........da jeg red den unge hingst til, skulle vi forbi en fold med en anden hingst og der trak jeg ham, eksempelvis - for det var lidt rigeligt at skulle have tjek på både trafikken, min egen unge hingstebasse og den på den anden side af hegnet som tordnede rundt og gejlede kraftigt. Eva
Erfaringer med vores heste er, at hvis de bliver trukket er de mere rolige ift. hvis man rider. Hvis f.eks. vi kommer ridende til et sted hvor Mikado absolut mener at der er livsfarligt at gå forbi eller over og jeg så står af og trækker, følger han pænt med uden at vrikke med et øre. Så jeg ville trække en tur - evt. med et langt træktov.
Min kæreste hjalp mig da jeg begyndte at ride i skoven. Jeg føler jeg har "mest styr" på hesten når jeg sidder på ham. Så min søde kæreste hjalp os godt i gang.
Hvis din hest er styrbar fra jorden og ikke har tildens til at løbe fra rytteren, syntes jeg sagtens du kan prøve. Inden min hest lærte at gå alene på tur, trak jeg også ture med den. Den kunne ikke rides ud alene, den stoppede op og bakkede hele vejen hjem. Den hjalp mig utrolig meget og min hest var meget mere tryg ved at have en ved siden af og den prøvede/prøver desuden ikke at løbe som helst steder. Det er bare om at starte i det små. Gå nogle små ture og forlæng dem lige så stille. Så bliver hesten også mere tryg 
jeg har selv en meget jumpy hest. Jeg kan have svært ved at bevare tålmodigheden, når vi rider men har fundet ud af, hun godt kan lide overblik, så vi rider, hvor vejene er brede og - øde   , hun standser knap så meget op, hvis jeg trækker. Til gengæld kan jeg ikke følge med hende. Jeg får mig altid dagens motion, når jeg trækker tur. Hvis der er meget trafik, har jeg det bedre, hvis jeg sidder på hende. Så fylder vi knap så meget, og jeg kan lægge benet til hende, så hun ikke hopper for meget. Jeg mangler at kunne lægge benet til ved trækning, så "slingrer" hun endnu mere for at undgå alle de enormt farlige ting. Lone
Jeg startede med at gå en masse ture sammen med hesten dog sammen med en anden hest da vi skulle over en forholdsvis stor vej, og gå langs den. Senere gik jeg alene og tilsidst red jeg den med en anden rytter, - da hun var forholdsvis rutineret red jeg alene.
... altid gået med min hest. Fået en fornemmelse af hvad den reagerede på, og hvordan. Og så har jeg redet ud, efter nogle gåture. Min egen har jeg gået ture med fra den var føl. Så kendte den ret godt, da den skulle på tur første gang. Min søster red, og jeg gik ved siden af. Den opførte sig præcis som hvis jeg gik med den. Stoppede når jeg stoppede, gik hvor jeg gik og lign. Stille og roligt tog rytteren over, og lærte ham at gå uafhængigt af mig. Men ragtionerne har faktisk altid været som på gåture, med enkelte undtagelser. Inden længe håber jeg at han kan komme på sin første tur uden mig. Bliver et stort skridt, for den lille hest, der helst vil være i mors lomme. Men nu er han blevet vallak, og kan fungerer med alle heste, så nu er der nok bedre nogle der tør ride tur sammen med os  Men jeg ville helt sikkert gå nogle ture med den først. Se den an. Se hvordan den reagerer på forskellige ting, og hvad den den reagerer overfor. For på den måde, føler jeg at jeg har større chance for at være forudseende når jeg skulle ride ud første gang.
er bare at det ikke har noget med biddet at gøre om man gør det rigtigt eller forkert. jeg forsøger at forstå hvorfor man vælger blankt kandat frem for et almindeligt stangbid og i den forklaring hører det vel ikke med at man også kan save den i munden med et almindeligt stangbid. for det kan man da på alle bid? Det er da bare at gøre det. man opnår noget forskelligt ved at save den i munden med et trensebid og et stangbid, men det kan jo sagtens lade sig gøre at gøre det. Det er jo ikke ment som et angreb. jeg rider selv med et hav af forskellige bid, blankt kandar er dog ikke et af dem da jeg ikke har en hest der trænger det, men det handler jo ikke om at jeg ikke vil lade folk ride på skarpe bid. det handler om at målet for mig ved at lægge et skarpere bid i munden på hesten er at løse et specifikt problem så jeg kan gå tilbage til et blidere bid.
Line det er et super godt spørgsmål du stiller. Jeg selv har kun prøvet at ride på kandar plus kapsun to gange og grunden til kandaren, og ikke en anden stang, skal jeg være ærlig at sige, at det er fordi det er hvad Bents ridderprøve kræver. Jeg har ikke nok forstand til at vide hvordan hvert enkelt bid virker og hvornår det er bedst at bruge. Den vide burde man have men det har jeg ikke på nuværende tidspunkt. - Henrik
 
lige pippe  Jeg synes, han går med hovedet   og med for rejst nakke, til den samlingsgrad resten af kroppen befinder sig i. Og det er netop risikoen ved at benytte et bid, som hesten godt ved er skarpt - også selv om man rider med løse tøjler  BB synes vel heller ikke, man skal lægge en blank kandar på sin hest, før den er temmelig langt i sin uddannelse??? Det kan jeg da ikke forestille mig 
Hej Alle. Må jeg spørge om, hvad i har tænkt jer, hvis man tilfældigvis skal ride MB og højere dressur. Så er man jo ligesom tvunget ud i kandar??
hesten forhåbentlig også parat til det  Denne her snak drejer sig om, hvorvidt man skal lægge kandar på sin hest   den er nået så langt i sin samlingsgrad - simpelt hen for at få ro i munden på hesten.
Som NinA også skriver så er snakken mere om hvorvidt det har sin berettigelse at lægge kandar på bare for at få ro i munden og med intet andet formål end det. Endvidere er der jo stor forskel på at ride på blankt kandar og på almindeligt kandar, da du jo på det almindelige kandar også har underlagsbiddet og dermed muligheden for at indvirke i hver sin side for sig på denne tøjle. Iøvrigt er det først fra Ma at kandar er krævet, men jeg kan sagtens sætte mig ind i at man har brug for den i Mb.
Spørgsmålet er så hvornår er hesten så klar til at få kandar på. Jeg mener når man kan ride hesten for sædet med støtte fra kapsun. Når hesten er frem og nedafsøgende i alle lektioner i skrid og trav. Når hesten i det store hele er løsgjort. Og ikke mindst når man kan ride alle sidebevægelser i skridt og trav på en hånd. - Henrik
for hesten er vel klar når den bærer sig selv. Jeg rider jo aldrig på en hånd (jeg lyver lidt nu for der foreligger fotografisk bevis på nettet for at jeg har redet på en hånd men ikke i klassisk forstand). og jeg ved ikke helt hvad det er der kræves andet end naturligvis at den viger for tryk på halsen. tryk på halsen er ikke noget man bruger i moderne dressur, hvilket jo også må være grunden til at man ikke rider på blankt kandar? Der må jo også være forskel på hvornår den er klar til at gå på kandar kombineret med noget andet (underlagsbid eller kapsun) og hvornår den er klar til at gå på blankt kandar. Den skal jo i hvert tilfælde have kræfter til at bære den rejsning af nakken som kandaren giver andledning til og mulighed for. Så skal den være løsgjort til begge sider og kunne løsgøres uden brug af den sideførende tøjlehjælp. dette er måske ikke så meget påkrævet ved kombinationsbrugen da man jo her har mulighed for at sideføre på tøjlen?
   har fulgt jeres indslag med nysgerrighed og tænkte at jeg ville videregive noget fra B.B.s bog. Kandaren tilbedes og fordømmes af mennesker, men begge sider tager fejl! Kandaren er slet og ret et værktøj, ikke mere og ikke mindre. Man kan ikke skrue et søm i væggen med en skruetrækker, men man kan desværre slå en skrue i væggen med en hammer. Og det er netop kandarens ulykke. Hvis den misbruges som trenseforstærker, vil den ikke give hesten fuldendt lethed, men derimod afstumpe den. Af denne grund rider mange ryttere kun af og til med kandar, fordi de ved daglig brug ikke længere vil kunne opnå den virkning de ønsker. I disse tilfælde må man formode at kandaren misbruges til lejlighedsvis at holde sammen på hesten og ikke til en finindstilling på vej mod den lethed, der blev arbejdet hen mod i grunduddannelsen. Også trensen er et værktøj, der skal håndteres korrekt. Den må ikke blive en sovepude for dårlig ridning. Guériniére forbød sine elever at tage fat i trensen eller kapsunen, så de ikke kunne forplumre hans udd. af hesten Man kan forvolde lige så mange ulykker med trense og kapsun som med kandar. Man bør aldrig give værktøjet skylden, men altid hænderne og tanken, der gemmer sig bagved. Men det hjælper heller ikke at forbyde det, vi kan se en fare i. Vi er nød til at lære at omgås det. Hvis et barn skal lære at slå et som i væggen med en hammer, vil det i begyndelsen ødelægge sømmene og væggen og muligvis også slå fingrene - men hvis man ikke må øve sig, bliver man aldrig bedre. Jeg tænker at det nok også er derfor at vi aka ryttere har foto´s og film hvor vi ikke er særlig perfekte. Men viljen til at lære at gøre det bedre er der. Tænker at der klart står at kandaren skal bruges til finindstilning, ergo bruges den jo også som et ekstra pift for hesten.Jeg sys også at kan forstå at vi skal forberede os til at kunne ride hesten for sæde og div. andre hjælpere før vi bruger kandar. At der ind imellem så sker nogle missere er jo alm. for alle ryttere uanset hvilken ridestil. Nå men sys det var et super stk i b. b. bog. Håber I kan bruge det til noget
Super punkt Tina - Henrik
er jo, at man faktisk nemt kan komme til at gøre det sværere for sig selv og hesten, hvis man tager for kraftige midler i brug. Og kandaren er et potentielt meget kraftigt middel  Hesten skal ikke træde meget ved siden af, før den kommer til at give sig selv et kajetræk, der vil noget  Den er pga vægtstangseffekten langt stærkere virkende end en trense eller en kapsun. Så nej, man kan ikke forvolde lige så mange ulykker med en trense og en kapsun som med en kandar. Bl.a. fordi man ikke selv direkte kan mærke styrken det træk, hesten mærker i sin mund  Hvis årsagen til at bruge kandaren er at hesten får en roligere mund af den, så er det altså et problem at bruge et så kraftigt middel som en kandar til en 'roligere mund'. Så kan man bruge et mildere bid  Det var såmænd bare det, der var min idé  Som jeg skriver, har jeg redet rigtig meget med kandar - og netop derfor kender jeg også virkningen. I uøvede hænder gør den laaangt mere skade end gavn - og da det er et levende væsen, man øver sig på, kan man altså komme til at gøre tingene meget sværere for sig selv - og for hesten 
Det jeg læser ved BB´s lærdom er, at der opfordres til at ride for sæde og schenkel og ikke ved at tage hesten i munden. Så mon ikke man ville få et finere resultat ved at fokusere på disse hjælpere (sæde og schenkel) istedet for at lægge fokus på bidet. Hilsen Charlotte
flot citeret Charlotte. Vi danskere er meget fokuseret på biddet og vi bruger det faktisk ret meget i forhold til andre ride nationer. Der er mere debat på danske sider om bid, bidtyper og ridning via biddet end i mange andre lande. Hvorfor ved jeg ikke. Når jeg ser almindelig dansk undervisning handler det meget om biddet. eks halve parader konstant, hele tiden lirke, stille hesten ,holde tøjler stramme osv - fokus i undervisningen handler rigtigt meget om hestens hoved og placeringen af dette. Med så meget bid arbejde er det klart at kandaren ofte er et forkert valg af værktøj. Når jeg omvendt oplever flere andre nationer ride og hører deres ( almindelige) undervisning ( for på eliteplan er de mere ens) så er fokus virkeligt meget på eks benene og sædet. Her handler hele undervisningen om benene og om at hesten forholder sig til benene hele tiden. Og det er faktisk uanset ridemåde ( moderne dressur, western,klassisk,arbejdsridning, osv). Jeg har set børn i andre lande ride på kandar på en meget fin måde. De har lært det fra små og de har lært at de skal ride med deres krop og at biddet kun er sekundært. hvor har vi danskere denne bid fokus fra ? Er det pga de heste vi rider ? Den type ridning vi dyrker ? vores ret korte historie som ryttere ? ( blandt alm folk. vi var jo kun bønder før og brugte hesten i landbruget. vi har ikke en ride- historie som visse andre lande har og vi har ikke avlet rideheste ret længe. dvs den almindelige person har ikke. De kongelige og adelige har.). Er vi bange for kandaren fordi vi aldrig har lært at håndtere den korrekt? Den bliver noget fremmed og skræmmende - noget uopnåeligt. Er det måske lidt hen ad ræven og rønnebærrene ? Eller noget helt andet ? Er det ikke mest folk der ikke selv kan håndtere en kandar der advarer mod den ? eller ??
at jeg er specielt bidforskrækket og det mener jeg bestemt heller ikke NinA er og jeg synes mit mål med denne debat er at forbyde nogen som helst at ride med kandar. Jeg ønsker blot at man er bevidst om hvorfor man bruger hvilket bid, og det synes jeg mangler helt gevaldigt mange steder i dk. Jeg kan ikke udtale mig om alle mulige andre ridenationer, men jeg kan udtale mig om udvalget af bid i dk frem for i andre lande og der er udvalget meget lille. det må jo skyldes mangel på efterspørgsel? Når jeg har mødt springryttere fra andre nationer har det altid haft et helt arsenal af bid med og det er noget af det der altid bliver snakket om. Det kan godt ske at det er specielt for springverdenen, men det er ikke min opfattelse at danskerne har specielt mange flere forskellige bid og bruger flere forskellige bid på deres heste end tyskerne, svenskerne og alle mulige andre som jeg har mødt og kigget på i stalden.
Jeg har ikke fået læst det hele, men det er da en interessant diskussion! Selv er jeg jo hoppet på "aka-toget", og rider min lipizzaner på stang/kapsun. Dog kun indimellem, hvilket nok er et udtryk for at jeg ikke er dygtig nok til at føre kandaren endnu... Men min hest søger faktisk bedre frem til kandarbidet end til trænsebidet. Han vælger altså en mere jævn og rolig kontakt til kandarbiddet, måske fordi det ligger roligere i hans mund? Problemet jeg får ved længeretids brug af kandaren, er at han ikke løsgør sig nok til siderne. Han runder sig superfint frem-ned og kommer godt op med ryggen, men voltearbejde og sidebevægelser bliver dårligere, der mangler jeg trænsen. Og for mig kan kapsunen ikke erstatte trænsens løsgørende effekt. Jeg vil forresten pointere at jeg har en superfølsom hest, men jeg oplever aldrig at den får et nyk i munden fordi jeg ikke kan sidde rolig med tøjlen. Det som BB og Henrik Halle siger om at det tager længere tid for tøjlen at virke når der er stang på er jo helt korrekt - JA, man har en enorm kraft NÅR man tager i en kandar med vægtstang, MEN man har også en bufferkapacitet, dvs småbevægelser i hånden absorberes og kommer ikke til at påvirke hesten. Et helt almindeligt lige bid kan vel egentlig ikke sammenlignes med en kandar, da dette i mine øjne kun kan forstærke en trænseeffekt? Det vil jo virke på mundvigene lige som et trænsebid, det vil bare ikke kunne nuanceres til den ene eller den anden mundvige lige som et todelt. Det eneste der kan sammenlignes med kandaren må være at det ligger mere rolig. Selv om enhver urolighed i hånden jo bliver overført direkte til biddet da stangen mangler som buffer. Nu har jeg ikke fået finlæst det hele, men såvidt jeg har kunnet se, har ingen skrevet om at kandarbiddet jo ligger helt anderledes i hestens mund. Det ligger jo på tungen/laderne, og påvirker ikke op i hestens mundviger ligesom trænsebidet. Tungen er en meget stærk muskel, og nogen heste accepterer bare bedre at have et bid der påvirker tungen end et bid der påvirker mundvigerne. Når det er sagt, så er jeg ikke en super-fortaler for kandarbid, overhovedet ikke. Jeg synes trænsebiddet er ypperligt fordi det giver en utrolig god mulighed for at løsgøre og have en fin kontakt til hestens mund. Kandaren er for den videre uddannelse, selv bruger jeg det mest som en test på hvor langt jeg nu er kommet med indlæringen af sæde og indirekte tøjle, samt løsgøring for sædet. Med kandarbiddet kan man ikke snyde ift løsgøringen, for den kan kun komme fra sædet   Bonus med kandaren er at hesten kommer til at bære sig lidt bedre, runde sig bedre, søge bedre frem. Men det er ikke nok alene, så derfor kan jeg ikke ride kun på kandar/kapsun endnu. :)
om emnet, og så skal du helt ned i skridt + parader 
Jeg synes, du skal starte i skridten. Hesten må ikke gå hurtigere end at du føler, at det er dig, der beder den om tempoet; den må aldrig gå hurtigere, end du beder den om. Det må heller ikke være sådan, at du føler, at du skal sparke til den hele tiden, men det må godt være lidt "sejt". Men før du når dertil kan der godt gå dage, uger eller måneder, afhængig af, hvilke "udfordringer" din hest nu har. Jeg bruger meget skridt, parade, stå stille for løs tøjle, stå stille for løs tøjle, stå stille for løs tøjle, skridt, parade, stå, skridt, parade, stå, skridt, trav, parade, skridt, trav - og så fremdeles. I   træning bruger jeg også bak, men om bak er "lovligt" eller ej afhænger lidt af, hvor stilrent klassisk man vil være. Jeg blander lidt McLean-forbenskontrol ind i det i starten i alt fald, fordi jeg tror det fremmer processen i forhold til at få hesten afslappet. Og jeg er så ikke nået så meget længere med min egen endnu (er under kiropraktisk behandling osv, så det er ikke udelukkende mine egne ridemæssige mangler, der er årsagen)   . Heldigvis har mine elever heste med mindre komplikationer end jeg - eller også er de bare dygtigere end mig   . Når jeg begynder at trave, traver jeg ultralangsomt, så jeg aldrig er i tvivl, hvis hesten øger tempoet selv (det er ret godt at tælle takten højt, så folk dels får bevis for, at man har roterende fis i kasketten - og fordi det så er ret tydeligt, når tempoet ryger op). Longerer du?
helt fint  Men det er ikke sikkert, den skal gå med snuden helt nede i sandet - det kommer an på hesten. Og ofte vil de ikke gøre det i starten, de skal lige lære at slappe af først  De skal også gå nede med hovedet på den rigtige måde - det er ikke bare at tage hovedet ned  Du kan se udmærkede billeder i tråden 'Støvsugerridning???'. Den røde hest, der longeres går naturligt på det øverste billede, og på de næste begynder den at strække sig fint frem. Hesten skal strække halsen ud af kroppen - for at opbygge styrke til at få hjælp til at løfte ryggen uden at behøve at spænde de lange rygmuskler. Så du skal sådan set ikke forsøge at få den til at tage hovedet ned i sandet, men snarere forsøge at få den til at strække halsen ud - og   måske tage hovedet ned  Hvis du forstår forskellen  Hesten skal gerne gå så lige som muligt, så hvis du longerer den, må du gerne gå med frem - og du skal ikke trække i longetovet, longen skal være løs. Du må ikke trække i tovet - fordi hovedet og halsen skal bruges som balancestang, så dem skal hesten selv have rådighed over  Den skal selv prøve at finde sin lige-hed, og den må ikke dreje halsen eller hovedet i forhold til kroppen, halsen skal sidde helt lige på skuldrene  Og ja, som StaldShamrock skriver, er skridt glimrende. Når den løber i traven, er det sikkert fordi den allerede er på forparten og ikke har balancen i orden. Langsom travbevægelse er nødvendig, men du må prøve dig lidt frem. Måske kan du lære den en bremsekommando? Eller lave overgang ned, når det går for hurtigt? Jeg vil i høj grad anbefale et abonnement på   - så kan du se, hvordan Kirsten Hansen longerer en unghest  God fornøjelse 
i øvrigt 
NU gjorde vi det igen  Svarede på samme tid  (Har du i øvrigt tænkt på, om det er 'forpartssyndrom' din har? Rikke Schultz beskriver det i sin bog 'Forstå din ridehest'. Det skulle virkelig give problemer...) Undskyld, mari *mutter*, det var bare et lille sidespring 
på sådan en løbe maskine, at det virker (udover at bremse og træne i skridt) at når man så har den afslappet i skridten, at man så lister den i trav. Altså ikke forventer en hurtig overgang, men meget, meget forsigtigt får den frem i trav...
rigtigt - liste den ind i overgangen 
Nu ved jeg ikke ret meget om forpartssyndrom. Men jeg ved da, at det er noget med, at muskulaturen er udviklet forskelligt ved skuldrene. Det gælder for min - plus at han har været meget skæv ved skulderen, og den højre skulder har været låst (plus låst i de nederste halshvirvler). Han er under kiropraktisk behandling og er indtil nu blevet rettet 2 gange, og det har allerede gjort stor forskel. Så jo, det er sikkert årsagen til, at højregalop har været næsten umuligt; at han aldrig er blevet helt afslappet, at han stresser i longen, at... ja... mange ting...
...i det med at lave 'forsigtige' overgange op til trav. Det bruger jeg også meget på hoppen, som let spænder op og løber. Hun skal næsten luntes i gang - eller som I siger, 'liste'. Liste, det er et godt udtryk!  Jeg kan også kun tilslutte mig rådet om at få det til at fungere i skridt - og så derefter trav. Man skal kravle, før man kan gå  I
Tusind tak for jeres gode råd. Det er min lillesøster der rider hesten til hverdag, og hun har trænet rigtig meget stop, bak og overgange mellem skridt og trav. Det er mig, der vil have, at hun skal prøve at ride hesten på denne måde med at lade ham strække sig frem og ned, og hun siger " Jamen så løber han bare", og jeg tænkte, hvor svært kan det være, så jeg prøvede selv. Når man starter ridningen, kan han sagtens gå med snuden i sandet i et roligt skridttempo, hvor han drejer for ben og sæde, og stopper for sæde og et meget let tryk for tøjlen. Når man sætter i trav (og ja jeg listede ham igang), så går han stille og roligt med halsen strak ud fra kroppen ca. 10 skridt, og så er det som om han opdager, at hovsa han er i trav, og så skal det bare gå stærkt, så er det jeg bliver nødt til at bremse farten og så ryger det gode stræk. Når først han har været i trav, er han svær at få til at skridte roligt igen, men jeg må godt lave anholdninger i skridt uden, at det går ud over strækket. Mit problem er vel egentligt, hvordan får jeg ham til at sænke farten uden at ødelægge strækket i overlinjen. Skal jeg bare sørge for at installere fartpiloten inden jeg bekymrer mig om, hvordan han ellers går? I longen er han rigtig god. Her er tempoet stille og roligt og han strækker sig godt frem, men dog ikke så meget ned. Han virker til at have en god balance og går ikke på forparten. Han reagerer super på stemmekomandoer. Han er blevet tjekket af kiropraktor for ca. 1 måned siden, hvor hun satte ham på plads i nakke og lige bag sadlen, og han har også fået ny sadel, valgt og stoppet til ham af sadelmager. Hilsen Maria
Hov forresten. Jeg har abonnement på Epona. Det er nok efter at have set ham der Gerd H (kan ikke lige huske efternavnet) forklare om hestens anatomi, at jeg er blevet helt overbevist om, at det må være den rigtige metode for min hest. Jeg har aldrig været tilhænger af at ride hesten under lod, men jeg skal indrømme, at tøjlerne har indgået meget i træningen hidtil, hvilket har resulteret i slåskampe, der igen har resulteret i en underhals af format. Derfor begyndte jeg at se mig om efter andre ridemetoder, og jeg har jo da også læst en masse tråde herinde om "støvsuger ridning". Nu skal jeg jo så bare have det til at virke. Hilsen Maria
Uden overhovedet at vide, hvad der rigtig sker, vil jeg spørge dig, om du måske kommer til at drive på ham. Enten med schenklerne, som måske er lidt urolige, eller med sædet - hvis du f.eks. sidder for lodret og lander lidt tungt i sadlen. Jeg spørger, fordi det er noget, jeg selv kommer til - mest det med sædet. Der skal ikke noget aktivt driv til - bare det at sætte sig tungt ned driver på hesten. Og jeg tænker, at når han nu kan gå fint og afslappet i både skridt og longe, kunne det måske have noget at gøre med den måde, du sidder på i traven.
tror, at det er en variant af 'at falde i skridt efter nogle trin', som nogle af vores andres heste gør  Når hesten har gået nogle få skridt på den fede måde, så kan den ikke længere.... Det er også ok, og nogle heste falder så i skridt - og din løber hurtigere. Det tror jeg måske den gør, fordi den godt ved, hvordan man kan løse problemet - man kan spænde i sin ryg og gå hurtigere og på forparten. Ja, det er jo ikke en plan, det er bare en løsning  Nu har jeg jo ikke set den, så jeg ved det ikke, men det ville jeg umiddelbart gætte på  Løsningsforslaget fra mig er så at ride 8 skridt i den fede trav - og så lave en overgang ned i skridt,   hesten sætter farten op. Skridte 1 omgang og så trave lidt igen. Men ikke ret meget, fordi vi ikke ønsker at den løser sit anstrengelsesproblem ved at løbe. Sådan har jeg redet på Gloria i 4-5 måneder nu, og hun bliver bedre og bedre. I forgårs travede hun 2½ omgang  Og hun får altså den rigtige facon halsen strækker sig meget bedre ud, og hendes ryg, der var stiv som et brædt, er nu blød og lækker, og i dag overhalede hun Annuschka i skridt  Da hun kom i påsken, kunne hun ikke gå 5m, før hun var bagud   og Kirsten H er ganske begejstret for udviklingen 
Misser: Det kan godt være jeg ubevidst kommer til at drive med sædet, når jeg rider letridning, men jeg har også prøvet at ride i let sæde og det er det samme. Jeg driver ikke med schenklerne, da han i forvejen går frem af sig selv, og går meget frem hvis jeg driver med ben. Indvendige ben har indtil nu været brugt til at presse ham ud til udvendige tøjle på volter og begge ben brugt med et lille kort tryk til at skifte gangarter. Muselle: Han kan det godt fra jorden. Han lystrer rigtig godt på stemmekomandoer fra jorden, men hvis jeg bruger dem fra ryggen af ham, tager han dem igen som tegn til at løbe, også selv om jeg bruger sænk faten eller stop kommandoen. Men det kunne godt være en god ide at træne mere fra jorden, og så koble rytter på, mens han stadig blev styret fra jorden. Bare til han lærer det. Og så måske derfra gøre som NinA siger lade ham tage 5 - 10 skridt på den gode måde og derefter tage ham ned i skridt inden han begynder at løbe. Det tror jeg, jeg vil prøve. Træning fra jorden først, dernæst koble rytter på sammen med træner på jorden. Først i skridt og derefter med meget korte travintervaller, stadig med træner på jorden og rytter på ryggen. Når han kan trave mere end ti skridt på den gode måde med rytter på, må jeg overlade arbejdet til rytteren. Hun får selvfølgelig undervisning. Lyder det helt hen i vejret? Tak for ideerne  Hilsen Maria Ps: Det bliver som at starte HELT forfra, men jeg får forhåbentligt en gladere og pænere hest og en gladere rytter ud af det i længden.
tror jeg også er godt. Min har haft samme tendens (jf ovenfor), og nu er han faktisk blevet meget bedre til at "falde ned" i stedet for at øge tempo, når han ikke kan mere. Jeg har brugt samme model - dog uden større held, fordi min var låst i skulderen, så han ikke har kunnet skubbe ordentligt fra i leddene fortil. Jeg er dog gået over til at longere nu efter kiro var der anden gang, fordi kiro fandt nogle små følgeproblemer, efter at han var blevet rettet første gang. Og så skal han ikke belastes yderligere af min vægt, når han i forvejen er det af sin egen krop (  kan så ikke forstå, at kiro ikke så nogen problemer i at ride ham   ) Det kender jeg alt for godt. Ja, både hesten og du bliver gladere; og kan du så alligevel ikke få det til at fungere efter et stykke tid, så gør dig selv den tjeneste at kontakte en anden kiropraktor; der   jo sidde noget, som den første ikke har opdaget, og som en anden er bedre til at opdage.
Jeg bliver lige nødt til igen at tilslutte mig de øvrige - undskyld at det bliver sådan en gang papegøjesnak, men det er jo med at fremhæve når man er enig (især fordi vi rider inden for forskellige traditioner). Lige præcis det med at liste i trav - og gå i skridt, inden hesten løber i traven - er helt essentielt. Det er præcis det samme jeg har gjort/gør med hoppen, der kan spænde op og stive/løbe i ridehus. Det handler jo om at hesten skal gøre det, der er rigtigt, i så stor del af tiden som muligt. Og det er altid nemmere at korrigere   hesten gør noget 'forkert' end det er at korrigere  . Men det er vigtigt, at hesten kommer helt tilbage og bliver   afslappet i skridten, inden du sætter i trav igen. Så du langsomt får sat en dagsorden der hedder, at i ridehus er der rart og afslappet at være - her løber eller spænder man ikke. Jeg har også erfaring for at det er godt at være lidt uregelmæssig i hvor længe jeg skridter inden trav igen - så jeg ikke ubevidst lærer hesten at forudsige et mønster. Det var bare lidt papegøjesnak herfra  I
Min søster har en PRE og hun er en super springer. Men hun springer lidt anderledes en varmblodsheste, da hun jo er kortere og har en kortere gang.
Okay fedt nok.. Ja, jeg kunne godt tænke mig til at de vil springe på en anderledes måde. Men jeg har bare aldrig troet at der var mange der sprang på denne race heller.. De fleste ser den jo som en dressurhest.. Hvilket jeg egentlig også har gjort indtil nu   
Jeg synes da også du bare skal se at komme i gang med at springe. Som Eva skriver springer de lidt anerledes, men de kan sagtens. Min Lipidreng blev indsprunget i sommer, og er utroligt glad og ivrig for det. I starten sprang han lidt for ekplosivt, sådan op i luften, men lidt efter lidt fandt han ud af det. Pigen som springer ham, er vild med det, hun har sprunget flere Dv er, og er meget glad for ham. I sommer var hun til springkursus med ham, og træneren var meget begejstret, og sagde i øvrigt at det var jo ikke første gang man hørte at Lipi kunne springe. Så det med at de barokke racer ikke kan eller er gode til det, er bare en skrøne. God fornøjelse, du får da lige et billede med af drengen i aktion   
Hvor ser det bare ekstrem godt ud.. Jamen jeg har da i hvert fald også fået blod på tanden nu.. Det er jo det jeg har drømt om de sidste 2 år..   Men har har til tider været ret eksplosiv med sit tempereament og nogle dage var han total umulig.. Nu er han tilgengæld den bedste.. Ikke bange for noget som helst og til at styre nemt.. Så mon ikke det går 
og ja, de har en helt anden slags kraftfuld motor end de fleste....... Jeg var i skoven på min genoptræningshoppe, som ikke galopperer meget endnu, men vi tager et par bakker i skoven i ny og næ - og jo, dronningen er blevet stærkere, for kapoow for en acceleration hun havde lyst til........hun fik så ikke helt lov, men det er der man har følelsen af en raket under sadlen. Eva
i min tråd fra Golega i Portugal ( tjek link herunder) kan du se nogle Lusitanoer der springer. det gør de ganske udmærket selvom der ikke er tradition for dette. mange dernede springer på dem - også højt. så jeg tror da bare du skal gå igang.
Jamen så tager vi hul på hopningen på fredag..
Har en halv PRE og man kan ikke prale af hans springteknik, selvom han synes det er sjovt. Det er jo heller ikke spring PRE'en er avlet til, men at de ikke skulle kunne tåle det er vist noget være pjat  . Så spring da løs, men forvent ikke en eminent springhest  .
Jeg synes da bare at du skal springe alt det du har lyst til. Jeg rider selv PRE, dog ikke spring da jeg er en kylling   , men kunne forestille mig at de springer mere opad end henover springet hvis du forstår? Men de er jo avlet og redet til at have god aktion i bagbene og det kunne være en dejlig adspredelse i jeres træning   Han vil da helt sikkert synes det er skønt at lave noget nyt med tempo i. God fornøjelse med det  /Desirée
er desværre ikke til stille Jeg skal i ridehus fra på fredag af så der vil jeg da præsentere ham for de sjove ting.. Kunne godt tro at de vil have en lidt eksploderende springteknink *GG* Takker for svarene.. Nu vil jeg vente til det snart er fredag 
Kender en der springer flittigt på sin pre. Hvis man betaler så mange penge for en hest bør man sgu også kunne bruge den til lidt mere end dressur .
jeg løssprang min 4 års Lusitano hoppe igår. Hun har løs sprunget under 10 gange i sit liv. Men hun elsker det og er god til det. På trods af at hun er en meget lille (154 cm) og barok type. hun trækker selv på springene - vender simpelthen om når hun har sprunget og tager dem den anden vej. Hun har ikke brug for løbegang overhovedet. og igår kunne jeg ovenikøbet se at hun tænkte over hvert spring - tog det roligt og bare gjorde det. og slappede helt af bagefter - ventede til jeg havde klargjort næste højde... da vi ikke har nogen spring støtter ( og kun 4 plastik bomme) så nøjes vi med stole. så derfor sprang hun igår det højeste jeg kan lave - 95 cm. Det klarede hun i fin stil. og det synes jeg da er en rimelig højde for så lille en hest. ja jeg skal ikke nyde noget af at sidde på hende imens - 50 cm er rigeligt for mig. jeg holder mig til aka/klassisk dressur og working equirtation (foreløbigt). Jeg synes ikke hun springer anderledes end varmblodsheste ( hun har et par gange sprunget med en varmblod - de så ret ens ud. ).
Hej Anne-Sofie Jeg fik aldrig svaret tilbage pga. juletravlheden. Med hensyn til dobbeltlonge/kørelinier bruger jeg to almindelige longer og en longeringsgjord. I ringene på longeringsgjoden har jeg sat en "brandmandhage" (mener jeg det hedder, når man køber dem i et byggemarked) i hver ring, det gør jeg dels for at give mere bevægeligehed/frihed, og så er det også nemmere sætte longen på. Husk også, når vi snakker saddelproblemer, at kigge gjorden efter, at den ikke er så kort, at spænderne sidder ud for albuen, så det generer hesten, når den fører albuen/forbenet tilbage. Den måde jeg har brugt de to longer på er dels at gå bagved hesten, lave overgange fra skridt til parade og omvendt, slangelinier/-gange i skridt, så man hele tiden får skiftet fra højre til venstre og omvendt, hvilket løsgør hesten. Jeg lader også hesten trave, vender over midten og lader den fortsætte på en cirkelvolte i trav, hvor jeg så står inde på midten (og puster og får vejret), så fortsætter jeg igen i forlængelse af cirkelvolten ud på stor volte, vender igen over midten og går f.eks. ind på en cirkelvolte igen. Ved alle vendinger over midten (gælder også slangegang) både i trav og skridt er det vigtigt, at du lige før du kommer til midten, når du har ligeudrettet den, lader hesten gå langsommere, det vil sige en halv parade, hvor den stadigvæk går aktivt frem, men forkorter sine skridt, når hesten så "venter" stiller du den til den nye side, og sætter tempoet op igen. Det er vigtigt med den halve parade, når du kommer til midten, for hesten skal ind at samle sig - hvorfor? fordi den skal noget nyt, den skal, efter den har været ligeudrettet, stilles og ind i en kurve. Min erfaring er, at man har en bedre fornemmelse og kan arbejde med at hesten overføre vægt bagtil, når man går bag ved den, end hvis man kun står og longere med dobbeltlonge. Lige nu longere jeg selv med en longe og kapsun, men her inden for de næste 2 uger, vil jeg igen prøve at gå bag den ene af mine heste, for at se om han reagere bedre på at ville overføre vægt bagtil, han har jo også rygproblemer. Først når han vil det og samtidig også vil strække sig helt i kapsunen, vil jeg sætte mig op på ham, før er der ingen grund til det. Håber det går bedre med din hest, efter at kiropraktoren har været der. Mange hilsner Janne
Jeg vil lige komme med en lille opdate. Lazio har nu haft kiropraktor 2 gange- Hans 6. halshvirvel var låst og hele hans manke parti var låst. Han måtte have hammeren frem- det har han ikke så tit. Men nu skulle han være låst op- skal dog efterses igen i april ca. Han virker anderledes nu- han slapper mere af, virker bare så glad. Jeg har ikke fået redet ret meget, da mit arbejde tager de lyse timer. Så det er i weekenden vi rider. Jeg har også med vijle givet ham lidt fri, og lavet diverse løsgørende øvelser for hele hans smækre heste-krop!   Så i 2009 starter vi på en frisk, vi tager det helt med ro og jeg vil være bedre til at lytte til hans signaler. Min nabo vil låne mig hendes køre sele og så vil vi træne lidt på denne måde også. Så han får afvekselende arbejde. Men som det ser ud nu- er der sket en forbedring! 
tænkt på, om at hvis hesten er roligere på et kandarbid - om det kommer af, at dens signalforståelse bliver nemmere på kandaren? Nå, det var bare en tanke. Men i øvrigt har jeg jo set rigtig mange og mange forskellige aka-ryttere på blank kandar. Jeg syntes netop  , at hestene så rolige ud i deres munde, kun nogle af dem....Rigtig mange mimrede, 'mulede' og var urolige med læberne, og/eller åbnede munden  Og det hjælper heller ikke at bruge kandar med underlagsbid som i moderne dressur. Ligesom i Aka går nogle heste med en rolig, lukket mund med en lille læbestift af skum - men   mange heste åbner munden og ser noget forpinte ud, i hvert fald i perioder  Men det er da rigtigt, at man slet ikke bør bruge biddet til ret meget. Det er der tilsyneladende bare ikke så mange, der mestrer  Men stadig, jeg er slet ikke modstander af kandar   , jeg synes bare, man skal bruge det med omtanke, som Tone fx skriver   
signalforståelsen, men i høj grad hvad hesten bedst kan lide af påvirkning i munden. De som ikke er glade for trense, bliver helt afslappede i hele kroppen MED det samme de får en kandar på, altså før man kan nå at lære dem noget som helst om signaler. De som befinder sig bedst på kandar er de som har en god tunge-kontakt-tolerance og man skal ideelt have signalerne liggende på tungen, ikke laderne, ikke ganen, ikke kæden. HVIS man kan ride på tungesignalerne, har man en fremragende løsgørende effekt op igennem ganen/tungeophænget og til hele rygsøjlen - i op-nedretning (samling), men ikke sideværts. Jeg har to af den slags heste (den ene har været savet førhen på trense+ hjælpetøjle, så jeg forstår godt at hun spænder, bare hun ser et trensebid)- men de går ikke på blank kandar, de har også kapsunen på. Den anden har gået masser på trense + kapsun og kandar + bridon - men det er altså kandar+ kapsun der passer ham bedst.Jeg kan ride ham med en snor om halsen på lange skovture - så et er ikke kontrolproblemer eller forvirring han "lider af". Bridon hhv kapsuntøjlen, har desuden en betydeligt stabiliserende virkning på håndens bevægelser, så jeg forstår slet ikke hvorfor folk rider på blank kandar så tidligt, som man nogen gange ser det. Munden er fint rolig, men trensen producerer nogle spændinger i kroppen på de to heste (selvom munden er rolig udadtil, så irriterer trensen i ganen/på laderne), som er svære at komme af med - så jeg gider ikke mere trense til de to. Så har jeg to som går fyrsteligt fint på trense (en lipi og en stor pony) og en lipi som kan gå på alt - han er tolerant overfor alle påvirkninger.De tre er knapt så barokke i bygning og bevægemønster som de to kandarheste. Jeg har prøvet de udelte trensebid og tjae, tjoe, de har det værste fra trensen og det værste fra kandaren - nej- der bruger jeg hellere et læder -trensebid. Vægtstangen gør at   til indirekte tøjleføring og det er vigtigt - jeg rider tit uden kæde (bla for at skelne/teste om jeg rider på kædesignal eller tungesignal), på et BillAllen westernbid som er LIDT flekset på midten, ikke skal have kæde og tøjlens placering er som kandarens....så man kan undgå forvirring på tøjlesignalerne. Desuden er det jo mest kæden som gør kandaren potentielt hård, for kæden ligger hvor der er tynd hud og knogle under (mens tungen er en kæmpestærk muskel og ikke nær så sart, laderne og ganen er også mere sarte da der er slimhinde og knogle under) - og her kan man da bruge en lædersnor/rem som man tit gør på ungheste. Nå, men hvad ved jeg om det - jeg rider kun yderst sjældent på blank kandar.Min konklusion er vist bare at heste har forskellig bid-præference, og hvis de ikke får chancen for at vælge hvad de bedst kan lide - finder man jo aldrig ud af deres små særheder. Eva
jo at skrive at det gælder når man rider på to hænder - det med den stabiliserende virkning af bridon/kapsuntøjlen. Og to hænder er NO GO på blank kandar. På blank kandar skal man SELV have stabiliteten i hele kroppen (og rigtig meget i den tøjleførende venstre arm og skulder) for ellers kan man ikke BÅDE indvirke præcist og løsgjort over sædet OG holde overkroppen hhv armen uafhængigt heraf. Jeg har en tendens til at trække den venstre skulder frem når jeg rider på een hånd (John Wayne skulderen), hvilket giver traversalstilling i hesten og derfor må det altså på plads først....de fleste andre gør det samme, også selvom de måske ikke lægger mærke til det. Min mule må derfor blive uddannet hele vejen på to hænder (og have kapsunen med) og først når vi kan piaffere rigtig godt, er hans motorik og mit sæde klar/uddannet til enhåndsridning. Jeg rider på en hånd, når jeg har børn i snor i skoven eller håndhest med....og derfor ved jeg præcist hvor unoderne/motorikbesværlighederne sidder. Eva
Nina St: Vi kan jo fortsætte i afdelingen for floskler for "intet bid er hårdere end den hånd, der fører det". Men det er flere af de andre indlæg jo også inde på. Jeg er efterhånden noget til den erkendelse gennem min egen ridning, diverse kurser og gennemgnaskning af teoretisk materiale, at hvis man tror, at man kan ride en hest i samling uden bid, så er man ganske enkelt naiv. Biddet har en funktion og man vælger trense eller kander alt efter, hvad man ønsker at opnå. Bid er et værktøj på lige fod med en pisk, tøjler mv. Fine hjælpere har intet at gøre med antallet af hjælpere, det har noget at gøre med, hvor lidt det er nødvendigt at anvende en given hjælp (eller værktøj) for at få hesten til at indtage den rette form, rette tempo, rette lektion. Så for mig at se, er der mere tale om begrebsforvirring end provokation. Det med at man får en "høfligere" hest når den får en stang på har ikke noget at gøre med selve biddet, men derimod den spænding hesten føler om underkæben, når kæden går ind og strammer. Hvis man læser Pluvinels bog, så starter han de meget følsomme heste med en silkesnor, derefter lædersnører inden der anvendes en kæde på kandaren (og så var det jo dengang man var så civiliseret, at hvert bid blev håndsmedet, så det passede til den enkelte hests mund). Der er ikke den store forskel på udformningen af den kandar, der anvendes med underlagsbid og de kandarer vi typisk rider med som AKA'er (jo udsmykningen, men funktionaliteten er præcis den samme). Jeg har desværre ikke selv læst artiklerne, men der skulle være lavet nogle artikler omhandlende obduktioner på rideheste (i Sverige hvis jeg husker ret), der viste, at heste redet med almindeligt trensebid havde betydelig større skader på gane og tænder end heste redet med kandar - ganske tankevækkende. Men som der også skrives ovenfor, så invester i BBs bog om kandaren - der er masser af forklaringer og gode illustrationer. Angående udveksling eller ej, så er der ingen af de bid Line Calano har vist, hvor tøjlen hæftes på biddet lige så langt nede som på en kandar. Vi har simpelthen behov for stængerne til at flytte tøjlen ned. Det er en verden til forskel at flytte skuldre på en kandar end på en trense, idet man får et meget bedre greb om hestens skuldre med den indirekte tøjlehjælp. Overbøjning på kandar - hmmm - nu skulle bøjningen jo gerne komme fra rytterens sæde og ikke fra biddet på det niveau. Og ja, det er måske overbøjning set med ikke-AKA øjne, men sålænge at hesten ikke vælter ud over udvendig skulder, så er hesten ikke overbøjet. Jeg tror Lykke er inde på noget meget centralt: rigtig mange ryttere er bange for kandaren på grund af manglende kendskab og når de ikke kan håndtere en kandar, så er der i hvertfald heller ingen andre der kan! Janteloven længe leve. Og ja, selvfølgelig skal man være bevidst om, hvorfor man vælger at putte en given bidtype i munden på krikken - men man skal dæleme også være ansvarlig når man vælger at smække en sadel på dyret (og der går rigtig mange heste rundt med dårligt tilpassede sadler), men samme kritik kan man jo rette til konkurrencedressuren med de regler, der er til udstyr for at må stille til stævner. Der er ingen der stiller spørgsmål tegn ved, at man absolut skal stille op i Charles Dickens kostume!    Anne
vel være lige meget med - det kan hesten jo ikke mærke  Den kan til gengæld meget vel risikere at mærke for meget med et kandarbid i ukyndige hænder 
Hej Anne ♣Renæssance♣ Tak for dine lange og udførlige svar. Hvad mener du med at man får en "høfligere" hest? Jeg gætter på at citationstegnene betyder at du lægger noget andet i det end, hvis du havde talt om et høfligt menneske - men hvad lægger du så i det? KH NinaSt
er hvad vi i springsporten bruge om en hest som på et almindeligt trensebid kan finde på at trække næsen frem imod biddet eller lægge sig tungt på tøjlen eller som bare reagerer svagt eller sent på den halve parade for tøjlen, når så den får en stang af en art, pelham/kandar/kimblewick etc i munden trækker den ikke længere ud af rammen, som i at den nu står med næsen lidt foran lod og ikke trækker fremad med næsen, og den venter bedre for hjælpen. Jeg vil tro at det er lidt i samme betydning ordet høflig her anvendes. som at man ved skift af bid kan få den til at reagere for findere hjælpere. hvilket vi jo kun kan være enige om. diskussionen går vel netop på årsagen hertil? iøvrigt tak for forklaring om hvad de længere bomme bruges til på kandaren. Jeg synes jo så bare de skal være virkeligt lange hvis det er skulderen man skal ramme med sin indirekte tøjlehjælp, eller man skal ride med virkeligt lave hænder? det er måske mig der misforstår det?
Hvis jeg forstår dig ret, Line, så er en høflig hest en hest, der reagerer bedre på anholdningerne. Det var også det, jeg gættede på, men jeg ville lige spørge. Jeg går ud fra at Anne ♣Renæssance♣ vil korrigere os, hvis det ikke var det, hun mente. Jeg kan godt se, at det for rytteren kan opleves som om man kan opnå bedre reaktioner med finere hjælpere, når man lægger en kandar eller pelham (eller andet stangbid) på hesten. Man behøver jo ikke selv at tage så hårdt og reaktionen bliver mere korrekt og kommer hurtigere end når man har almindeligt trensebid på. Men stangbidene tager hårdere og har en meget krafigere effekt end trensebiddene, så hesten får et kraftigere signal og ikke et finere signal. Det er jo netop derfor den reagere mere prompte eller er mere høflig. Derfor vil jeg ikke mene at hjælperne er "finere", men i kraft af det hårdere bid at de er kraftigere. Hvis rytteren så er dygtig nok og kan håndtere det kraftige bid, så behøver det absolut ikke skade hesten, og jeg tror også gerne at der er nogle heste, som trives bedre med stangbid end med almindeligt trensebid, og bliver mindre stressede fordi de bedre forstår signalerne og reagere korrekt på dem. Jeg er ikke fanatisk modstander af kandar og har selv været ivrig konkurrencerytter i dressurklasser med kandar. Jeg forstår blot ikke at kandaren skulle være bevis på at man kan ride med fine hjælpere - men for hestenenes skyld håber jeg at dem, der bruger kandar netop kan ride med fine hjælpere for så skader det jo ikke hesten. Desværre tror jeg også at kandaren kan misbruges i ret så høj grad uden at der kommer blod eller kæbebrud (som jeg startede tråden med provokerende at skrive), hvis der blot kom det, så ville der være langt flere der ville kunne se at   af kandar og andre stangbid er hestemishandling. Og hvis nogen skulle være interesseret så kan jeg fortælle om, hvordan jeg selv startede min kandar karriere - og det er absolut en historie man kan blive foraget over. Nysgerrig? KH NinaSt
altså ikke helt ret i, Henrik. Kandaren har en vægtsstangseffekt, som gør at man ikke selv mærker HVOR hårdt, man tager i hesten, medmindre man er en ganske erfaren kandarrytter, og som giver en flere kræfter, så at sige. Den fungerer lidt ligesom en glidetøjle, hvor man kan tage dobbelt så kraftigt som med en trensetøjle. Begge dele forstærker simpelt hen ens   - så det svarer til at blive dobbelt så stærk, mindst  Og jeg vil da nok mene, et en dobbelt så stærk virkning kan skade mest  Men rigtigt, man   heller ikke at skade en hest ved at ride med hverken kandar eller glidetøjle - man kan bare ride med løs tøjle  Man ser desværre bare lidt for ofte det modsatte 
Det er jo det at alt kan bruges som våben i ukyndige hænder. Min pointe var dog mere i retning af at kandar og transer er to forskellige værktøjer og to forskellige signaler man sender til hesten. Det er korrekt at med kandaren kan du sende et meget kraftigt signal med mindre kræfter. Men du kan skam lave lige så meget skade med et transe bid. - Henrik
du er en lille dame  Ja, trensebiddet kan helt bestemt også være ubehageligt for hesten - det skal vi slet ikke glemme  Men vægtstangseffekten betyder altså en del. Det tyske rideblad, St. George, havde en artikel her i sommer om kandarbiddets virkning. De konkluderede(så vidt jeg forstod med mit dårlige tysk) at nærmest lige så snart biddet var trukket an, fik hesten blå tunge pga stramningen mellem kæden under kæben og stangen over tungen  Jeg tror nok, der kommer nogle artikler om det på dansk på et tidspunkt 
selvfølgelig kan man trække lige hårdt i begge tøjler. men trækker man med samme antal newton,, dvs samme kraft i hhv en trensetøjle og en stangtøjle. vil det pres der lægges i hestens mund være hårdere med kandaren end med trensen. på trensen vil det præs hesten mærker i munden være ens med det præs rytter mærker i hånden. er det en stangtøjle eller glidetøjler (find selv ¨på flere) vil dette ikke længere være gældende. derfor har man let som rytter en fornemmelse af at man har en meget blødere hånd med kandaren end man kunne ride med på trensen. men sandheden er i virkeligheden at selvom presset i hånden er mindre er præsset i munden større.
NinA: du skriver "men ikke hvis man er en lille dame" og jeg tolker det derhen, at en "lille dame" ikke er stærk nok til at anrette skade med et trensebid. Er det korrekt forstået? For hvis det er må jeg desværre at det er da nogt pjat, for jeg har (med sorg) set mangt en spinkel pige fra 13 år og opefter lave ting med trensebid (og andet...), der i den grad er yderst skadeligt for en hestemund! Mht til blå tunger og blodudtrædninger i hud/slimhinder, sår mm, efter kandarbrug, har jeg siden denne tråd startede, tjekket min hest før og efter ridning med kandar og der er ikke spor af nogen af de i denne tråd nævnte gener at finde. Tværtimod er han en af de få heste, der rides med bid jeg kender,der har et smukt og tæt hårlag helt ned i mundvigene, man kan så indvende at han er den hårfagre type, men søsters varmblod har det samme, altså fint hår helt ned i mundvigen. (men bryder grædende sammen og tilstår, han lider nok frygteligt alligevel, jeg har bare ik opdaget det:-D )
da ikke dét, jeg skrev  Jeg svarede på det her:  
har du helt ret i, Issina  Det med hvornår hesten gætter hvad man vil, det er noget der både kan bruges og undgås i træningen  Og jeg synes også det er en rigtig god idé, at vi samles om det, vi er enige om    Men nogle gange kommer det til at fremstå som om akademisk og 'vores' klassiske metode er nærmest ens. Og det er de jo ikke  I de tilfælde må vi fremhæve forskellene, ligesom vi må fremhæve forskellene i mellem de moderne og de klassiske  - men altså også   lighederne 
Er der lige én der gider forklare mig de grundlæggende forskelle melle klassisk og akademisk dressur? lige meget hvor jeg læser henne, så bruges disse to udtryk i flæng. Jeg troede egentligt at akademisk dressur bare var/er en klassisk metode (altså en mestode der har været brugt og udviklet fra langt tilbage i historien), mens roll kür var/er en moderne metode (altså opfundet og brugt i nyere tid). Hvor er det jeg har misforstået noget? Hilsen Maria
Det kalder jeg af mangel på mere rammende udtryk den "metode" som mange af dem, der betegnes "støvsugere", er fortalere for. Så vidt jeg har forstået: Ret mig endelig, hvis der er noget, jeg har taget fejl af, for   meget har jeg ikke forstand på aka. Men det er slet ikke samme metode, selv om der også er ligheder; fx arbejdes der begge steder meget fra jorden, fordi man derfor kan undgå at belaste hesten ved at påbegynde ridning, før hesten kan bære sig uden rytter. Dette minimerer også mængden af "diskussioner" med hestene. Og så er det væsentligt begge steder, at hesten er afslappet, og at hesten kan bevæge sig ligerettet - altså at indvendige bagben kan træde op i indvendige forbens spor, når hesten arbejder på buet spor - altså med bøjning. Men fokus, metode, mål og delmål er ret forskellige. Og ja, det var vist løgn, da jeg skrev, at det var den korte version 
Tusind tak gsims. Så forskellene er altså dem der bliver diskuteret i en anden tråd, der kører lige nu, bl.a med indlæg fra Henrik Halle og jannej, og måske også dig selv. Det er altså bare lidt forvirrende, at når man læser om f.eks Bent Brennerup (staves), så er det hip som hap om der bliver brugt ordet klassisk eller akademisk. Faktisk mener jeg at kunne huske, at der et sted står, at det er to ord for det samme, at det hedder klassisk ridning, men at man også kalder/kaldte det akademisk ridning, da det var den måde man underviste i på akademierne i gammel tid. Men hvis jeg forstår dig ret så er der det der kaldes akademisk klassisk og klassisk klassisk. Jeg håber altså ikke jeg virker alt for tungnem, men dette er stadig nyt for mig, og det er ikke alle detaljer man kan læse sig til.  Hilsen Maria
rigtig mange ting, har jeg måttet erfare... Akademisk a la Bent Branderup er bare én model. Jeg har også ønsket mig sådan nogle firkantede kasser at putte tingene i, men desværre bruger man samme navne om forskellige ting. Fx hedder McLeans nyeste bog "academic horse training", og mig bekendt læner den sig ikke op ad den Bent Branderupske "metode".  Jeg er lærer, og mine yndlingselever er dem, der spørger, når der er noget, de ikke helt forstår. Det er oftest også dem, der besidder de skarpeste hjerner.
- selvfølgelig skal man også kunne være uenige  Min kommentar om enighed var egentlig ikke så meget rettet mod  , men jeg kan godt se at den kan læses sådan. Det var faktisk mere fordi jeg synes det er generelt vigtigt at bakke op, når der bliver sagt noget, der er  . For ligesom at understrege rigtigheden af det rigtige    Og en påstand bliver altid mere solid af at blive bakket op fra flere sider - jeg mener, TO nørdede rideretninger kan da umuligt tage fejl  Ikke mere sidespring herfra, I
lidt som med klassisk musik  Man kan heller ikke påstå at Bach, Beethoven, Wagner og Carl Nielsen lyder ens  Men det hele står dog under fællesbetegnelsen 'klassisk musik'. Måske kan man påstå det, hvis man ikke er vant til at høre klassisk musik  Men sådan er det nok også med dressur. Hvis man ikke er vant til at se på det, kan man nok heller ikke se forskel. Det kan man dog, hvis man er vant til at se dressur 
man vil noget forskelligt om man træner bøjning fremfor ligud eller ligeud fremfor bøjning. Mit personlige mål i dressur er FEI´s fordringer, jeg vil gerne ride stævner i både dressur og spring og jeg vil gerne vinde   Og jeg føler mig helt overbevist om at jeg godt kan dette, uden at have en hest med bøjet hals... Træner man akademisk, så er det min klare overbevisning at målet er bæring, samt skolen over jorden og at de har meget lille interesse i at ride stævner  Klassisk-klassisk og akademisk-klassisk er gode betegnelser   Samtlige metoder (inkl moderne) bygger jo i større eller mindre udstrækning over de gamle rideteorier. Desto mere klassisk, desto tættere på de gamle metoder, desto længere fra, desto mere moderne... Tror jeg vil døbe mit "eget" system "orginalt" 
Jeg har scoret GH's adskilles mellem ridetradionerne og kalder det tysk klassisk, fordi det er den tyske version, som FEI bygger på. GH talte så om den anden tradion som den fransk/spansk/portugisiske, hvor jeg mener at aka'erne har megen inspiration fra også. Men nu må de jo brokke sig, hvis jeg tager fejl 
...ikke helt, hvordan (OGSÅ) denne debat blev til en debat om hvem der med rette kan kalde sig klassisk. Men hvis det var min blotte tilstedeværelse der foranledigede det, beklager jeg  Jeg syntes ellers det var en god debat om hvordan man får en hest til at trave afslappet, hvor vi var flere der var enige fra forskellige udgangspunkter? Søs, ingen brok herfra  I
Issina det var ikke din blotte tilstedeværelse der gjorde det. Det var mig selv der spurgte, om der var nogle der gad kort at forklare forskellene melle akademisk og klassisk, da disse ord ofte bruges i flæng, så jeg troede det bare var to ord for den samme metode. Jeg kunne også bruge de gode råd som I alle er kommet med og har været enige om, eller det vil sige jeg har fået lagt en plan for hvordan jeg vil prøve at gribe træningen an fra nu af. Hilsen Maria
Jeg tror, jeg har fået kaffen galt i halsen og i øvrigt bruger for lang tid ved et tastatur i øjeblikket... For jeg havde slet ikke opfattet at det var dig, der havde spurgt, som jo startede hele tråden. Jeg synes bare at alle debatter efterhånden handler om tysk-klassisk/KH og aka-klassisk og hvem er mest klassisk etc. Men når det ligefrem er din egen tråd så må det jo betragtes som i orden  Så uforbeholden undskyldning herfra. I
Arh det er nu helt i orden.  Jeg HAR altså læst en hel del af debatterne, men det var bare sprunget let hen over hovedet på mig, hvad der helt præcist blev debatteret. Jeg har som regle set diskussionerne som værende mellem moderne dressur og klassisk dressur. Jeg havde ikke lige tænkt over, at der også kunne være flere klassiske metoder.  Hilsen Maria
...er jo heller ikke meningen, at det skal være let  Men jeg rider klassisk akademisk  I
er vel ikke, hvem der er   klassisk, vi snakker om?  Det er snarere, at der findes   retninger indenfor den klassiske dressur  Der vel ingen der vil betvivle, at der rides klassisk på 'Den Spanske Rideskole' i Wien  Og at det er   end akademisk dressur, som det rides i Danmark  Det er bare det 
Jo, der er. Philippe Karl mener, det står lige så grelt til som i sporten, og hvad hedder nu den tidligere chefberider fra Wien, som har skrevet en bog om at de klassiske idealer er blevet ofret til fordel for "cirkusridning", og at der næsten ikke er noget tilbage af de gamle dyder? Den hyperflekterede, hvide hest på plakaten for Heuschmanns foredrag i København er en lipizzaner fotograferet på én af udendørsbanerne på den spanske rideskole. Det skal lige siges, at jeg aldrig har set dem live - kun på video. Men der ER altså nogen, der vil betvivle at der rides klassisk  Jeg har forlængst opgivet hele diskussionen om, hvad der er "mest klassisk" - den kørte også herinde for 5 år siden - i erkendelse af, at al god ridning er klassisk, men ikke al "klassisk" ridning er god. Hvis hesten er glad, og hjælperne kan være lette, synes jeg, det er dygtig ridning   Om det så er klassisk på den ene eller den anden måde, bekymrer mig mindre end det har gjort   Der er stort set ikke nogen ridestil, som ikke kalder sig klassisk. Mvh Julie
det er vel klassisk alligevel, selv om Philipe Karl ikke mener det?  Selv når man spiller bach på et Steinweay-flygel må man vel kalde det 'klassisk musik', selv om mange vil korse sig, da klaveret jo ikke var opfundet på Bachs tid 
hvis man rider med kandaren som henrik foreskriver uden nogen sinde at have en kontakt til tøjlen, men denne altid hænger løst. Så man kun bruger tøjlens vægt og trykket på siden af halsen til at dreje/stille for, så man på intet tidspunkt er nødt til at løfte biddet i munden på hesten (det er jo en af de ting en kandar gør som et trensebid ikke gør). Rider man sådan vil man ikke på noget tidspunkt klemme tungen mellem bid og kæde. Desværre er det jo ikke nødvednigvis den slags ridning der altid finder sted, og slet slet ikke ved urutinerede ryttere. Det er jo ikke nødvendigvis fordi de ønsker at trække hesten i munden, men nogen gang har de bare ikke balancen til at lade være. Jeg mangler iøvrigt stadig svar på en ting fra henrik. hvorfor han mener at de lange bomme der flytter tøjlen ca 1-2 cm længere ned på halsen end de korte bomme, gør den store forskel i forhold til at ride for den passivetøjlehjælp på halsen, frem for hvis tøjlen lå de 1-2 cm længere oppe. Den kommer jo aldrig ned i nærheden af kulderen uanset medmindre man da har hænderne nede ved knæene og det har jeg heldigvis aldrig set på kandar.
Sad og læste om forskellige bid på "sustainable dressage". Nåede så til kandaren og blev efter debatten i denne tråd nysgerrig, så det måtte jeg lige have med, selv om jeg ikke lige er ved at skulle bruge kandar på min hest. Men jeg var efterhånden blevet lidt træt af at læse på engelsk, så jeg kopierede teksten og smed den gennem googles oversætter. Her er hvad der kom ud af det: Ud over at konstantere at googles oversætter ikke fungere særlig godt på faglige tekster, så er det tankevækkende at se hvordan bagfjerdinger bliver blandet ind i sagen - måske et spørgsmål om samlingsgrad? Og vi har måske ikke ligefrem lavet meningsmålinger i denne tråd - men der har i hvert fald været mange meningstilkendegivelser! KH NinaSt
Det er næsten som at gense The Julekalender, som vi indimellem hygger os med i disse dage. Min kære mand, Alex, var helt vild med, at nisserne havde lavet en propel ud fra et forkert "målestoks-relationship".  Jeg husker også oversættelserne fra Politikens bagside, hvor den (endnu nuværende) amerikanske præsident hed Georg vandrende busk. Nå - men spøg til side - kunne du ikke lige sætte den engelske tekst ind? Det lyder lidt interessant det med "at ophæve og hals til teleskop"
Her er den engelske tekst: KH NinaSt
men lige præcis her er jeg MEGET enig i hvad der skrives om kandarens virkning. Den forklarer jo også hvorfor vi føler at hesten bliver mere høflig med kandar.
rigtigt  Line, det er ellers en fin side, fyldt med mange glimrende oplysninger for bevægelsesnørder  Naturligvis har   ret i   men den er altså god 
for 'folk' der missionerer...
snup en antihistamin og læs alligevel - der er en del guldkorn  Høhø - missionerede vi egentlig ikke også selv lidt i denne tråd? 
dobbelt morale er dobbelt så godt.
vi egentlig mere missionerende end hende med 'Sustainable Dressage'. Hun opsøger nemlig ikke os (og det må man vel for at missionere?) - men vi skriver selv herinde  Nå, pjat med det - men der   faktisk masser af guldkorn at hente, mission eller ej 
Hold da op - tænk at gå glip af så meget i sin iver for at undgå folk, man selv tolker som missionerende. Det set i lyset af at det kun er en selv det går ud over  Godt jeg er over den alder, hvor jeg troede det var nødvendigt  Det er da virkelig dydens smalle sti man ender med at betræde igennem livet. Tsk tsk.
Ja mig og min pony charmør har seriøst brug for hjælp nu!! Han er meget svær at komme op på og han vil ikke skridte under rytter kun trave / galop.   han er bare en køn pony, men han vil helst heller ikk snakke i boksen og ja han er bare umulig  .. jeg ved snart ikk hvad jeg skal gøre har førsøgt at sælge ham men der er jo ingen der vil give ret meget for en pony som ham  .. Hvad skal jeg dog gøre? :'( PLEASE HJÆLP MIG OG CHARMØR :'( Vi bor gummesmarkvej 26 , 6740 bramming. 31 37 23 91 - skriv eller ring gerne for flere oplysninger  er villig til at betale for at få hjælp.. !    
af dyrlæge, han kan jo have ondt i feks ryggen.... Det lyder fuldstændig som vores pony da vi fik hende og hun var bare en stor "knude" .....
En hest er ikke bare "umulig". Der ligger altid noget til grund for dens adfærd. Så få den undersøgt, og hvis dyrlæge, kiropraktos osv. siger god for, at der ikke er noget galt, så find en god træner der kan hjælpe dig.
Jeg tænker også, at den har ondt i ryggen - på billederne sænker han ryggen, og vil undvige rytterens vægt, så jeg synes helt sikkert du skal ofre en dyrlæge eller kiropraktor på ham.
Hejsa... Jeg havde nogenlunde det samme problem med min gamle 1'er pony. Og det viste sig, at det stakkels dyr havde voldsomt mange smerter i ryggen. Så jeg vil bakke op om de andre, og ligeledes råde dig til at opsøge en kiropraktor, akupunktør eller lignende. Hilsen Janni.
jeg kunne huske billederne fra en gammel tråd. Jeg ville som de andre også få tjekket hans ryg, tænder og evt. om sadlen trykker. Ellers, har du prøvet nogle af de ting du fik foreslået i din anden tråd? Ærgerligt du bor så langt væk, for ellers er det sådan en type hest/pony jeg synes det er sjovt at arbejde med.
Jeg vil anbefale dig at kontakte tove due, som er heste-kiropraktikker og akupunktør. Hun er super dygtig og har hjulpet med vores galopheste. Og det skader jo ikke at tage en snak med hende.
jeg kan kun tilslutte mig de andre, få den checket igennem, både tænder og ryg. Når det er i orden, så gå langsomt igang. Få bygget nogle gode muskler op,så din pony har noget at bære dig med. Og endelig når det er gjort og den stadig ikke vil, så kan det hjælpe at kigge lidt på jeres forhold. Prøver han bare at undslippe at arbejde fordi han ikke kan forbinde arbejdet med noget positivt? Hyggehejsa og held og lykke med ponyen Renana
hvilken bid rider du med ????? Ellers tjek tænder og ryg på ham.
hej. Jeg vil godt hører jer med,unge Friesere hvor meget i rider dem. og hvordan oplever i det,har i erfaringer med at de godt kan tåle at stå stille uden at blive dumme.?? er det fuldstændig urealistisk af mig,at have en unghest. når jeg kun kan ride den 1-2 gange i ugen,og ellers er det fold tid. han skal bruges til dressur men ikke rigtig stævne hest,og ellers barer til ture i naturen. han er ellers sat til salg,men jeg er sådan i tvivl.
Altså nu er det rimeligt ligegyldigt om det er en frieser eller shetlandshest man har. Min egen unghest blev redet 3-4 gange i ugen ca. Hun blev ikke dum i hovedet af det. (hun er på barsel lige nu) det er de færreste ungheste som kan tåle at gå hver dag. De skal bare trave et par omgange også ellers bare nyde deres ungdom og bøvle med nogen andre ungheste. hvis man ikke har noget som man skal nå så tager de ikke skade af det. træk en tur i skolen eller bare nus og strigl dem. longere dem lidt eller lave lidt bom arbejde. her snakker vi ti minutter et par gange i ugen.
Enig med Sara Alle heste er individuelle uanset race - så mærk efter med dig selv....det er nok nærmere dine egne intentioner du slås med. Kig på din hest og spørg dig selv om han vil trives eller mistrives med det du kan tilbyde - eller om du påvirkes af de mere "seriøse" ryttere...
fint kun at blive redet et par gange i ugen, men i selve tilridningsfasen er det altså mere intensivt (4-5 gange i ugen), hvor nogen af dagene er med longering..
fra hest til selv. Jeg er selv ejer af to stk. friesere, en vallak en hingst, de er tilredet før de kom til mig, men kom her i efteråret det år de var 3. De har kunnet og kan begge fint tåle at stå i 14 dage eller længere uden arbejde, uden det giver det mindste når man hopper op igen, eller spænder dem for vogn... jeg synes forøvrigt, jf. dit andet indlæg, ikke at han ser ud til at være klar til tilridning i foråret, jeg synes han ser meget ung ud, så hvad med bare at udsætte det lidt? Evt. starte med tilkøring og så ridning bagefter? -det gør hele rideprocessen meget nemmere, især når du er lidt bange for at det er en unghest. Og selvom han skulle være klar sker der jo ikke noget ved at vente med det.. Var der noget med at det var fordi du var gravid også? -så er det jo noget der "går over"   med tiden... Jeg synes nok ikke salg er det rigtige hvis du er så meget i tvivl som du giver udtryk for... -for der har været nogle i-tvivl-indlæg efterhånden....
mange tak for jeres svar,jeg er ikke gravid endnu.meeen jeg kraftig med det i 09, ja der har været menge i tvivl indlæg. for det har bestem ikke været let,men jeg har nu taget min beslutning. efter mange mange ... overvejelser har jeg sat ham til salg,og ved i hvad?? jeg har det faktisk godt med min beslutning.
Ja, at sælge er ikke en beslutning man tager let. Så håber du findet et godt hjem til ham. Min unge frieser er hjemme igen efter tilridning og han bliver redet 1-2 gange om ugen. Han er heller ikke dum fra gang til gang. Synes netop han skal have lov til at nye sin ungdom uden helt at skulle glemme det lærte og sålænge han er så sød hver gang har jeg det helt fint med hyppigheden. Men en enkelt gang mere om ugen ville jeg ikke være ked af, hvis det skulle ske indimellem *S*.
sikke noget fis... Du ber os svare på noget fordi du overvejer at beholde ham, når vi så er nogle stykker der har brugt tid på at give dig et svar, så skriver du bare at du har besluttet at sælge og har det godt med det.... -og der er kun en dag imellem de to indlæg, så det er ikke fordi du har tænkt dybt og længe over det... Hvorfor skulle vi så spilde vores tid... 
Det er ikke kun pga jeres råd jeg har besluttet mig,jeg ville barer forhører mig hos jer. at du så barer bliver støt over det,er din sag men det har været em MEGET svær beslutning. så tro ikke det barer er noget jeg har taget,på 1-2 dage jeg har brugt et par måneder på at tage den endelig beslutning.
Den øvelse i LA1 hvor man skal kort afbryde støtten paa biddet i en 20m volte i galop. Hvor laenge skal man afbryde støtten? Har redet den 5 gange nu, men har for første gang faaet at vide at det ikke var vist korrekt.
ca. 3 galop spring
Du skal afbryde ca 1-2 galopspring - men gerne gøre det meget tydeligt - altså række armene helt frem, så der er tydelig frihed, før du tager kontakten igen. Det mest elegante er jo at gøre det sådan lige hen over midten, men det er der ikke noget krav om. MH Nana
Mener, at i DRF's lille hæfte "fordinger i dressur" står der 3-4 galopspring med afbrydelse af støtten.
en go ide er når du rider ind i volten, lidt inden du rider over midten, at gi tydeligt efter og så korte tøjlerne op igen lige inden du komme ud på hovslaget, der ses det tydeligt
Der er ikke tale om en forlængelse af tøjlen, men blot at man fører hænderne (ifølge Fordringer i dressur - en håndsbredde frem, mener jeg det er). Dog mener jeg at der skal mere til, for at man tydeligt kan se en afbrydelse af støtten på biddet, så jeg fører nok mine hænder ca. 20 cm. frem i ca. 3-4 galopspring (som regel det meste af lægden mellem E og  . Hesten må ikke øge tempoet når nu afbryder støtten, og den skal søge med frem på biddet.
Jeg tror det vigtigste er at man tydeligt markerer, at man afbryde støtten uden at hesten render - om det så lige er 2 eller 4 skridt er mindre væsentligt. Så det skal ikke være sådan en lidt halvfesen eftergiven - næh det er frem med hænderne, så dommeren rigtig kan se, at man tør slippe. Jeg tror jeg har haft ca. to spring og har ofte fået ros for udførelsen - men i min kamels størrelse er det så også det meste af afstanden fra E til B  MH Nana
støtten mellem E og R, hvilket jo også svarer til 3-4 galopspring. Har ikke fået kritik på det.Har også bare egentligt strakt mine arme ligefrem. Hesten skal så søge ned og frem - altså stadig søge på biddet og IKKE falde på forparten. Det er det der er det svære.
min fejl har saa aabentbart vaeret at jeg har givet efter i for lang tid. Jeg faar foerst samlet op igen efter B. Begge mine heste reagerer paent paa saedet, saa de render ingen steder, saa jeg er ikke bange for at slippe. Jeg maa bare vaere hurtigere til at faa samlet op, men det undrer mig at blive straffet for ikke at samle op hurtigt nok. Det viser vel bare at den slet ikke render nogen steder.
Jo, Nina, men du skrev jo, at ingen ville betvivle, at det er klassisk, som de rider i Wien. Det ER der nogen, der vil betvivle, var så mit svar. Philippe Karl mener ikke, at noget sted, der bruger pilarer, kan kaldes for klassisk, fordi han klassificerer pilarerne som et "gadget" på lige fod med glidetøjler og indspændinger. Han siger, at hvis man melder sit barn ind i et klassisk danseinstitut, og man opdager, at danselæreren vil spænde barnet fast i en maskine med nogle stropper for at lære det at danse rigtigt, så er der ikke tale om klassisk dans, men derimod en parodi. Det er HANS udlægning, skal jeg huske at understrege...   Ikke min. Jeg nævner det kun, fordi der altså ER nogen, der vil betvivle, at de rider klassisk i Wien. Og når det kan lade sig gøre at tage billeder af spændte heste bag lod på de hellige ridebaner, må det vel betyde, at der ikke længere rides så klassisk, som det har været tilfældet førhen. Hvad klassisk så end betyder. Mvh Julie
da smadder klassisk at ride spændt  Tænk bare på de fleste af rytterstatuerne  Nå, ja, jeg kan godt se, at min formulering er forkert, at ingen ville betvivle det. Ja, nogen vil 100 % sikkert også betvivle det med Bach og flygelet og klassisk   - det gør de rigtige nørder 
Netop.... man kan sagtens "ride klassisk" på en spændt, trippende og/eller hyperflekteret hest. Så hvorfor skændes om, hvad der er mest klassisk? Jeg vil personligt meget hellere skændes om, hvad der er mest hensigtsmæssigt og dyrevenligt... og hvad der er smukkest, selvom det ikke giver så meget mening at diskutere skønhedsidealer... men måske man kunne starte med at blive enige om, at man ikke har samme mål, fordi man ikke synes, at de samme ting er smukke. Når man så er nået til den enighed, forstummer al debat, for det giver jo ingen mening at skændes om, hvorvidt blå eller grøn maling er bedst, hvis man ønsker sig en gul bil. (Skal jeg stoppe med at drikke kaffe nu?) Mvh Julie
   og det er jo lige præcis derfor, de samme ting diskuteres igen og igen og igen... Fordi målet og vejen til målet ikke er det samme indenfor forskellige ridestile:)
... som min signatur engang bedyrede: Klassisk ridning i udtrykkets oprindelige forstand:  
skubbet nedeste del af S-kurven godt frem de hypser, hva??
Jeg troede faktisk idéen var at hesten   skulle søge med frem (eller øge tempoet) så man viser at hesten ikke er løftet på tøjlen, men samlet bagfra...
Nu er det jo kun en LA øvelse, så jeg mener at pointen med den er at vise, at din hest 'bliver hos dig' - dvs. ikke øger tempoet eller stikker hovedet i vejret, når tøjlestøtten afbrydes. Hesten skal ikke række frem og ned for selv at genfinde støtten (det ville jo i givet fald stå i bemærkningerne til øvelsen). I LA1(2) skal en hest hverken vise samling eller være rejst fortil (det sidste er ikke aktuelt før M). /Nana
Nana: Selvfølegelig skal en hest være i en vis samling i LA, og gu er den også rejst fortil.... Der skulle da meget gerne være forskel på en LC-holdning og en LA-holdning. Jeg forstår godt hvad du mener, men jeg synes man skal se mere nuanceret på det... Der er jo mange grader af samling, og i LA skulle hesten gerne være begyndt at lægge mere vægt bagud, lukke sammen i leddene i bagbenene og dermed rejse sig let fortil. Og det er altså det man kalder samling... Jeg vil give dig ret i at hesten ikke skal være "samlet" som vi forstår det ord, men de vil alligevel være i én eller anden form for samlingsgrad...
Hejsa alle i kloge h'ænder Jeg har en dejlig tinkerhoppe, som skal tilrides på et tidspunkt selvfølgelig  lige nu er hun 1½ år (aug. 2006) så det er jo ikke noget der skal ske lige med det samme, men jeg tænkte bare om hvornår i ville starte med at sætte rytter på ryggen af en tinker ?? Havde det været en ganske almindelig ridehest - havde jeg så småt startet ved 3 års alderen, som jeg gjorde min gamle hest men tinkere vokser jo i noget længere tid end rideheste - er der nogen der har bildt mig ind, så jeg ville høre om det gjorde at tilridningen blev udsat lidt ?? Håber på god råd og vejledning på forhånd rigtig mange tak De kærligste hilsner Mithril
vende min lille hypper til rytter når hun er 2 år...det bliver en tilridning uden at jeg "rider" hende- altså hun får lært alt det grundlæggende som stop, drej, frem og tilbage. Og naturligvis vendes til udstyr- ja måske bliver hun også kørt til hvis hun er til det. I galop sporten er det jo små hypper på 1½år der får rytter på- og i USA har man tradition for at de startes når de er 2år- nogle undersøgelser tyder på at så lang tid man træner en mindre smule og med hensyn til hestens fysiske og psykiske tilstand er det kun en fordel at den tidligt bliver redet til... OG for evt. modstandere- så er her ikke tale om store skovture eller andet- men en tilvendning til det hele langsomt og roligt i hendes tempo. Jeg må så sige at jeg har gennem mit liv mødt flere rideskole heste der er startet som 2 års og har gået rideskole hele deres liv og blevet temlig gamle...i DK er der i øjeblikket fokus på at ledbånd og sener skal kunne holde... Hvis man sammenholder denne viden med at man ved at hvis mennesker er inaktive i deres unge år, har de større tildens til skader når de bliver ældre...det kunne jo godt hænge ligeledes sammen med plage. Og jeg vil til enhver tid mene, at hvis man ikke ved hvornår nok er nok, skal man ikke give sig i kast med nogen som helst træning af ungheste- det gælder både for 2års, 3 års og 4 års. MVH Dorthe
som 2 årig er det jo ikke sikkert at den er klar til at få rytter på... en stor hest (170 +) ville på ingen måde være nok færdig som 2 års... en fuldblod eller en lille varmblod kunne man måske godt gøre det med... med en tinker ville jeg træne den fra jorden fra den var ca 2 år og nok først kravle på ryggen af som 3½ årig, hvis den er klar i kroppen til det. ellers vente til den er 100% klar til det...
Uden at ville tage stilling til om det er rigtigt eller forkert, kan jeg oplyse, at i England (hvor Tinker-typer er meget udbredt) ville de fleste have gjort den let ryttervant og / eller tilkørt den som 2-2,5 årig. Nogle ville så lade den hvile til den var omkring 3,5 og andre ville - specielt hvis det drejer sig om kørsel - fortsætte med let brug. Hvis du ikke har tænkt dig at springe højt og meget, eller at ride konstant rundt i cirkler, er jeg enig i, at det ikke spiller så stor en rolle, at vente til hesten er vokset færdig. Jeg kan i hvert tilfælde ikke se noget problem med at gøre den ryttervant, når den er 3, især ikke hvis det drejer sig om en let rytter, men ville begrænse longering så meget som muligt.
har givet grønt lys for at sidde på min varmblodshingst som blir 3 over nytår (han er på papiret 2 1/2 og lidt til) så det gør vi ikke fast pr uge men når vi føler for det han trives fint med det efter nytår skal han begynde så småt på små trække ture med en let rytter på på 10 min ad gangen en gang om ugen og jo længere vi når hen i sæsonen og tættere på hans 3 årsdag øger vi skridteturene. Men min er også lidt vel færdig allerede dyrlægen var vældig imponeret over hans muskel sammensætning og størrelse allerede.
Jeg har ladet mig fortælle at der ikke rigtig er forskel på koldblod og varmblod - alle heste er først færdig udviklede ved 6 års alderen. Dog skulle det være en fordel at starte tidligt (som flere har skrevet) men til gengæld gøre det langsomt og i hestens tempo. Min egen satte jeg mig op på da han var 2 år og 10 mdr, nu 6 mdr senere, hvor han er 3 år og 4 mdr, skridter vi små ture i skoven ca 3 gange om ugen, indimellem rider vi lidt i ridehuset i stedet, 2 dage træner vi fra jorden og 2 dage har han fri. Har prøvet at trave lidt, galoppen er vi slet ikke nået til. Han er tilredet bidløst, bliver nu redet både bidløst og nogle dage med bid, hvilket heller ikke har skabt nogen problemer. Tilridningen er gået utrolig nemt, så det tager jeg som tegn på at jeg har gjort det på den rigtige måde.
det er lige præcis sådan min kommer til at blive redet til +/- han er fra juni så han er lidt over 2 1/2 år ham må jeg dog ha i trense med bid sidan han er Hingst her er han som akkurat 2 års fra i sommers:   her som næsten halvanden års for et par mdn siden:'   behøver jeg at sige han er endnu mere "færdig" og se på nu??
Hejsa. Vil bare lige høre jeres mening om ridning med lændedækken. Jeg har et lændedækken i fleece, som jeg påtænker at ride med hele tiden når jeg rider dressur. Men er det en god eller dårlig idé??
Hest ikke varmen ??? Jeg er tilhænge af det ved skridt før og efter, men ikke under selve ridningen.... Og har ALDRIG brugt det i skoven, det er altså noget pyller bras. De får jo varmen, og nej du kan ikke sammenligne med om du mener det er koldt i sadlen. De BEVÆGER SIG JO....
Det er vist en smagsag. Du kan bedst selv se om din hest får det for varmt. Hvis den kampsveder tager man det selvfølgelig af. Jeg rider gerne med ridedækken da jeg rider udenfor altid og hesten er under genoptræning, så det foregår mest i skridt og lidt trav.
For et lille stykke tid siden var det er meget velfunderet artikel i et tysk hestblad omring netop om man burde ride med eller uden lændedækken i den her kolde tid. Artiklen beskrev meget godt hvad et lændedækken bevirkede og hvorfor det kan være en god ide at bruge det. Det er ikke alle steder på hesten den bliver lige gennemvarme når man rider. Et af de meget udsatte områder er nyrerne...hvor lændedækkenet jo netop dækker. Og selvom man skulle mene at hesten bliver varm fordi den bevæger sig, så kan den meget nemt og hurtigt blive kold alligevel. Og det giver også mening. Hesten bliver varmn og sveder, men samtidig bevæger den sig så hurtig frem at der opstår et vist træk, som gør det til en meget kold fornøjelse alligevel, især fordi den sveder og er våd. Det kan samenlignes lidt med et mennesker der løber om vinteren og har vådt hår. Det bliver hurtig meget kold uden hue. Det samme sker for hesten under ridningen. En anden ting var at man kan spare hesten for mange spændinger i musklerne, da lændedækkenet er med til at holde musklerne varme og giver ekstra varme i opvarmingen. Det er svært for mange især lidt ældre heste at komme igang og blive gennemvarme i musklerne her om vinteren. Et lændedækken kan være med til at afhjælpe dette problem og forbygge noget af stivheden hos din hest. Så jeg kan udfra denne viden ikke tilslutte mig at det er en smagssag eller andet, men faktisk se at det kan være en meget god ting for hesten at bruge og ikke bare er at forkaste. Det er dejligt at der er hesteejere der også gør sig tanker om så simple ting som et lændedækken, ligemegt hvad vi så tys og bør! Hyggehejsa Renana
Jeg rider altid med lændedækken om vinteren, da jeg for det meste rider udenfor. Er jeg i ridehus bruger jeg bare et normalt skridttæppe.
Jeg ved ikke om det er det rigtige sted at lægge dette indlæg, men prøver:)  Jeg har det problem at min hoppe er utrolig klodset, og tit snubler og "hakker" lidt i det.. Når hun snubler er det altså ikke helt ned, det er bare lidt som om hun slapper SÅ meget af at hun glemmer hvordan man går :s Jeg har spurgt både dyrlæge og smed, og de mener begge at hun simpelthen bare er lidt klodset i det.. Hun kommer heller aldrig til skade i forbindelse med det eller bliver øm, det er bare lidt irriterende, for jeg bliver jo altid bange for at der er noget galt, eller at det gør ondt på hende.. Det sker mest på hyggeture, men også på bane engang imellem.. Nogen der kender noget til det?
Hej, jeg har før i tiden også redet på en hest der snublede, det kan være fordi den ikke er opmærksom på hvor dens ben lige er. Det er normalt at hesten nogle gange snubler lidt på hyggeture, fordi der er den ikke så "opmærksom" som på bane. Prøv at ride lidt stærkere på hyggeturene. MVH Josefine
nu gør hun det jo også på bane... Og vi går i øvrigt ret godt frem på ture... Såe... Men tak:)
som om den er langtået? - hvis hesten ikke har en god overruldning på hoven så vil den have tendens til at snuble. Prøv at snakke med smeden om problemet. Hyppig og korrekt beskæring kan ofte afhjælpe problemet.
det er hun overhovedet ikke.. Vi har hyppigt smed, så det ender aldrig sådan:) Det er vi skam obs på.. Hun har fine futter..
Har selv fået det råd at træne balancen. Min egen, efterhånden lidt ældre hest, begyndte også at snuble, da han kom op i årerne og der kom en naturlig afgang i de vilde ridt  Dvs. det der med op og ned af bakker og grøfter samt ind over diverse genstand, som "kom i vejen" gik jeg udenom, da jeg i misforstået godhed ville skåne ham lidt. Fik at vide jeg skulle træne hans balance og igang med de små daglige udfordringer, hvor han skulle bruge både hovedet og kroppen lidt ekstra (dvs. ikke kun ride på flad bane eller vej) og det hjælper, så måske det også kunne hjælpe dig og din hest?
Så ville jeg kigge nærmere på "bevægeapparatet" det kan godt være at dyrlægen ikke umiddelbart finder årsag til problemet - men jeg ville nok lade en kiropraktor og/eller en fys kigge nærmere på den - for der må være en årsag til at den vælger IKKE at løfte fusser korrekt. I princippet kan det også være sadlen der trykker hende hvis det kun forekommer under rytter.
jeg har oplevet at heste der har lidt følsomme fusser, oftest snubler fordi det gør ondt hvis benene snitter hinanden, derfor har jeg lagt gamacher på, og hesten er holdt op, det kommer også en del af balance, skoning, osv. det kan være mange ting... snak evt. med din smed om at få lavet bedre "rulning" på skoene da det også kan have en del effekt... det kan os være at hun som min, er bange for at ramme sig selv, og derfor ikke er helt sikker på hvor benene placeres...  held og lykke med det...
Jeg havde en gang en gammel hest med samme problem, det skyltes simpelthen dårlig vane at han gik lidt ukoncentreret og lidt ligeglad med hvor han satte benene.. på ujævne steder osv var der værst - igen hvis det er på ture med skiftende underlag.. jeg fik ham egentlig hjulpet rigtig godt med at når vi red på bane så lagde jeg bomme rundt omkring så han skulle være opmærksom på hvor han satte sine ben.. og lære at løfte dem lidt højere i stedet for at slæbe benene efter sig så det råd vil jeg egentlig gerne give videre prøv med bomme der ligger lidt tilfældigt på banen så han skal være opmærksom på hvor de er og lærer at løfte fusserne lidt .. håber det hjælper dig så meget som det hjalp mig og lad mig høre om du også har effekt af det 
Tjah, det er jo ikke en nyhed for ret mange herinde at jeg er skingrende tosset og indfiltreret i diverse sekter med ledere som Susan K, Kisten H, A. McLean, Gerd H mfl. Det hele startede jo med det her frygteligt videnskabelige studie jeg er i gang med... Når man først går i gang med den slags, vil man pludselig have beviser for alt   Dernæst begyndte jeg at interessere mig for hvad forskellige forskere (bl.a. McLean) egentlig havde fundet ud af om hesten, dens adfærd og dens indlæringsevner - når nu der er folk der bruger hele livet på at undersøge den slags, er det da dumt ikke at benytte sig af deres resultater  Nåh... Med sig førte det jo Susan K, Epona osv osv.. Sådan er det jo med den slags sekter - man bliver hjernevasket og hevet dybere og dybere ned i deres store sorte hul...! Hmm... Jeg gik i gang med at ride a la Susan og Kirsten H i en dejlig pærevælling.. Hmm... Det var nu noget mærkeligt noget. Jeg havde en hest der gik til og med LA6 i dressur, men da jeg så prøvede det her fjollede tosse-ridning, så kunne den ingenting   Han kunne ikke engang holde rundingen på en 20-metervolte hvis jeg slap tøjlen. Nå, det måtte bestemt være den her mærkelige ridestil det var skyls i det hele  Kiro kom til - det er jo moderne! Rikke A blev tilkaldt og hun var ikke helt glad for synet der mødte hende: En hest der var skæv ret mange steder, som roterede i bagbenende i stedet for at føre frem og som desuden havde ret skæv muskulatur ved bagbenene. Ej, hallo... Det er altså en LA-hest du snakker om - nå  Genoptræning blev igangsat, og jeg havde masser af tid til at træne skovskiderstilling og skilpadderidning i skridt  Hesten blev sat i gang med trav, og fik lært at trave laaaaaangsomt for løs tøjle. Samtidig fik jeg lært at lade være med at kigge i spejlet, for shiiiiiit det ser dumt ud   Sådan en tullehest der nærmest var ved at falde i skridt og ikke bestilte noget. Nå, jeg valgte at lytte til min mavefornemmelse, for når jeg sad deroppe havde jeg faktisk følelsen af han bestilte noget! Selvom han ikke var svedt, måtte han af og til gå en gangart ned og når vi gik hjem ad var han helt færdig...  Nå... Kiro kom igen i lørdags, og hun var ovenud begejstret. Tænk, min hest der har tullet rundt i undertempo i 4 måneder (de første 2-3 nærmest kun i skridt) har fået sat nogle flotte motormuskler på bagparten   Faktisk så store at hans forben ikke kan følge med - han har nemlig desværre stadig ondt i ryggen   Samtidig er hun enormt glad for hans halsmuskulatur der er blevet meget mere jævn, så nu mangler vi faktisk bare at få styr på midten - den ryg er ikke helt nem. Kan desuden sige at hesten er voksen ud af sit vinterdækken! Det er for kort og kan ikke lukkes om skuldrende... Rikke mener han har lagt 6 cm på over bagparten, så det er derfor det er for kort. Jeg kan altså ikke være andet end overbevist - sorry HN 
at du er med i en sekt med "kisten" - er det en zombie eller hvad   . Fedt, at han har lagt gode muskler på resten af kroppen, men det er da noget øv med ryggen - hvad er der i vejen med dén? Og jeg er jo også en thedrikkende øko-hippie i fodformede sko og orange tørklæde, så jeg stemmer bare i.
i den der "sekt"...... Men det skal altså pointeres HØJLYDT at vi er den tjekkede slags sekt... Næææ ikke noget Ruth Evers hår og batiktøj her i firmaet.... Man er vel udstyrsrytter  Og tillykke med den fine "nye" hest 
Nu bliver jeg nysgerrig, Cat. Er du igang med et forskningsprojekt om hesteadfærd eller er det "blot" dit veterinære studie du refererer til som et "frygteligt videnskabeligt studie"? Dejlig fortælling om din hests udvikling fra LA6 til remonteridning - ja nogle ville nok mene at det gik den forkerte vej - men din metodes gode effekt blev jo bekræftet af kiropraktorens fund. Det er utroligt interessant at se, hvad der sker med hestene i remonteridning og -longering. Og hvis du ville kunne du jo bare tage fat i begge ender af hesten igen og ride en LA6 som før. Faktisk har jeg tænkt på om ikke det, at der er rigtig mange af "støvsugertilhængerne", der har redet moderne dressur på betydedlig højere niveau end debutantklasser, er medvirkende til at provokere de ryttere, som er trætte af at høre om "støvsugningens" fantastiske effekter. Det ville have været lettere at afvise "støvsugning" som noget pjat, hvis tilhængerne aldrig havde vist at de kunne ride almindelig moderne dressur. Held og lykke med også at få den midterste del af hesten på plads  KH NinaSt
eller noget   Det er da fantastisk når tingene går fremad   Husk at tage billed dokumentation...   Nina St, der er jo også en del af rytterne, som bla. rider hos Susan, der faktisk ikke gør ret meget anderledes end de altid har gjort... Og der er flere der rent faktisk rider dressur med resultater. Det tror jeg i lige så høj grad provokerer!
"Kisten"  Hmm... Vi ved ikke 100% hvad det er med ryggen. Hun rettede næsten intet i skelettet - det er musklerne der er ømme. Han har fået ny sadel som passer ham rigtig godt, men den ligger nok stadig ca. 1½ cm for lavt bagtil og er en liiiiiiille smule bulet i stopningen. Han er tilsyneladende bare meget følsom, og når han har haft ondt i ryggen i forvejen, har han jo så endnu sværere ved at komme af med det hvis sadlen ikke ligger heeeelt perfekt.. Overvejer at købe et underlag fra back on track, som måske kan sætte lidt mere skub i tingene. Nina, det er bare vet-studiet   Men når man har været vant til bare at læse hvad der står i oldgamle lasede gym.bøger, så er det altså noget andet at læse bøger hvis indhold bliver forældet i løbet af få år   Det der nok har gjort størst indtryk på mig, er hvor sikre videnskabelige undersøgelser skal være for at blive godkendt. Vi har haft en del statistik og nogle gange faldt selv ret åbenlyse resultater for testene, og så var det bare ikke godt nok... Det har for mig givet videnskabelige undersøgelser en anden troværdighed (selvom de da stadig tager fejl af og til). Ja gu kunne jeg da bare samle op og ride som jeg har gjort før - det ser da også ganske pænt ud   Men det giver mig jo ikke de muskler og den balance jeg gerne vil have... I øvrigt var balancen blevet ti gange bedre - lidt sjovt når nu jeg har redet på lige spor og 20 m volter frem for en masse små volter, kontra, sidebevægelse osv osv osv. Stof til eftertanke  Jeg tror faktisk det aller mest "provokerende" er at de der rider "støvsuger" med gode resultater, ikke har behov for at vise billeder af det frem på HN...
Catharina, du ved da godt, at et resultat er en papskive med røde, blå eller grønne bånd, hvorpå der er trykt et klublogo i guld   Hvad kommer du så her for, og snakker om "resultater", bare fordi du har fået en lige hest med bøffer?  God røv og god weekend  Mvh Julie
Vi vil se før og efter billede  ))
Hvis I virkelig interesserer jer for hvornår i bør tilride, så prøv at søge dyrlægers udtalelser på nettet. Folks forskellige meninger herinde er MENINGER og ikke nødvendigvis det bedste hvis hesten skal holde.
der er fx dette link
den eneste dyrlæge der ved noget om heste   jeg rådføre mig med min egen dygtige dyrlæge samt en equiterapeut (komb massør kiropraktor og fysioterapeut).. meninger er individuelle og gir dig ret i HN er ikke stedet at tage alt for gode varer i tilfælde som tilridning syntes jeg det er klogest at rådføre dig med din dyrlæge.
Men så har folkene omkring dig også givet dig en masse suplerende råd og det er da vigtigt at tage med. Men skal man give en 'regel' som burde holde for de fleste heste, så ligger den nok ved 3 1/2 års alderen. Hvis man så har travlt, så kan man da godt gå igang tilligere. Det er der jo så mange der gør...
men dette er hvad jeg har fået anbefalet han kunne for så vidt stå til han var 4 for min skyld men siden han er klar ser jeg ikke nogen grund til at udsætte det.
Jeg talte netop torsdag(den 18.12) med min dyrlæge ang ridning af min 3 ½ års fjordhest, da jeg ikke vil tage nogen chancer ham og hans bentøj. i September blev han sadel vant efter to gange, og fik rytter på. Jeg valgte kun at ride ham 5 gange( med trav de sidste to gange), to gange om ugen(han var meget nem, og jeg var i longe med ham en gang). Siden har han så stået. Og blevet longeret og gået ture med jævnligt. Dyrlægen sagde så, at han godt måtte begynde at rides om 2 måneder, da kroppen var harmonisk,og med stor sandsynlighed ikke voksede ret meget. Han ser bare cykelstativs artig ud, fordi han er muskel fattig. Alt i alt ender han med at få en vokse pause på 5-6 måneder+.(jeg mener vokse pausen er det vitigeste!) Da Ups var så sød, gik tilridningen utrolig let, og for mig var det mest optimalt at stoppe, når han var i stand til de ting jeg mente han burde kunne, og han ikke var blevet fustreret over at lærer nye ting for hurtigt. Han var glad. Mit bedste råd:" Er du i tvivl?, spørg dyrlægen":) og mærk på din hest hvad den trives med.
Når du rider dressur - hele tiden???  Jeg er kun til dækkener når man skridter for/af og måske til opvarmning. Kan ikke se, hvorfor man skal bruge det hele tiden? At man har det på i skoven , er nok mere fordi at det er besværligt at tage på/af ...
.. da jeg brugte sådan et. De er ellers lækre - lige ind til det blæser. Trods mit var godt "tømret" fast  Lone
rider jeg også med hele tiden, når jeg er rider dressur på min udendørsbane eller rider i skoven. Har sådan et smart Thermatex, som transporterer evt. sved/varme væk fra hesten. Har ALDRIG haft problemer med at min har været svedig. Hmm - synes du er lige lovlig hård, Illum. Handler jo ikke om at være pylret. Men når hesten er klippet, ja så ved alle jo, at de helst skal have noget på lænden, så man ikke risikerer nyreslag el.lign. Mit sidder fast i sadlen med velcro og har halestrop, så der skal nærmest orkan til, hvis det skal blæse af ;o)
Min hest har lændedækken på når vi rider. Vi har ingen mulighed for at ride indendørs lige pt, så alting foregår ude. Vi havde planer om at han skulle have gået uden dækken en hel vinter og derfor håbede jeg ikke det blev nødvendigt med et lændedækken. Men hesten kunne ikke klare at stå inde stalden med al den pels og derfor blev han klippet og fik dækken på. Så jeg rider med lændedækken. Ligeledes har han tæppe på når jeg longerer ham. Det er nødvendigt for mig. Jeg bryder mig ikke, at hesten får nyreslag, så han har tæppe på fra vi går hjemme fra til vi er trygt hjemme igen - uanset hvor lang tid det tager. Jeg vil hellere give ham noget over end risikere ham fryser. Når vi rider i ridehus til undervisning skridter jeg varm med tæppet på og rider derefter uden. Men heldigvis er det ikke et problem han sveder, det problem har jeg aldrig haft - faktisk var det kun fordi han fik det for varmt inde i stalden. Han bliver self. varm i muskulaturen men jeg har aldrig oplevet han sveder siden jeg lagde min ridning om.
Nej, Jagtklipning!  Jeg bruger kun et fleecetæppe når vi rider dressur, for han sveder en del og så bruger jeg det til at få det værste sved af når vi er færdige. Ellers har han aldrig noget på, ud over hvis jeg skulle ride mens det øs-pøser ned, for han har et naturligt lændedækken, der er nemlig pels på hans r*v   Han fryser heldigvis ikke så længe jeg sørger for at holde ham i bevægelse og fjerne det værste sved/fugt. /Lene
Nogle pyllere %%¤%&¤%&¤
Jeg rider med lændedækken på begge mine, når vi rider ud. Vi skridter det meste af tiden, og i denne tid ofte i snusket regnvejr. Det kan på ingen måde være sundt for hesten at blive halvvåd på krydset, når den er vant til at gå med dækken, så derfor lændedækkenet. Mine er også thermatex og ligger perfekt også i blæsevejr.
tænker kun én ting: Få dig et liv! Du er nok den her på HN, som skriver flest indlæg, hvilket i min verden siger mig, at du ikke har et særligt spændende liv. Hvis du synes, vi er pylrede, så lad os dog være det. Hvorfor blive ved med at udbasunere din holdning? Hvem siger dog, at du har ret? Du har jo sagt din mening, så lad det dog ligge. PS: Tror måske også dit tastatur er ved at være slidt - der kommer nogle mystiske tegn ud af det - ler højt 
Du har så evig ret!
Klipper I jeres heste på bagparten? For det forstår jeg ikke... Jeg klipper kun forparten, under maven og en stribe hen over brændemærket, for det hest jeg rider på sveder mest på forparten og en lille stribe hen over bagdelen er nok til at den ikke sveder, men at man beholder vinterpelsen over selve bagparten gør at man ikke behøver ride rundt med dækken (gør jeg skridter alligevel varm med lændedækken, for han er tyve år, så uden dækken kan det tage år før han bliver varm) når man træner. Bare til næste gang der skal klippes 
og det er kun for min egen skyld da jeg synes det er MEGA grimt at klippe jagtklip på dem. Det ville ikke genere mig hvis jeg skulle ride rundt hjemme i hallen og en tur i skoven. men jeg nægter pure at tage til noget større end et klubstævne på en langhåret musse eller en jagtklippet for den sagsskyld. så jeg klipper over det hele. De fleste af dem også hele ansigtet, ned ad benene, ja selv inde i ørene. De bliver klippet ca en gang om måneden. dvs jeg skal til at klippe fjerde gang nuher, skal de gå stævne i sommerens hede kan jeg nemt finde på at klippe der også. Med hensyn til lændedækkener rider jeg med dem de dager det er under 5 grader varmt. eller hvis det blæser meget og jeg skal ud. Er de helt nyklippede og det er rigtigt koldt skridter jeg varm med et tæppe ud over lændedækkenet. Til stævner rider jge gerne med dækken på opvarmning. Nogle er dog ikke så vilde med at springe med det og de får det selvfølgelig af når der skal springes. Ellers får de det først af når de skal på banen.
Jeg rider også med et Thermatex lændedækken = aldrig svedig hest og ja, jeg rider også med den hele tiden, når jeg rider dressur efter hesten er klippet. Dækkenet ligger rigtig godt og flyver bestemt ingen steder herovre i den hårde vestjyske blæst!
Hva tror du de gjør andre steder hvor det faktisk ER kaldt? Det er i allfall meget få som rider med dekken, her i det kalde nord. Og hestene...de overlever!
er dyret klippet på hele kroppen ja så rider jeg med lændedækken udendørs men ikke indendørs under hele ridtet. Er den ikke klippet nej så er det knap så viggtigt. Så Birgitte: ja det er koldt i norden men dyret er klippet for andre hensyn ikke om den kan holde varmen under ridtet, så da hellere hjælpe den med det end få en syg hest. så i de kredse jeg rider bruger de felste nu lændedækner på klippede heste der rider udendørs.Pyldrede? måske, men uanset hvad så skader det ikke, så jeg gør det "better safe than sorry" Karina
Jeg synes altså ikke at jagtklipning er grimt, men jeg er selvfølgelig heller ikke hardcore stævnerytter, jeg har ikke engang rytterlicens, selv om jeg arbejder på det   Men smag og behag, men hvordan hesten ser ud interessere mig egentlig ikke, så længe den har det godt og bruger sig selv korekt under ridning så er jeg glad 
Jamen Julie, der er da også en del af Susans dressurryttere der vinder papskiver så vidt jeg ved  Det skal da heller ikke være en hemmelighed at jeg ER konkurrencerytter, og jeg regner da bestemt med at det kan lade sig gøre at ride på en måde jeg synes er fornuftig og samtidig gøre sig godt på banerne   Det bliver dog ikke i denne omgang - det bliver med en ny og uspoleret (   ) hest når jeg engang er færdig med at læse.... Søs, jeg skal se hvad jeg kan gøre, men jeg har ikke så mange billeder hvor han ikke er i arbejde, og arbejdsbilleder er jo svære at sammenligne 
spring ryttere som vinder pap skiver, som rider hesten frem og ned som en del af træningen   Dressur rytterne skal ikke have hele æren 
Vi vil se billeder af muskelbundtet  Glæder mig helt til foråret hvor vinterpelsen er væk - for at se om vores også er blevet bodybuildet 
Janne; på én eller anden måde tror jeg ikke der er helt så mange der betvivler at man kan opnå gode springresultater med metoden.. Jeg mener, de fleste er vel enige om at det er god grundridning.. I springning skal hesten "bare" hoppe, men i dressuren skal de jo gerne "bukke nakken" og det er nok det folk ikke tror man kan opnå ved "støvsugning" (som jo er lidt misvisende, for når hesten rejser sig fortil og nærmer sig lod, så støvsuger den jo ikke længere). Jeg har personligt aldrig placeret min hests hovede under springning - hvorfor skulle jeg dog det   Jeg ved godt toprytterne (mange af dem i hvert fald) gør det, og det har jeg også altid undret mig over... Derimod har jeg kunnet se meningen med det i dressur - for der er det jo i høj grad også "formen"/"rammen" osv der betyder noget. Ja, jeg ærgrer mig også lidt over jeg ikke tog billeder sidst Rikke kiggede på ham... For det er altså ikke så ofte jeg lige tilfældigvis står og løfter hans hale og tager billeder af inderlårene  Jeg må have taget nogle nye billeder, men det bliver nok nemmest at se til sommer uden vinterpels   Specielt det på halsen... Kan da vise et par gaaaammle billeder af ham hvor han går med dækken - det dækken han er vokset ud af nu      Og har heldigvis ikke smidt det ud, så skal nok tage et nyt billede af ham med det "på" - så godt som det nu kan komme på...
Hej med jer Jeg tænkte på, om der mon ikke er andre end mig, som gerne vil ride både spring og dressur. Jeg er mest dressurrytter, men jeg har en springhest og er derfor gået i gang med at lære det der springning også. Det har jo vist sig at være rigtig sjovt  , men jeg har nu fået lidt svært ved at finde ud af, hvordan jeg skal tilrettelægge min træning. Og jeg er ret dårlig til at skifte mellem dressursadlen og springsadlen. Jeg vil så gerne have en ensartet træning, hvor signalerne altid er ens for hesten, men jeg har bare svært ved at få lavet mine halve parader i springsadlen. Og tempoet er jo heller ikke helt det samme i min dressurtræning, som når jeg springer. Og og og ... Synes der er mange ting at tage stilling til  Så må jeg ikke høre, hvordan I gør? Bedste hilsner Anna
Jamen, tror bare det handler om at vænne sig til de forskellige tempoer... Jeg er f.eks. springrytter, og elsker når der er fart over fæltet. men udover det er det vildt rart også at kunne slappe af i en god omgang dressur... Hmm, tror bare du skal blive ved med at prøve begge dele og så kommer det vel efterhånden  Det er bare vigtigt at du lærer din hest, at der forskel på tempoerne i spring og dressur, nu hvor du er begyndt at springe  Men held og lykke som mulig springrytter 
jeg er vist også en god blanding. Synes både spring og dressur er fantastisk... mine halve parader er at jeg trækker lænden an, de er ikke forskellige alt efter hvilken sadel jeg rider i   Jeg synes faktisk at træningen er meget lig hinanden, det handler om at hesten skal reagerer skarpt på frem, tilbage og dreje hjælpen. Overordnet så skal hesten være afslappet for at arbejde, både i dressur og spring.
man 'altid' i gamle dage  Ham her gik middelsvær i både spring og dressur    Billedet er fra midt i 70'erne og forestiller min søster, Misser, på hendes hest, Noah.
NinA red man ikke også bare i en kombineret sadel dengang  Jeg tror da bestemt også, at mange gør det, så jeg håber at høre fra mange flere her i tråden. Det er mere   man bedst tilrettelægger sin træning for at tilgodese de forskelle, der trods alt er på dressur og spring. For mig er det især forskellige tempi, sadlerne og nogle signaler, som ikke virker lige godt (jeg føler det er pga. sadlerne, men er ikke sikker). Jeg laver også halv parade for sædet (noget af den i hvert fald), og i dressuren virker det bare (som regel da  ), men i springsadlen kan jeg knap nok korte galoppen for sædet. Changementer synes jeg også bliver lidt forskellige. Så altså, jeg kender godt mottoet med, at en god springhest skal kunne gå på samme niveau i dressur, og at en dressurhest også skal kunne springe. Og jeg tror da på, at man sagtens kan, ellers ville jeg selvfølgelig ikke være i gang med det   Hesten kan (ligesom sin far) godt begge dele og har sikkert mere kapacitet, end jeg har talent som rytter   Jeg vil stadig bare gerne gøre min træning så hensigtsmæssig som muligt. Så kom endelig gerne med konkrete bud på, hvordan I gør, hvis I altså har gjort jer nogle overvejelser omkring det. Eller er det mon kun mig, som synes, det er lidt svært? Mvh. Anna
dengang red 'alle' i kombineret, vi havde en 'kombineret dressur', og så vistnok en ren springsadel. Men dengang   man jo springe til dressurstævnerne (3 spring), det var vist fra LA og op (?). Jeg kan ikke huske, hvornår det blev fjernet, men det var vist også i 70'erne. Jeg tror, man er nødt til at træne hesten forskelligt, og det tror jeg sagtens man kan  Arly Gundersen havde en S-hest, som han vandt rigtig meget på. Den fik ondt i forbenene af landingerne, og så blev den omskolet til S-dressur på et års tid, så vidt jeg husker. Så startede Karin G. den med succes 
gik også begge dele. Brugte den primært til spring, men så var der en dag en der påstod at en ikke kunne gå dressur. Så måtte den jo starte noget dressur   Den nåede da at snuse til M dressur, på trods af at den stort set kun blev trænet i springsadlen  Kunne du måske ikke være lidt mere specifik med hvilke problemer du har? Jeg kan ikke lade være med at tænke, når du siger dine halve parader for sædet ikke virker i springsadlen, om den så ligger ordentligt? Ellers så er det jo bare at indlære de halve parader, på samme måde i begge typer sadler... Jeg sidder ikke ned i min springsadel, når jeg rider og kommer ikke ned om hesten på samme måde som i dressur. Men det er nok lidt svært for mig at se problemet, fordi jeg pt. rider genoptræning (og har gjort det i 1½ år) og ikke rider på nogen heste pt. som er længere i dressur. Grundtræningen er jo den samme uanset hvad man gerne vil. Hvis jeg skal se på forskellene, så er det nok at i dressur ønsker jeg mig en fornemmelse at at det skal være blødt og lækkert og glide ubesværet. Hvor i spring har jeg mere fokus på reaktionen fx frem og tilbage, når jeg beder om det.
Altså problemer som sådan ved jeg ikke, om jeg har. Det går fremad med begge 'genrer'   Og sadlerne ligger begge ordentligt, der er i hvert fald ikke noget at komme efter. Hvis jeg skal prøve at komme mine spørgsmål lidt nærmere, så er det måske også noget med, om andre, som rider både spring og dressur, er bevidste om forskellene, og om de f.eks. rider i dressursadlen til hverdag og kun i springsadlen, når de springer. Eller om de måske også tager et par træningsdage med grundridning i springsadlen ind imellem? Og hvordan tilrettelægger man så det? Hvordan ser en træningsplan ud? Mener I ikke, at der er nogen forskel, så kan I selvfølgelig også bare skrive det. Men ser I også forskelle, kunne det være rart at høre, hvilke tanker I så gør jer om det. Mvh. Anna
Jeg rider da både dressur, alm spring og terrænspring på min doccedreng - om end jeg aldrig kommer til at springe på samme niveau, som jeg rider i dressur   Man har vel ikke et tilnavn som dressurtanten uden grund  Jeg rider altid i dressursadel, når jeg rider dressur eller i skoven. Til spring og på terrænbanen har jeg en kombineret sadel mod spring, som jeg bruger - og jeg hører jævnligt at jeg skal korte mine bøjler op  Jeg oplever, at jeg rider meget forskelligt i dressur og spring, og hesten agerer også meget forskelligt i de to former for ridning. Doccedrengen er væsentlig mere fremme i skoene ved springning, og får lov til feks at placerer sit hoved meget mere frit. Og da jeg ikke er så rutineret en springrytter, og har en puls på 300 når jeg springer, ja så konsentrer jeg mig mest om ikke at komme til at ride baglæns, eller bumpe ham i ryggen  Jeg er dog ikke i tvivl om, at det ville gavne mit lette sæde 1000 %, hvis jeg tog mig sammen og trænede det mere specifikt i den kombinerede sadel. I så fald ville jeg nok træne 1 gang om ugen, hvor jeg enten i ridehus eller på skovtur bevidst forkuserede på det lette sæde, måske over nogle bomme på jorden i ridehuset e.l., og så trænede en god jordvindende galop i en god balance. MVh charlotte
Jeg er mest springrytter men som sagt er dressuren vigtig og ikke mindst sjovt når det fungere... Jeg har en HOPPE der ved hvornår hun gider gå dressur og hvornår hun bestemt ikke gider, men efter jeg har købt en dressursadel med god støtte er det som om hun forstår mine signaler bedere... Jeg er bestemt ikke god til at ride i dressursadel men er ved at vænne mig til den og der er fedt når hesten pludselig forstår nogle signaler bedere end når jeg rider i springsadel...
Jeg vil også gerne stadig springe... også gerne til stævner, selvom jeg mest tænker i dressur. Jeg synes, det er sjovt, og ikke specielt skræmmende så længe det bliver i det små. Mvh Julie
Ja ja, Anna... Så prøv at være militaryrytter   Prøv du at nå både at træne dressur, spring, terræn og kondi i løbet af ugen   Tror det er derfor ret mange militaryryttere (på højt niveau, ikke så meget dem der bare rider hyggestævner) rider ret elendig dressur; tror det bliver nedprioriteret fordi der er så meget andet der skal trænes.. Nå, det var vist et sidespring  Jeg vil også meget gerne det hele, og har faktisk ikke haft problemer med at få det til at gå op   For mig er der ikke forskel på signalerne om jeg rider dressur eller spring. Det første jeg lærer min hest er frem, stop, bak, drej og tempokontrol. For mig at se skal du ikke bruge flere redskaber når du springer... Signalerne ligger primært i tøjler og schenkler og sekundært i sæde, vægt mm. Derfor burde hesten ikke blive forvirret over en ny sadel; træk i begge tøjler samtidig betyder jo stadig stop! Det er muligt dine halve parader gennem sædet føles anderledes for hesten når du rider i springsadel, men så må du jo lærer den forfra - gennem tøjlen   Altså halv parade m sæde efterfulgt af tøjle. Jeg springer gerne 1-2 gange om ugen, og synes f.eks. det er en god idé at tage én gang spring og én gang bom/cavaletti-træning om ugen   Der rider jeg i springsadel, til dressur rider jeg i dressursadel og i skoven er det forskelligt - skal vi konditræne m meget galop, rider jeg i springsadel, skal vi skridte en lang tur bliver det dressursadlen  Når jeg rider dressur bruger jeg de samme signaler som til springning - og så en bunke endnu   Det ser jeg ikke noget problem i... Husk også at du gerne må have 5 (eller 10) signaler til stop - så længe de ikke betyder andet 
Dejligt at høre fra flere. Også nogle som mærker forskel på sadlerne   Jeg synes også selv, at jeg bare er dårlig til at ride i springsadlen, derfor indlagde jeg på et tidspunkt mig selv til en hel uges træning i den. Det hjalp måske også lidt, men hvor var det dejligt at komme tilbage til den bløde og gode dressursadel ... Jeg har ingen problemer med at stoppe for tøjlen. Jeg kan lave en parade kort efter springet, hvis det skal være. Faktisk lykkedes det mig ganske nemt at stoppe min hest, da der for et par måneder siden pludselig løb en stor hvid (løs!!) grand danois ud fra skoven og efter os. Min hest er generelt meget styrbar, og det hjælper mig selvfølgelig en del, når jeg skal ride den rundt mellem springene. Den er virkelig en perle, det er altså ikke mig der er dygtig, men den som er så nem. Al den dressurridning kan nu også godt mærkes, selvom jeg lige har skullet lære at ride i et lidt friskere tempo   Nu skal jeg bare lære at finde mig ordentligt tilrette i springsadlen. Jeg tror, at jeg synes, at det er en meget god idé at ride i springsadlen 2 gange om ugen. 1 gang når vi springer, og 1 gang til at træne bomme og tempo. Og måske changementer i det lidt højere tempo - er det ikke også en god idé? Og ja, den dressur som militaryryttere præsterer imponerer mig sjældent   Men det gør deres terrænridt til gengæld. Det med military kunne være super fedt, men jeg tror aldrig jeg får modet til det. Og jeg ville jo så sikkert heller ikke kunne administrere at træne hele 3 discipliner sideløbende, når jeg nu allerede har svært ved at forene de 2 af dem  Noget helt andet er, at jeg bare er SÅ glad for at være kommet i gang med at springe igen (efter 10 års pause). Jeg er lidt utålmodig efter at blive mere modig, men forhåbentlig kommer det lige så stille. Mvh. Anna
...dig cat! Jeg er military rytter, jeg springer 1-2 gang om ugen, den ene gang undervisning, nogen gange tager jeg lige et par spring efter en vel-overstået dressurtræning. Jeg træner dressur ca 2 gange, hvoraf den ene er undervisning. Så har hesten 1-2 fridage om ugen (eller en skridttur), da mine fuldblods heldigvis ikke behøver så meget konditræning på dety plan vi er på nu.   de sidste dage rider vi ture, hvor der ofte bliver øvet overgange, temposkift og andet lydighed. Efter min mening burde alle raske heste trænes mere eller mindre som en "militaryhest", altså uden alt galoptræningen osv. Men med ture, spring (udover hvis den direkte HADER det) og selvfølgelig dressur. Jeg syns personligt det er synd for heste der går i et ridehus 6-7 dage om ugen. Men det er jo bare min mening!   Det er dog svært her om vinteren når der er frost og glat. 
for hestetræning er jo at dele det op: 2 x dressur, 2 x spring (1 bane samt 1 bom arbejde) og 2 x terræn. Og en dag hvor man fx longerer eller skridter en tur eller galoptræner eller bare rider frem og ned eller what ever   Sådan prøver jeg ihvertfald at dele det op når min hest er gående. Og synes sagtens man kan træne en hest op i dressur og spring på denne måde.
som er trænet efter klassisk principper. jeg træner selv efter klassiske principper, dog ik så meget i øjeblikket da jeg er gravid og har bækkenløsning  har en frieser, en dejlig kort, barok og kompakt dame som jeg selv mener er yderst velegnet i den klassiske dressur. hun er slet ik typisk frieser bygget, god overlinje, kort, ik så højt ansat hals og hun træder fint ind under sig selv. så når jeg engang kommer rigtig i gang med hende så skal det nok blive godt. men ku i ikke vise nogle billeder og beskivelser af jeres heste som er/bliver trænet i klassisk dressur. mvh jeanette
Kommer lidt an på hvad du mener med klassisk, der er jo mange variationer; Bent Branderup klassisk til konkurrencebrug osv.. Men kig gerne på min profil, den gamle hvide er trænet primært hos Lars Poppel, og den skimlede er trænet mere ala Kyra K, altså ridning "egnet" til konkurrencebrug.
prøv evt i dette fora istedet: 
er mange ting  Klassisk dressur à la Den Spanske Rideskole Akademisk dressur, som Bent Branderup kalder sin klassiske stil Klassisk dressur, som de rider nogle steder i Spanien/Portugal Klassisk dressur, som Cadre Noir i Frankrig og der er flere fortolkere af klassisk dressur  Og så er der endda klassisk dressur, som man rider til stævner, når man ikke bruger rollkur og den slags. En del beridere siger overraskende nok, at de underviser i klassisk dressur. Men det gør man jo, hvis man tager udgansgspunkt i den gamle viden og de klassiske skrifter  Og hvis du googler på "classical dressage" finder du mange forskellige typer. Den ene ikke mere 'rigtig' end den anden  Ligesom Mozart ikke er mere 'rigtig' end Bach - men de er ret forskellige 
ja ved godt at der er forskellige grene af klassisk dressur, et eller andet sted bunder det vel i den samme form for ridning, de samme begreber, men efterhånden som de forskellige mestre er kommet til har de taget den til sig, også måske gjort det på deres egen måde.. jeg har fået undervisning af christina holmbæck som jo er elev af bent brenderup. så det må være den måde jeg mener. ' det var bare for at få nogle trænings billeder og beskrivelser af jeres træning.
Jeg er også en af holmbæcks elever, Amon er desværre død, men du kan da kigge ¨på min hjemmeside hvordan han så ud og også læse lidt om hvordan jeg træner
Min hoppe på 5 år gumler enormt meget på sit bid. Og jeg kan ikke rigtig finde ud af, om det bare er sådan det er, eller om det er noget jeg burde gøre noget ved. Hun blev tilredet i januar og er siden redet jævnligt, med et par pauser på nogle uger ad gangen. Jeg rider hende med et almindeligt 3-delt, hvor midterdelen er rund. (Ser lige om jeg kan finde et billede af biddet.) Hun har lidt svært ved at komme ned og slappe af - hun går fra naturens side højt med sit hovede og har tendens til at spænde i overlinjen. Bør jeg prøve mig frem med nogle andre bid, for at få mere ro i munden - eller kommer det i takt med, at jeg får hende til at gå mere dybt?
jeg prøvede at loncere hesten igår men hver gang jeg bare lige får ham i skridt fræsser han rundt og bukker, han var tæt på at ramme mig igår, hvorefter at han løb så hurtig at han faldt på bagdelen,han har det også med at når han er færdig med at fræsse rundt så traver han ligså pænt ind til mig som om at han er færdig og så må jeg få ham ud igen ,og så afsted igen i fuld fart ps det hjælper 0 at berolige ham 
Det lyder som om din hest mangler respekt/tillid til dig, samt at du mangler lidt rutine/erfaring i at longere  Har du mulighed for og kontakte en ridelærer der evt. kan hjælpe dig med og lære hvordan du skal longere? 
nej jeg kender ikke nogen
Måske ved han ikke hvad det er du vil have ham til? Ellers må du prøve at starte med at gå rundt på en volte med ham og så langsomt give mere longe og selv trække ind mod midten. Lær ham stop og start i KORT snor, samt trav kommandoen inden du prøver i longen. Ellers er det bedste at få en erfaren rytter til at hjælpe så I ikke kommer til skade.
Jeg ville med sådan en sprællemand starte med at lære den at gå pænt i skridt. Altså bare gå med den. Stoppe, starte, dreje, stå stille. Når den kan det, så kan du FORSIGTIGT begynde at sende ham lidt ud på longen - i starten bare lige så han begynder at forbi dig, så stop og gerne belønning. Så arbejder du dig gradvist frem til at han gå en hel cirkel i skridt, og kan stoppe på cirklen. Når han kan det, så kan du sætte ham i trav NOGLE FÅ SKRIDT - og dernæst ned i skridt igen og så fremdeles indtil han kan gå i longen i alle 3 gangarter. Hvis han er til fare for dig, fordi han bukker efter dig, så skal du tænke over, om du driver så hårdt på ham, at han forsvarer sig. I så fald skal du drive mindre. Ellers kan man blive nødt til at lære hesten at flytte sig i en mindre indhegning, hvor hesten er løs. Her lærer man hesten at flytte sig for longepisken på sikker afstand (og det skal helst foregå i skridt) sådan at man føler sig sikker på, at man altid kan flytte hesten væk fra sig selv. Laver man dette med longen på, så holder man sig selv fast i hesten, og risikerer at blive ramt. Man skal IKKE jage hesten rundt, den skal bare forstå, at den skal flytte sig når man slår pisken ned i jorden mellem sig selv og hesten, så man kan skabe afstand når man har brug for det. Jeg tror ikke på, at det handler om tillid og respekt. Respekt lærer ikke hesten noget som helst og ej heller tillid. Tillid er grundlaget for, at man kan arbejde med hesten, respekt er noget heste kan have i visse situationer (omend de nok ikke har nogen særlig opfattelse af begrebet respekt i deres hoved). Men når hesten gør sådan noget, så er det formentlig fordi den ikke forstår dig, og måske fordi du driver for hårdt og dermed sender den på flugt i stedet for rundt om dig.
Stop, gå og bak skal gerne være på plads førend longearbejdet går igang - og også gerne at den viger for tryk/pres. Start med at gå med hesten rundt på volten i almindelig position (midt ved halsen). Lad dig "glide" ned så du går lige bagved hestens skulder. Giv derefter lidt line så du går samme sted ved skulderen, men et meter fra hesten (ind mod midten) - og du følger stadig med rundt på en større volte. Øg afstanden mellem dig og hest - og vupti så står du og longerer den. Husk altid at rette fokus mod skulder, så den bliver den du "går mod"/driver på, altså at du selv går rundt på en lille volte, når du longere. Det tog en dag at lære min hest det på den facon, den havde også spænet rundt eller alternativt klistret sig til mig og var mildest talt frustreret, fordi den ikke forstod hvad jeg ville. Ovenstående opskrift var eminent til at få den til at forstå det, håber det også gælder for jer. God arbejdslyst 
Bruger du longepisk ? Jeg mener denne er et must så man kan guide hesten når man longerer....
Sidst i foråret/først på sommeren i år fik jeg en rigtig dårlig vane med at have mere fat i højre tøjle end i venstre, og til tider kunne højre hånd flyve et godt stykke højere oppe end venstre. Det har taget lang tid for mig at komme af med den vane, men i dag er den så godt som væk. Men hen over sommeren begyndte min hest så at gå og spænde lidt op. I starten var det kun lidt tripperi efter vi havde galoperet, men det blev hele tiden værre, og i sommerferien var jeg nærmest nødt til at trave rundt i letridning i ti minutter efter vi havde galoperet, før han slappede af og stoppede med at spænde op, og jeg kunne ikke ride nedsidning på ham. Det hjalp jo heller ikke ligefrem med en hel juli måned uden undervisning. Men jeg begyndte med undervisning i august igen på en hest der bare spændte op og spændte op (nu kan jeg så godt se, at der nok var noget, der var ubehageligt for hesten). Det er blevet så meget bedre, han spænder nærmest aldrig op længere, heller ikke efter galop hvor det har været særligt slemt. Men, men han er stadig ind imellem lidt stiv i det og vil ikke rigtig bøje sig på volten før han er varmet meget op. Og i galoppen når vi rider ligeud på langsiden, skyder han bagparten lidt inden for hovslaget, dog mest på venstre volte. Og det er kun i galop, i skridt og trav går han fint ligeud. Hvis det altså overhovedet har nogen sammenhæng med det andet. Men altså, kunne min dumme vane med højre hånd være skyld i, at han har gået og spændt i højre side af kroppen og på den måde fået nogle spændinger? Og ville det være en god idé at få nogen ud at kigge på ham? Det er i hvertfald ikke tænderne. Undskyld hvis det blev lidt rodet. 
at starte med nogle ganges massage og se hvor stor effekt det har og høre massørens mening. Hvis der ser ud til at være mere end muskelspændinger, så er det kiroens tur. Så har massøren også allerede løsnet musklerne lidt, hvilket giver kiroen bedre arbejdsvilkår. Ridefejl kan godt udløse muskelspændinger og går der lang nok tid uden ændringer, ja så kan musklerne stivne så meget, at de faktisk er i stand til at trække knoglerne væk fra deres korrekte stilling. Også styrt, hårde træk i nakken (panik på staldgangen fx) oma kan udløse skeletære problemer.
hey jeg hey købt en hest og nu har han virkelig fået den uvane at hoppe over hegnet. det har været tæt på at han er blevet kørt ned  men heldigvis nåde bilen at stanse. problemet opstod da de var blevet jagtet i folden, men af hvad tør jeg ikk at sige det er ikk mere end en uge siden så problemet er ret nyt.. derfor vil jeg os ha det stoppet inden der virkelig sker en ullykke. det vil være forfærdelig.. Og det skal lige sigea han er flyttet fra den indhegning han blev jagtet i. så hvis nogen har nogen ideer til hvordan jeg kan få dette problem løst må i meget gerne skrive...
ikke hvor du har din mulle opstaldet... men jeg vlle foreslå højere hegn, evt solidt træhegn... ved ski ikk lige hva ma ellers skal gøre... jo, du kan da tilledig ved folden i en masse stive timer og så råbe nej, fyyyhhh stop, måske det virker  det fik jeg engang som råd da min shetter løb under hegnet.. syns simpelthen det er for skægt... he he... vi fik sat hegnet længere ned.. det hjalp
Det bedste mod den slags er et godt hegn, med fx to tråde, en høj og en lav, og alfa og omega er at der er GODT med strøm i hegnet! - Og helst skal det også være spændt ret stramt op, så hesten ikke "bare lige" kan smutte under eller igennem - før den når at få stød. Hvis den jagtes af de andre, så flyt den til en fold med kun én kammerat el. lign. Strøm er det eneste udbrydere har respekt for - så sørg for at der er godt "knald" på hegnet, og sørg for at trådene er, så hesten ikke kan komme hverken over eller under, uden at "smage" styrken.
- jeg er indehaver af jordens største udbryder 
hej. Jeg ved at mit råd er et mange syntes er alt for streng mod hesten, men det virker.. Jeg tager en tynd jern lænke i en passende længde.. alt efter hvor høj hesten er.Lænken skal være så kort at hesten ikke kan blive viklet ind i den og så lang at når men sætter den fast på grimen så kan den når ned og røre ved hegnet når hesten vil springe over. Det gør at hesten får stød fra hegnet og det skal hesten nok huske til næste gang den har lyst til at hoppe på spring tur. Det erbåde nemt og billigt at gøre det, og det eneste der sker er at hesten får stød hvis den springer over. Hilsen Jonna
godt nok hårdt... Og farligt at lade sin hest rende rundt med en jernkæde hængende fra grimen.. Det virker sikkert, men det er da meget mindre frligt for alle hvis man bare sørger fr hegnet er optimalt...
havde problemer med følle smuttede imellem trådene, han trådte simpelthen over den nederste tråd og smuttede imellem trådene. den lille laban... da han så pludselig en morgen stod ude på terassen, syntes staldejer at nu var det altså nok, så han gik ned og købte elefant hegn, og slut prut, følle har ikke været ude siden. min veninde er igang med at sætte hegn, hun har valgt at ha et 1,50 m højt hegn ud mod den store vej. og så sætte en tråd ovenpå igen, som rager lidt ind over folden. netop for at undgå,at hestene føler sig fristet til,at forsøge sig med at springe ud. man kan ikke være for forsigtig når der ligger en vej op til folden. kristina.
måske skal du også sørge for at putte en masse plastikposer og alt muligt på hegnet så det bliver godt synligt. Det kan jo måske også have den effekt at hesten får mere respekt for det når det flavre. hvem ved? 
Jeg boede dengang hos min mor, da jeg i 18-års føs'dagsgave fik min daværende 1-årige araber hingst. Hos min mor var der fårehegn. Dvs 5 tråde, men ikke mere end 1 meter højt. Da han blev ældre og kønsmoden havde vi balladen. Han fløj over hegnet som det passede ham... Som 4-årig blev han kastreret da vi simpelthen havde fået nok. Dette hjalp ikke og vi brugte en hel sommer på at hæve alt hegnet 20 cm. Dette hjalp stadig ikke. Tilsidst sagde min mor stop og jeg måtte finde et andet sted til ham. Han kom så et sted hen, hvor indhegningen bestod af to rustene, slatne tråde, der hang og dinglede - nok heller ikke mere end en meter højt. Der sprang han ikke over én eneste gang. Men i modsætning til min mors hegn, var der dér SMÆK på hegnet. Han stod ikke der så længe før jeg fandt et bedre sted. Hér var hegnet heller ikke synderligt højt, men der var knald på. Dér sprang han kun over en enkelt gang, da han var blevet efterladt alene på en fold. Nu har jeg ham hjemme hos mig selv. Jeg har godt knald på hegnet, og bare for at være helt sikker har jeg tre tråde og hegnet måler ca. 140cm Med min hest har jeg lært, at det vigtigste er at der VIRKELIG er knald på. For har hesten først fået et slemt stød, så tøver den noget med at hoppe over, næsten uanset højden.
Forresten, så passer biddet og hun har ingen problemer med sine tænder.
Umiddelbart; ja, det er noget du bør gøre noget ved... Jeg vil tro at hvis du slipper tøjlen helt, så holder hesten op... Og gør den det, er det jo måden du bruger biddet i din ridning der er et problem for den. Jeg siger ikke du bruger det forkert, men at   tilsyneladende har et problem med det.
Det er dette bid, vi bruger:  
da fa'en den er urolig  Hvis den er tilredet i Januar går jeg ud fra den er rimlig ung. Det bid du har vist mig er et bid der er rimlig hårdt, især til en unghest. Når et bid er tredelt, bevæger det sig i hestens mund selvom du ikke rører tøjlerne og selvom hesten ikke gumler... Det bevæger sig bare med den bevægelse hesten laver når den går. Og at der er den runde "bold" i midten gør det lige en tak mere levende i hestens mund og hvis din hest har tendens til at gumle meget fra naturens side, ja så hjælper det ikke at proppe et bid i munden på den som gør at der er konstant bevægelse "uro". Prøv med et massivt alm. todelt bid, så skal du bare se løjer   Har så værd meget opmærksom på at du ikk selv "leger" med bidet i hestens mund... men jeg mener nu at det er bidet i dette tilfælde der er problemet.. Prøv med et todelt og se hvad der sker 
Er hesten tjekket i ryggen? Hvis den er, så vil jeg tilslutte míg ovenstående, giv den masser af "luft" fortil, så der ikke er et pres mht. biddet, nogle heste har svært ved at acceptere biddet, hvis der samtidig stilles krav - andre har ikke - men det er jo individuelt 
Personligt har jeg erfaret at det er meget individuelt om hesten går bedst med et to-delt eller et tre-delt. Men det kan selvfølgelig være en idé at prøve at skifte  Hvis biddet er for tyndt, kan det også gøre at hesten bliver urolig og "bange for sin mund" - har jeg engang erfaret, selvom jeg rider meget blødt fortil. Jeg tror problemet kan have flere årsager, men at skifte bid, er jo nok en af de nemmeste forsøg man kan gøre 
Maria: Blev anbefalet biddet af en tidligere træner.. Men vil lægge et andet 3-delt på hende i morgen. Har desværre ikke et 2-delt liggende, da jeg har hørt mange være imod 2-delte. Hippo: Ja, hun er behandlet hos kiropraktor for en måneds tid siden pga spændinger i nakke og lænd. I samme omgang fik hun taget røngten af ryggen. Jeg giver hende meget fred i munden, men hun har tendens til at være lige lovlig frisk når vi rider tur - og så kan det være svært, at give hende frihed i andre gangarter end skridt. Men jeg er generelt god til at give efter og rider ikke med en hård hånd. Cat: Som skrevet overfor kan det være svært at slippe hende helt fortil, da hun er en hest med en ENORM vilje. Men jeg gør mig i forvejen meget umage med at ride med en rolig hånd og give hende frihed i det omfang det er muligt.
Munden er det sidste, der kommer på plads. Så rid du bare trykt videre. Når hesten er afslappet og afspændt i hele kroppen vil den også acceptere biddet.
Nu er 'vilje' jo noget der kan takles og arbejdes med, hvis man ønsker det. Jeg plejer at sammenligne vilje med højt stressniveau hos ismulerne - og så er de tit meget følsomme under stressen er min erfaring. Har selv en, som vel må karaktariseres som havende meget vilje (kunen ikke sælges da kun få havde mod på at ride ham) (det ses dog ikke på ham i dag  , men super installerede signaler har fjernet stressen og lært ham at holde den fart han bliver bedt om. Nu er det bare op til mig at være hurtig nok, fordi han er så følsom. Har har i øvrigt også været EKSTREM urolig i munden og åbnet munden på vid gab, når jeg tog i tøjlen med selv bare 10 g. Det er først forsvundet efter jeg kan nøjes med at bruge bitte, bitte bitte små signaler på ham. Helst kun sæde i stop. Samt han generelt bliver redet med total afslapning som målet - noget af et projekt med en så følsom hest. Men gode forudsigelige signaler samt afspændt ryg har gjort underværker for mig - det har også kun taget mig to år 
også gå lige modsat, desværre. Så jeg synes, det er klogt af dig at tage det op - om du kan gøre noget for at få mere ro i munden på hesten  Og så ville jeg anbefale at ride tur i skridt, og kun i skridt, indtil hesten forstår en helt let tøjlevirknings betydning, og kan trave langsomt og afslappet for en løs tøjle  Det har hjulpet på Gloria, som også havde en kraftig 'gumletendens' sammen med en meget stiv ryg, ubalance og var på forparten. Ryggen er fin nu, og nu kan hun trave i balance på tur uden at spænde eller krølle halsen ind og bruge ryggen  -- Og så ville jeg prøve et andet bid. Vi skiftede bid på hende, men det var fra et todelt til et tredelt. Begge dele kan sagtens bruges, det kommer helt an på hesten, om det ene eller det andet er bedst 
Jeg var til clinic med Susan Kjærgaard på Vilhelmsborg i oktober og hun nævnte at uro fortil kunne hænge sammen med at der opstår en konfliktadfærd hos hesten, når man beder den om at gøre noget, der virker modstridende i dens hoved. Konfliktadfærden kan komme til udtryk på mange måder - eksempelvis ved overdreven gumlen på biddet. Med dette indlæg siger jeg ikke, at det er det der er grunden til at din hest opfører sig som den gør, men det kunne være en grund. Se evt. mere om konfliktadfærd på Susan's hjemmeside: Hendes foredrag om konfliktadfærd har jeg hjulpet mig meget og gjort mig opmærksom på de mindste former for misforståelser mellem min unghest og jeg. Tag et kig på det og se om du kan bruge det til noget  Held og lykke med det!
Nu går jeg jo ud fra at du rider pænt og afslappet , meget på tur, og ikke kæmper med din hest men giver den god plads og har din timing nogenlunde iorden. Så: Min hoppe gik også uroligt med 3 delt bid og alm 2 delt. skar tænder og gumlede mm. Disse bid lå for uroligt og var også tit for tykke. en veninde fortalte mig så om det gamle og næsten glemte "baucher bid" . Dette bid ligger mest stille af alle trensebid pga de stabiliserende sidestænger ( virker som et muffebid eller fullcheek. bare endnu mere udtalt stabilt. det kan næsten ikke rotere i munden og det kan ikke rykkes til siden heller ). Det har IKKE vægtstangs effekt som nogle tror. for tøjlerne er fæstnet i runde ringe og glider + der er ingen kæde. Biddet er tyndt og derfor kun egnet til ridning med let kontakt. ( men det er godt for heste med små munde). min hoppe har fået helt ro i sin mund med dette bid. jeg har siden anbefalet det til en masse venner hvis heste heller ikke slappede af med almindelige bid. og så vidt jeg ved er alle heste blevet glade for det og går godt. Det er tit følsomme heste der reagerer mest positivt.  
dette bid har da en vis vægtsstangseffekt, har det ikke - den virker vel bare på nakken? Nu er billedet ikke så stort, så det er lidt svært at se detaljerne  Hvad er fordelen ved dette fremfor et wienerbid eller fx gummiringe? --- En hest, der først har lært, at et bids virkning kan milnes ved gumlen, må lære, at der   for at mildne  Altså helt løse tøjler og række armen ud til siden ved drej (som den gode cyklist   ). Det virker  Og hvis man ikke kan/tør slippe tøjlerne - og det kan der bestemt være mange gode grunde til   - så kan man sætte et andet sæt tøjler fast i næseremmen - og lade de rigtige tøjler hænge. Så man ride med løse tøjler uden at miste kontrollen  Så lærer den at biddet ikke kommer til at genere den pga tøjlerne  Samtidig skal biddet naturligvis passe i hestens mund og være en type, den kan holde ud 
Melder mig i koret  Heste-tungen er et følsomt sted. Ud med det 3-delte og ind med det 2-delte... Mvh. Anja
nina: nej ingen vægtstang. heller ikke på nakken. det er fysisk ikke muligt når tøjlerne ikke er fixeret og der ikke er en kæde. Det kategoriseres også under trensebid og er tilladt i konkurrence. Mange steder anbefales det til ungheste fordi det er meget blidt og de somregel kan lide det pga roen i munden og fordi de kan lukke munden om det. Der er den forskel fra eks gummiskiver og andre at det ligger fladt mod kæben , roligt , og ikke at det heller ikke kan rotere i munden ( det kan et alm bid med gummiskiver jo stadigt. skiverne virker kun sidelæns og det ændrer ikke på selve biddet heller). Det er den lille ring der forhindrer biddet i at rotere og som fixerer det. Man kan sige det ikke er godt til de heste der har brug for at tygge på biddet for at slappe af. Men til heste som gnaver og gumler og skærer tænder og ikke befinder sig vel med et mere levende bid, der er det godt. sakset fra nettet: Another bit with this function is the   or  . This bit can look deceptively like a gag-bit but it is not, since the mouth piece cannot slide on the bitring, which is a prerequisite for gag action. In this bit, the fastening of the bridle side piece is done further up the side of the head. This makes the bit lie flatter to the side of the head, because anything other than would have to fight the "lever" of the arm where the side piece joins. This effectively stops the bit from being pulled into the mouth from the side as well. And horses usually like this kind of bit. This bit is usually falsley described as creating poll pressure. Most baucher bits don''''t. In order for it to put pressure on the poll, the ring which the rein attaches to, needs to have a drawn-out oblong shape so that the rein stays at a certain position on the ring. If the ring is oblong, the rein will want to stay at one end, and thus pulls this end up towards the hand/rein. If the ring is round, so that the distance from the mouth bars to the rein is constant at all angles, the rein will slide. It is also sometimes erroneously depicted upside down while called "hanging/dropped cheek". This use might be possible, but it really only turns into a strange jointed pelham without the lever effect. Just a rotating mouthpiece. It surely was not meant for this...
Tak for alle jeres indputs.  Lykke: Hvor kan man købe det bid du omtaler? Har aldrig set det før.
sandra: tror faktisk det kan købes en del steder alligevel. Selv har jeg jo købt det i gårdens egen butik (klassisk-dressur ) da den jo ligger lige ved hånden. Men på nettet er der en del der sælger dem. og da jeg var i herning for et par år siden var der 3 -4 steder der havde dem med. Mit er den klassiske udgave med muffe ved kanten og en lille stang der stikker op. ( altså ikke den der ligner et B eller den der har en alm sammenføjning ved ringen ) . Mit er af mærket sprenger. du kan eks købe det her :  men der er det helt forkert kaldt hanging cheek - lige netop den anvendelse det IKKE måtte ...... og det kaldes bridon ( det KAN det bruges som , men..) og billedet er vendt på hovedet og det hele - tsk tsk....
i Magasinet HEST, feb. 2006:
tjah - min hest har ikke læst den artikel eller det de billeder, he he . ( men jeg har). Hun foretrækker dette bid . Eller jeg kan jo kun tolke hendes rolige mund som en accept af dette bid. Hesten bestemmer. Jeg er ret ligeglad - bare hun slapper af. ligeledes med mine venners heste der går på samme bid - hvis hesten ikke kan lide det bliver det fluks skiftet. Vi har masser af forskellige bid i stalden vi kan prøve ( og har prøvet). Nogle bruger alm trensebid, nogle få tredelte osv. jeg startede med sådan et anatomisk korrekt tredelt ( sådan en med særlig twist osv) - men min hest var bestemt ikke enig i det anatomiske i det bid. Skar som sagt tænder og raslede konstant med biddet og gnavede i det. Todelt med anatomisk twist blev prøvet ganske kort - samme resultat. Baucher blev prøvet og der blev ro. Hesten bestemmer.
Hvis din hest løber når du slipper tøjlen, så synes jeg først og fremmest det er her du skal sætte ind. Jeg synes man skal kunne anvise et tempo for sin hest, og så skal den følge det uden yderligere korrektion. Hvis du konstant skal sidde og bremse let på din hest, vil jeg mene der sker det samme som hvis du konstant sad og bremsede lidt på din bil - bremsen bliver slidt/sløv. Jeg ville: Slippe tøjlen -> hesten løber -> du tager i tøjlen -> hesten bremser og du slipper straks tøjlen -> hesten løber -> du tager i tøjlen -> hesten bremser og du slipper tøjlen -> hesten løber -> ...... (50 gange senere) .... -> du tager i tøjlen -> hesten bremser og du slipper straks tøjlen -> hesten tøver, holder tempoet lidt og sætter det så op -> du tager i tøjlen og hesten bremser -> .... 100 gange senere.... -> du tager i tøjlen -> hesten bremser og du slipper straks tøjlen igen -> hesten holder tempoet. Så enkelt   Nogle gange tager det 4 gentagelser, nogle gange fem minutter og andre gange tager det laaang tid. Når din hest kan holde tempoet, har du mulighed for at slippe tøjlen. Nu kan du jo så finde ud af   hesten irriterer sig over biddet. Gør den det konsekvent, eller gør den det når du korrigerer den?? Og i så fald, gør den det så pga. biddet eller fordi signalet ikke går godt nok igennem? I øvrigt kan jeg slutte op om forslaget med at sætte tøjlerne i næsebåndet (eller ride i grime). Jeg gjorde det i går med en rytter jeg underviser i springning, af følgende grund: hesten er en MEGET energisk hest, og han spænder meget nemt når hun tager i tøjlen. Jeg synes ikke rigtig det er blevet bedre, så tænkte at vi måtte finde ud af om det var biddet, hjælpen eller ganske enkelt det at skulle bremse (når han gerne vil frem) der stresser ham. Så jeg pillede næsebåndet af trensen, lagde en grime udenpå og satte et par ekstra tøjler i den. Mens rytteren satte spring på banen gik jeg rundt med hesten og styrede ham fra jorden med tøjlerne koblet til grimen. Han reagerede udmærket, så jeg smed rytteren op og gav hende besked på kun at bruge tøjlen til biddet i nødstilfælde. Efter ca. ti minutter bad mig om at pille tøjlerne til biddet af, da de bare var i vejen. Hesten reagerede faktisk bedre for grimen og var langt mere afslappet. Så nu ved vi at i hvert fald at en del af hestens problem direkte skyldes biddet - nu må vi så finde ud af om det er fordi han skal have et andet bid, eller fordi han skal lære signalerne om igen... Det skal siges at jeg begyndte at undervise rytteren af følgende grunde: Hesten løb gennem hjælpen når hun prøvede at stoppe ham, og så snart springene kommer over 70 cm lignede det omspringning de var i gang med. Desuden begyndte hesten pludselig at stoppe ekstremt meget, så rytteren måtte faktisk droppe at gå til alm holdundervisning. Så det er altså ikke en sød og nem tullehest vi har valgt at ride i grimen 
store styre-problemer kommer ofte af at hesten mærker smerte - og ikke kan finde ud af hvordan smerten undgås  Derfor kan det nemlig være en super idé at fjerne al smerte fra hesten - og så tage den derfra  Og jeg er glad for at du har prøvet det Cat, det underbygger mit forslag   
Min 2½-års hoppe er meget sur i boksen. Nogen der med succes har fået fravænnet deres hest denne adfærd? Hun hverken bider eller sparker, men "truer" én (ørene tilbage og let strakt hals). Ønsker kun konstruktive råd fra folk, der selv har prøvet dette.
min gamle hoppe havde det samme og en af mine elever har en 4 aars der laver det samme. Det er et tegn paa utryghed. Min gamle gjorde det i starten, da hun havde faeet bank tidligere. Heste kan godt foele sig traengt op i en krog i boksen, da der ikke er saa mange steder at gaa hen. Proev i en periode ikke at gaa ind i boksen, men kun bliv i doeren. Og naar du skal noget med hende, lad hende komme til dig. Hvis du skal noget der kraever haandtering, ville jeg traekke hende ud. Efter lidt tid, kan man begynde at bevaege sig ind i starten af boksen, med samme princip med at lade hende komme til dig. Selv om begge mine nuvaerende heste ikke har den type problemer, vaerner jeg om deres "privatliv". Jeg proever saa vidt muligt ikke at strigle og sadle op i boksen, da det er en af de faa fristeder de har, hvor de kan vaere sig selv. Haaber det hjaelper og meld endelig tilbage hvordan det gaar 
mange tak for svaret, var faktisk sådan noget jeg havde tænkt på så det tror jeg jeg vil gå i krig med. Lige da jeg fik hende som 8 måneders kom hun til skade på piben på VB som blev syet og dermed også skulle passes. Tror det stammer fra dengang at dem der passede såret har stået og skulet til benet i den periode (dog er selve nehandlingen foregået på staldgangen). Mange tak for det gode svar
Tjaaa jeg tror nu ikke min vallak på 13 år er utryg - men han er meget bevidst om at boksen det er hans område. Vi har gjordt det sådan, at han har fået en boks uden naboer, som kan "generer" ham. Han kan kigge over til de 2 andre heste, og hvis han ville så kunne han også strække halsen og snuse til dem - men det gør han aldrig. Jeg lader ham så vidt muligt i fred - både i boksen og på fold. Forstået på den måde, at han gider ikke blive hyggenusset og overklamret. Hvis han har lyst til at nusse/snakke, så kommer han selv hen til en, både i boks og på fold. Jeg kan fint gå ind i boksen, eller få fat i ham ude på fold. Men jeg strigler ikke i boksen, eller sadler op, eller tager dækken af/på - alt sådan noget foregår ude på staldgangen. Jeg ved, at han ikke er blevet dårligt behandlet af tidligere ejer, og ej heller af mig. Til gengæld så sidder begge mine 1½ års hingste nærmest på skødet af mig, og ELSKER at hyggenusse - så om morgenen bliver Medoc hilst godmorgen, og de to små får en fælles nussetur. MVh Charlotte
Min hest har i starten da jeg fik ham - angrebet så snart man gik ind i hans boks. Dette var med tænder, spark, blottede mundhals og forben stjeleri. Dvs godt og grundig misforstået var han og sur i boksen især. At han har fået tillid til mig igennem arbejde fra jorden og tid samt tålmodighed har gjort RIGTIG meget. Jeg nøjes med at stå i døråbningen i starten og lod altid ham komme til mig. Gav ham lidt guffer og lukkede igen. Hvis han ikke kom, lukkede jeg blot og gik. Han fandt hurtigt ud af jeg ikke var en trussel i HANS boks og jeg ikke gjorde ham noget i boksen heller. Nu kan jeg stå og gå rundt inde i hans boks. Klappe ham, strigle ham, nusse ham, sidde i boksen med ham. Både imens han står og slapper af, spiser eller ligende I boksen nu.   Jeg rigtig stolt af ham og han er så glad nu i boksen generalt i forhold til tidligere. Hvis han stadig ikke kommer "til mig" og jeg opfatter han ikke ønsker at snakke eller have kontakt til mig i boksen, dvs ikke viser nyserrighed når jeg sætter mig derind eller går ind til ham - så går jeg ud igen. Det hans boks 
Min hoppe er også en ganske sur mokke i boksen, dog uden at "angribe" eller noget. Det er en løsdrift med to bokse man kan lukke af for udtil, men de er aldrig lukkede, så tror ikke hun føler sig indeklemt eller noget, hun er vist bare ikke sådan en nussehest. Heller ikke hvis man kommer hen til boksdøren, der er hun heller ikke den søde type der stikker hovedet frem og ser glad på en ret tit, men når det så sker, er det KUN når det er mig der kommer, og så varmer det jo bare endnu mere:)
Min søde vallak på 3 snart fire år, har også været meget utryk inde i sin boks, så når man kom og skulle ligge wrap til ham om morgenen og aftenen kunne han godt finde på at tjatte ud efter en med bagbenet, så vi blev lidt utrykke. Derfor undgik vi at gå ind i boksen til ham. Han blev "kurreret" uden det egentlig var meningen. Vi havde pludselig en bok for lidt, da han kom hjem fra sommergræs i efteråret, så vi byggede ham et spiltov som han kunne stå i indtil vi fik en boks ledig... Og nu er har han fået sin egen boks og han er bare blevet så sød, for han blev jo ligesom tvunget til at man gik rundt omkring ham og mugede og strøede osv...  Det var måske en mulighed?
Jeg har lige været der min min egen 2½ års. Hvor hun virket sur og voldsom og angrab maden når dem kom og hun kunne faktisk ikke styre sig selv, kort sagt. Jeg var på herrens mark hvad jeg skulle, der kom plader op ind til naboen(så hun ikke kunne se den ene når hun spiste) for at se om det var den hun ikke kunne lidt. Men hun blev voldsommerer. Lige indtil hun kom over i en anden boks(ende boks) så forandret hun sig total til sig gamle jeg, total stille og rolig igen, nu står hun igen og venter på maden bliver serveret enden hun begynder. Så vores problem var hun skulle have en anden boks med kun 1 nabo. Måske en mulighed..??
hun har kun én nabo, og har altid haft det. endvidere er foderkrybben i den side hvor der ingen nabo er, så det er slet ikke problemet. Hun er aldrig sur på naboen. Så det var et godt bud, men tror ikke jeg kan bruge det.
heeej alle sammen . er der ikke nogen der har nogen hjemmesider på rideklubber , hvor de afholder jagter for begyndere ? hvis der er nogen der ved det , må i meget gerne svare mig via en besked her på HN D: knuuus Trine D:
derm holdes jagter i stort set hele dk for begyndere. På sjælland kan jeg nævne: Sportsrideklubben Roskilde (jagt)rideklub Storstrømsjagtforeniing Ledøje/smørum rideklub (ok kun 1-2 pr år) så hvor bor du henne i DK? Karina
Ja så kan jeg godt se mit råd ikke kan hjælpe så meget   .. Men håber du finder en løsning... Når du gør det vil du så ikke skrive den herinde? Man ved jo aldrig om vi kan få brug for den sammeløsning  God jul til alle..
Hej alle Jeg er lidt nysgerrig at vide hvor mange der syndes på følgende link, er den rigtige måde at gribe situationen an på. I følge min meníng er det uhørt at gøre mod den stakkels hest. Der er andre mere hestevenlige metoder. Har selv trænet horsemanship i snart 8 år, og har aldrig set en der kalder sig selv for horseman og gøre den slags mod en hest.
Hvilket niveau er du på? Men du kan evt. tage en dag, hvor du træner overgangene trav-skrid-trav og galop-trav-galop. En anden dag hvor du træner vendinger og volter. Altså slangegange og 10-12 m. volter. En tredje dag, hvor du både træner volter, vendinger og overgange. Sidebevægelser med og uden overgange er også god træning. Der er nok at give sig til  Jeg har planlagt at lave en masse bomarbejde i ferien. Både i longe og under rytter. Så julen står i løsgørenhedens tegn for Monark...
Jeg synes også afveklsingen er terænnet. Min er stadigvæk meget usikker - og selvom vi rider bidløs og remonte er variation stadigvæk vigtig og faktisk sværere end for jer "traditionelle ryttere. Men jeg bruger terænnnet. Nogle dage rider jeg 15 min, andre 1 time. Det kommer an på hestens humør og stress. Vi er lige begyndt at ride i terænnet. Men ellers er træning fra jorden også noget der kan give styrke - til enhver hest. Bomme i forskellige formationerne og i alle gangarte kan alle heste uanset niveau og træningsform have glæde af. Bare man husker på at stille små krav i starten. For at variere starter og slutter jeg altid i terænnet. Her kan jeg godt finde på at træne skridt-trav-skridt overgange - og trav-skridt-trav overgange - evt. til hel parade. Så kan man øve i at styre for så fine hjælpere som muligt.. Noget alle vel stræber efter. Men rid over preseninger. Op på en palle. Ned gennem smalle passager. Alt sammen noget der kan styrken værdien af signalerne frem og stop. Vigtige grundsignaler, ligesom drej. Men det kan trænes i forbindelse med farlige genstande som man rider langs med. Jeg bruger klikkeren i kombination med alt det her. Men variation er vigtig. Det handler om at hesten ikke laver det samme hele tiden - og at man for mit vedkommende lærer - at det at hoppe af når hesten bliver bange og man mister fokus er en okay løsning for selv at for blive rolig - i og med du kan se hvad der foregår. Så det er kun fantasien der sætter grænser. Bare lade være med at lave det samme 5-10 minutter ad gangen. Det i sig selv er en udfordring.
min fjorbasse er frisk ..men han er svær at soppe jeg har prøvet at lære ham stå ,og virker af og til jeg føler jeg hiver ham for meget i munden eller jeg hiver ham for meget i munden og bliver ked jeg rider ham med almindeligt 2 delt bid ,men tænker om jeg ska prøve et andet bid nogle gode råd
Hej, Man kan få et bid der låser når man tager i det. Dvs. det fungerer som normalt 3-delt men når man tager i tøjlen så låser det på midten og får stand effekt. Dette kan være en god løsning. Biddet hedder et Danger Bid. Ellers vil jeg mene at en masse grundridning er den bedste løsning på problemet - f.eks også undervisning. Held og Lykke med det !
Hej Alle hesteinteresserede Dette er mit første hestenettet indlæg, jeg har lige meldt mig til for 10 minutter siden ;o) Jeg har aldri rigtig haft noget med heste at gøre og når jeg læser rundt omkring herinde er der rigtig mange ord og vendinger jeg ikke forstår, så bær over med mig  Jeg er hundetræner og træner egne og andres hunde i mange forskellige dicipliner, fra dogdancing til spor. Jeg træner næsten udelukkende med klikker og har gjort det de sidste 8 år. Jeg deltager i alt hvad jeg kan komme afsted med af klikkerkurser og seminarer og for at blive en dygtigere træner ønsker jeg at træne andre dyr end hunde. Da jeg bor midt i Kbh er det kun blevet til en enkelt kat foreløbigt. Nu har min mor så fundet en mand med en hest, som jeg må have lov til at prøve at træne lidt med her over julen  Jeg kan ikke ride og har heller ikke tænkt mig at udsætte hverken dyret eller mig selv for det, ihvertfald ikke i første omgang. Jeg havde tænkt mig at finde klikkeren frem og starte med at træne små tricks med hesten, fx røre på en target med næsen, dreje hovedet, bakke osv. Eller er der noget der vil være særligt smart at træne med en hest? Tænker at øjenkontakt, som jeg nok ville træne med en ny hund ikke er så smart med en hest - øjnene sidder jo ude på siden af hovedet og man skal vel ikke bruge det til noget - eller? Min plan er at isolere den lidt fra de andre heste i en lille fold (tror jeg nok der er), så der ikke er for meget forstyrrelse. MEN...jeg aner jo ikke en pind om heste, ikke engang hvad en egnet hestegodbid er? Hvor stor skal den ca være? Er det noget man kan købe eller lave man dem selv? Jeg mener når jeg træner med min lille 10 kg's terrier skal de jo være ret små, så den ikke bliver for hurtigt mæt, men en hest er jo forholdsvist stor. Er der noget jeg skal vide om heste inden jeg bevæger mig ind til vilddyret? Jeg er åben for alle tricks, tips og ideer, så kom med al jeres viden  Skal måske lige nævne at hesten ikke har nogen adfærdsproblemer og det eneste mål med træningen er selve det at træne - den skal ikke lære noget bestemt.
Forstår ikke hvordan han får den til at lægge sig ned??  Jo horsemanship- al omgang med heste er ven horsemanship, men om det er god horsemanship er en helt anden sag 
Jeg vil bestemt ikke kalde det horsemanship. Da horsemanship er at 'tale' hestens sprog og at træne den på dens premiser, og i klippet bruger han magt bestemt ikke horsemanship.
Vil ikke gøre mig klog på hvad han brugte, men hvad det end var, så virkede det da 
på et plan hvor hverken dig eller mig skal forsøge os- jeg ser en hest der er til fare for sig selv og andre, bliver håndterbar på en måde hvor der ej bruges vold- at hesten lægger sig ned i stedet for at gå pænt tilbage er vist den eget valg. Så absolut HMS på et fornuftigt plan et en hest som tydeligvis har taget magten fra sine passer. Jeg har i øvrigt et par gange før set heste lægge sig i afmagt uden at man kunne sige at de var i en situation hvor det var nødvendigt- og før at der kommer en hel masse ud af det, vil jeg lige nævne at en var gået ud på noget is og gav op efter at være faldet- og en anden gjorde det hver gang den kom på en rampe til en trailer. hvad syntes du i øvrigt selv siden du lægger et sådant indlæg her- hvad er dit formål med det ??? MVH Dorthe
Nu er det ikke den eneste video med samme træner hvor jeg tænker at det er goteskt behandling af hesten. -for mig er det forkert og for mig er det magt han bruger. med rigtig horsemanship, kan man få et 100 gange bedre resultat.. I en af hans andre videoer tilrider han en (18 måneder gamel plag)... og udover alderen som er absurdt ungt at tilride den i, så bruger han en pisk som for mig ligner en 'løvetæmmer' pisk.. den hest for nok aldrig rigtig tilliden til mennekser eller piske for den sags skyld, igen hvis den ikke kommer i de rigtige hænder..
hvis du har den mening er det fint nok for mig- fandt dette klip med manden: Som klart viser mig, at der er en mand bagved som har en god fornemmelse for heste- derved ej sagt at dig eller mig skal forsøge os med den slags. I forhold til så megt andet kan jeg ikke se at han mishandler heste eller på anden måde laver skade på dem- og jo jeg har lige set et par klip med ham. Og jeg ville naturligvis ej selv forsøge mig med dette. Men er du en der lever af at tilride helt rå heste fra marken til væddeløbsbanen, som han jo er- kan jeg godt se fornuften i hans træning fremfor hvad plage ellers bliver udsat for. Om heste skal rides til når de er 18 måneder er der forskellige meninger om- personligt gør jeg gerne det når de er 2år, hvis de er færdige det til det. MVH Dorthe
Træneren bruger en teknik kaldet The Tap, for at få hesten til at lææge sig. Det er vist nok en ælde gammel teknik. Han har lavet en video om hvordan man udfører teknikken. Dermed ikke sagt, at jeg er tilhænger af ham eller hans metoder. Men jeg synes nu alligevel han rider godt og har "tag" på de heste. Liz
og siger det gerne igen, det der er IKKE god horsemanship. Det er ET FORSØG på symptombehandling. Windy, tag udgangspunkt i din dvd derhjemme.... venskab eller fjendtlighed? Hesten er fuld af konfliktadfærd, det slår med hovedet tripper og dens stejlen er en måde at fjerne sig fra situationen på. Den drejer hver gang den stejler! Jeg ville lade være med at sætte hesten ud i en situation den ikke kan lide, træne ligeudretning hjemme og så prøve igen når den var rolig derhjemme og fri for konfliktadfærd.
SS. Enig, enig, enig. Hvad mere kan jeg sige   ? Hilsener, Liz
Det er bestemt ikke go HMS, den blir tvunget til at lægge sig ned, grunden til at den ikke bakker er jo fordi han korter en ene tøjle op så hestens hoved bliver trukket til venstre om mod ryggen. de blir tvunget ned i en situation hvor den føler sig i fare, da den jo intet ka gøre hvis manden pludselig sq få lyst at trampe den på maven, bare et eksempel, ikk dermed sagt han gør det. Og det virker da ikke, den stejler rigtig nok ikke mere, men den reagere stadig ikk på kropssprog, den vader videre og går ind foran ham da han stopper... Så hvis der er nogle der er imponeret over det, så skal der sq ikk ret meget til at imponere jer.
det klip dorthesus lagde ind!! Jeg er harm over det, aldrig nogensinde ville jeg udsætte en hest for noget den frygter så meget når den er bundt og tilmed spærret inde, den har jo ingen mulighed for at give udtryk for hva den føler... Den skulle være på en fold/bane/roundpen, hvor den havd emulighed for at løbe væk og så komme tilbage igen. Det gælder om at gi hesten lyst til at være sammn med dig, ikke at tvinge den til det som dt sker i klippet her!!! Det er ligesom at binde en hest op i en stald/spiltov og gi den sadel på, så kan den jo ikke rigtig gøre noget, og i og med den ikke rigtig kan gøre noget har den det nok fint med det!! Det er bare no go i min verden!
Endelig en der har samme synspunkt. var bange for at der ikke var nogen fornuftige mennesker herinde..
Jeg er ked af at han tilsyneladende har fjernet den video fra youtube, hvor han havde givet en hest stramme indspændinger på, og sluppet den løs i ridehuset for at "lære at den måtte finde sig i biddet". Hesten skrabede og snurrede og rullede og gjorde alt for at slippe for presset i sin mund, men kunne ikke, og gav til sidst op. Det mente træneren var en stor triumf, for hesten var jo kun en "kælling", som han så malerisk kaldte den. Da den stod pustende, og ikke længere forsøgte at befri sig for smerten/ubehaget i sin mund, havde den "lært sin lektie". Han kan ride, og han har fantastisk timing, men der er ikke noget, der hedder "The Tap" - jeg tror, jeg må have spurgt 10 -15 forskere med speciale i hestens hjerne, dens læring, adfærd, og psykologi, og de synes alle, at manden er forrykt. Jeg ville ellers gerne have skrevet en artikel om "The Tap", men det er altså ikke noget, som nogen med ekspertviden om heste, tager alvorligt. At trække en hest i munden så længe at den til sidst lægger sig ned, og holder op med at forsøge at befri sig for noget, som den finder ubehageligt.... er det horsemanship? Godt spørgsmål   Jeg håber af hele mít hjerte, at ingen ser disse videoer, og lader sig bedrage til at forsøge sig med en brutal og totalt udokumenteret metode. Mvh Julie
tragisk nogle mennesker kan tro det er HMS, så mangler de virkelig viden om heste  Jeg er egentlig fuldstændig ligeglad om han er en dygtig rytter, han mishandler heste! om det så er fordi han er uviden, eller bare fordi han syns han er pisse go ved jeg jo ikke.
Har kun set den første video så kan ikke udtale mig om andet end den. Men jeg synes faktisk ikke det er så forfærdeligt... Man kan gøre det som han gør eller man kan bruge laaang tid på at træne respekt... Men uanset hvad så synes jeg den hest ser rimelig veltilpas ud efterfølgende.... Og det må alt andet lige være bedre end sådan som den havde det før... Synes også man kan være lidt for blødsøden når det kommer til hesten. Det vi kan gøre ved dem er næppe hårdere end det de gør ved hinanden....
Jeg kan ikke forstå forargelsen over video nr. 2! Hesten er tydeligvis bange for andre end "hovedpersonen", men man forsøger alligevel at vænne den til andre. Er der noget galt i det? Den nye mand bakker jo af, når hesten stresser for meget. Jeg ser ikke en hest som lider overlast, eller som bliver mishandlet - men en hest som er under tilvænning med det som hører til. Da Fx. Torben Andersen skulle lære min hest at gå op i trailer var det heller ikke noget specielt kønt syn. Hun sprang rundt, stejlede og forsøgte at løbe væk, for til sidst at give efter og gå op i traileren. Hvorfor skulle det på videoerne være så meget værre? der er noget "usympatisk" ved at den nye mand griner undervejs. Det passer ikke sammen med den seriøsitet, som vi gerne ser den her slags træning foregå under. Man kan man distrahere over det - så ser jeg ikke noget specielt galt med det som sker.
jov undervisning skal jeg begynde at have .når vi flytter til nye omgivelser men jeg er udelukkende hyggeturs rytter og forlanger langtfra urimeligheder af bassen  jeg ka sagtens ride ham for lange tøjler det er kun når jeg traver og galloperere han ikk gider regerere på bidet ,så ska jeg hive så mange gange at jeg bliver ked han prøver ikk at løbe med mig ,han er bare lang tid om at gide stoppe ikk noget med pelham bid og dis ligende tænkte mere på om jeg ska købe et lidt tyndere bid eller et 3 delt
Køb evt. et tre-delt bid med kobber i midten, det plejer at være et godt bid, og de fleste heste reagerer godt på det... ville nok vente med et endnu stærkere bid end tre-delt, da der ikke er grund til at ride med et vildt stærkt bid. Du kan også prøve et tre-ringsbid, der kan du selv justere hvor stærkt bidet skal være, da der er tre ringe du kan sætte tøjlerne fast i. jo længere ned du sætter det, jo stærkere er bidet... Dette bid bruger jeg tit i skoven el. på springbanen hvis jeg har en hest som er svær at standse.
Mange fjordheste trives rigtig godt med blød hackamore. Fjordheste reagerer tit på tryk, dvs. bid, med modtryk, så de bliver enormt hårde i munden. Et hårdere bid hjælper i regelen ikke. En kombination af hackamore med stemmekommandoer (suppleret med godbidder:-) giver et godt resultat. Du kan lære hesten at vende sig om efter en godbid, når du sidder på ryggen af den, ved at prikke den på halsen. En fjordhest stopper altid for en godbid:-)
okay, jamen det var da en god ide at hoppe af i farten for at standse hesten for så efter at give den en godbid 
liiige det, jeg skrev, Pernille. Man løser ikke problemet med, at hesten ignorerer bidet, ved at benytte et skarpere bid. Problemet er der stadig.
Helt enig med KarenGry Et skarpere bid er ikke en løsning i længden. Hesten skal trænes til at reagere bedre, og godbidder er ofte en god motivation. Synes det er synd for dig, Pernille, at du rider på en hest der er så stiv i kroppen at du må hoppe af for at give den godbidder 
om en der ikke ønsker sig et skarpere bid men hellere en holdbar løsning som alle kan leve med. Ligesom ovenstående tror jeg hackamore kunne være en rigtig god løsning. Jeg har brugt det til min hest i over ti år og en enkelt tur med bid mindede mig om hvorfor det var jeg skiftede til hackamore. Jeg har gjort en (meget) lille smule i klassisk ridning og på et af kurserne var der to fjordheste med, deres ejere mente de havde brug for en alternativ ridemetode fordi disse heste var så korte og stærke i halsen. De var begge blevet superdygige og jeg var meget overrasket over at se hvor egnet en fjordhest var til den form for ridning.
Jeg hopper overhovedet ikke af hesten for at give dem godbidder! Og det var skrevet i en joke, men det er da vist slet ikke okay herinde at lave lidt sjov, så sorry! Jeg mener overhovedet heller ikke at man skal ride med et skarpt bid i den forstand i tror jeg mener, men det kan være et godt alternativ i visse situationer. jeg rider heller ikke med mine skarpe bid hele tiden. Men det kan være en hjælp under træningen, til at lærer en hest at standse når man beder dem om det. Rider jeg en hest som "stikker" af, så bruger jeg et stærkere bid, på en blid måde, og lærer den at standse med benene, på samme måde, så den tilsidst kan standse helt på benene i stedet for at ride med tøjlerne. Men dette misforstår i vel også...
Et skarpt bid er da som regel ikke løsningen. Jeg ville i stedet træne hesten i at reagere når jeg tog i biddet. Han reagerer højest sandsynligt ikke fordi han ikke ved hvordan han skal fjerne presset. Hesten er et dumt dyr. Den vil gøre alt for at slippe af med pres. Så derfor vælger den løsningen, der får presset til at forsvinde, om det er at løbe eller andet er sådan set lige meget - bare presset for forsvinder Derfor ville jeg virkelig træne hesten i at når jeg tager i begge tøjler - uden at gøre noget som helst andet på samme tid - så skal du stoppe alle dine ben og blive stående til du får besked på andet. Det har jeg lært min hest - og han har været meget svært at stoppe. Det virker altså. Det skal som med traileren, være alene, og alt andet der har med hesten at gøre trænes. Så ud på ridebanen og træn stop med dig. Så skal det nok komme til at virke.
At skifte til et hårdere bid, er som at tisse i bukserne for at holde varmen. Du skal have trænet stopsignalet. Et lille tag i tøjlerne skulle gerne give signal til hesten forben om stop, gør det ikke det, skal det trænes. Jeg ville starte helt fra bunden, for hvis ikke du kan stoppe hesten med 2 km/t, kan du slet ikke med 20 km/t.
Men hvad så hvis det ikke virker? Giffel: Jeg tillader mig lige at benytte din tråd til mit problem som ligner dit, undskyld. Jeg træner regelmæssigt stop og på tur stopper jeg mange gange, et let tag og hun stopper. Men vi når til et bestemt punkt på turen hvor hun bare vil løbe! og tro mig jeg har virkelig trænet, stopper hver 5. meter, men lige lidt hjælper det, og jeg skal virkelig tage fat før hun stopper! Jeg starter med et let signal og øger presset, men lige så snart hun mærker det mindste pres, så lægger hun sig på biddet frem og ned, så det bliver en god gang tovtrækning!   Først når vi drejer ned af grusvejen slapper hun af. Men det er vel heller ikke underligt, Thor render rundt hjemme på folden og skriger død og ødelæggelse  Men jeg må indrømme at jeg er nået der til, hvor jeg tænker nu skal der nye midler til. Det er muligt det ville gøre det hvis jeg fortsatte denne træning jeg er begyndt på, men jeg kan ikke forsvare at min hest er rød i mundvigene når jeg kommer hjem(lyserøde muler er meget afslørende!) Så derfor er jeg nået der til, hvor jeg tænker, vi må træne med noget andet et tre-ringsbid eller måske en hackamore. Så må jeg træne på det evt have både en trense tøjle og en hårdere altså- hvis vi snakker tre-ringsbid så en tøjle i den øverste ring og en i den nederste. Og hvis det er hackamore så kombinerer den med en trense, så jeg det hårde bid bliver konsekvensen for ikke at reagerer på trensen, og så håbe på vi kan komme tilbage til kun at ride på trense. Lyder det ikke mere fair end at lege tovtrækning på hver ridetur?! Ja det blev langt, håber I kommer igennem.
Ja, nu svarer jeg altså li´ igen, og hvis jeg har forstået det rigtigt, hvad Rikke T siger, så er jeg enig i at det kan altså i nogen situationer hjælpe med et hårde bid, i stedet for som rikke siger, at komme hjem med en hest der er sprækket i mundvigerne fordi man ikke kan stoppe den. Nogen heste har lettere ved at lærer, og andre sværer. Derfor kan et hårdere bid være en god løsning i en periode indtil at den har lært stopsignalet. Så hellere et hårde bid, som du næsten ikke skal have fat i for at standse den. End et blidere bid, hvor du så tilgændgæld kommer hjem med en hest som er sprækket i munden, fordi du bliver nød til at tage godt fat for at standse den.
Jeg vil lige have en ting på det rene: min hest er IKKE sprækket i mundvigen, huden er bare rød  Men tak for svaret! Nu skal jeg så bare overveje hvilken løsning der er bedst. 
samme problem som Rikke T »Thor« med den gamle, som nu er død. Som regel virkede stoppet perfekt og ALTID på bane - men i skoven kunne det altså godt blive vanskeligt ind i mellem - og man skal jo kunne føle sig tryg! Jeg red så med en løs glidetøjle, der i vanskelige tilfælde kunne forstærke mine armes kræfter og biddets virkning, men ellers kunne ligge helt uvirksom og umærkelig for hesten  Den blev sjældent aktiveret, og jeg havde syet den op som en martingal, men jeg havde selv styr over den og kunne netop have den   løs og dog virksom efter ønske (i modsætning til en martingal). Så jeg tror også på den idé med en ekstra tøjle/et ekstra virkemiddel til særligt vanskelige situationer. Fx som ekstra en rebgrime, hackamore, kapsun.... tænk selv videre 
Bare i orden 
Jeg har trænet klikkertræning med Coco rigtig meget. Brug gulerødder skåret i skiver ligesom hvis du f.eks skulle lave suppe  , æbler, eller tørret rugbrød skåret i små hapser kan også bruges  Kig evt. her for inspiration  Ditte er super dygtig og sød, der ligger mange gode forklaringer til øvelser på hendes hjemmeside. Ellers spørger du bare. Mvh. Karina
Hvis du aldrig har haft noget med heste at gøre, og kun har tænkt dig at benytte positiv forstærkning, ville jeg starte med at lære hesten EN ting med negativ forstærkning, og det er bak væk. Tag en pisk eller brug en finger til at prikke med, og lær hesten, at bakke eller flytte sig væk fra dig. Så har du altid en nødløsning, hvis dyret skulle blive for nærgående i sin iver efter at tjene godbidder. Det er eddersjovt at træne heste med positiv forstærkning - jeg bruger det selv meget, og har også trænet med klikker. Men det kan være farligt at træne et madøre på 600 kg med foder, hvis man ikke har en metode, så man hurtigt kan afbryde evt. tag selv-adfærd   Stå stille, sænk hovedet, ryk sidelæns og baglæns er alle gode basisting, som er lette at træne, og som alle heste bør lære. Pas på dig selv. Mvh Julie
Altså. Jeg kan ikke være mere enig med dig Julie. Jeg har selv en herre som er yderst veludstyret med et foderinstinkt. Derfor har han lært at bakke væk på komando fordi det som regel udløser en godbid. Han er bare blevegt lidt for god til det efterhånden... men det vel min egen skyld Men jeg er begyndt sådan for alvor at klikke ham. Det går faktisk ret godt. Vi har lært at bakke, gå til siden og gå frem på komando inde i stalden - og dermed også være alene. Lige nu er vi ved at lære gå sidelæns med en bom mellem forbenene og bakke hen over en bom Dog bruger jeg positiv forstærkning i kombination med negativ forstærkning. Enten i form af at jeg bruger mit kropssporg eller et let pres. Han er nemlig blevet yderst presfølsom. Desuden træner jeg i at "ride" fra jorden. Det vil sige jeg går med ham fra jorden og så går jeg på siden af ham - det gør vi oppe i skoven hvor det er farligt at blive redet så han vænner sig til at jeg i kortere stræk her i starten kan gå ved sideh ham. Men hvis man skal have succes med heste skal man kombinere alt i en pærevælling. Overskygning (man gør noget mens hesten er bane for noget for at forhindre 600 kg stor hest i at løbe en ned. Faktisk ikke noget jeg er videre tilhænger af. Men jeg har været i visse situationer hvor jeg ikke har kunne komme ud af stituationen med livet i behold uden at bruge overskygning. Som for eksempel da min hest i går så SPØGELSER (blev bange for noget som ikke var der i ekstrem grad). Der kom min tålmodighed og - evnen til at overskygge angsten på prøve. Man bruger også gradvis tilvænning (vænner hesten til noget der er farligt gradvist så det ikke når at blive farligt. F.eks. en hestetrailer. Den tager man normalt i små step. Men positiv forstærkning eller klikkertræning er en kæmpe fordel at have i baghånden. De fleste heste synes det er mægtig hyggeligt hvis man kan få dem motiveret.
Mange tak for jeres svar. Karina, jeg har været næsten hele klikhesten.dk igennem, sikken en fin side, med nogle flotte videoer. Tak for linket  Jeg kan godt se det fornuftige i at have en måde at stoppe krikken på, hvis den bliver for nærgående. Hvis det havde været en fremmed hund ville jeg aldrig nogensinde starte med at træne noget som helst med negativ forstærkning, men jeg kan godt se at der er forskel på hund og hest. I min verden hører negetiv forstærkning og klikkertræning ikke sammen. Dyret skal ikke være bange for at gøre noget forkert, hvilket man (ihvertfald med en hund) let kan opnå ved at træne med negativ forstærkning. Hvis jeg træner en hund op til en konkurrence bruger jeg KUN positiv forstærkning. Hunden arbejder fordi den ved, at på et eller andet tidspunkt kommer belønningen, den ved ikke hvornår, men den ved den kommer hvis den gør arbejdet godt. I starten bliver den selvfølgelig belønnet hele tiden, men efterhånden bliver belønningerne færre og færre. Det vil altså sige, at en hund der er trænet udelukkende med positiv forstærkning arbejder hurtigt, sikkert og har masser af initiativ og mod på at prøve nyt. Hvis man træner en hund med både negativ og positiv forstærkning, hvad arbejder hunden så for? For at undgå ubehag eller for at tjene belønning? Det kan vi jo ikke vide, men hvis hunden arbejder for at undgå ubehaget mister vi en masse initiativ fra hunden og så bliver det ekstremt svært at lære den de mere komplicerede øvelser fx i dogdancing: hvordan lærer man en hund der ikke har noget eget initiativ at gå baglæns rundt om dig? Jeg er ikke helt sikker på hvad det der overskygning betyder, men tro det er det jeg i min hundeverden ville kalde modbetingning: Hesten er bange for et eller andet, så vi betinger genstanden med noget hesten er glad for. Fx synet af sadel udløser belønning og så kommer det farlige tættere og tættere på? Jeg overvejer om jeg for min egen sikkerheds skyld i stedet kan starte med hesten på den ene side og mig på den anden side af hegnet? Mvh og glædelig jul fra Vera
Et billede på at arbejde under både negativ og positiv forstærkning: Forestil dig at du arbejder i kassen i en bank. En bankrøver kommer ind og truer dig med en pistol til at fylde en sæk med penge så hurtigt som muligt. Hvor hurtigt mon det går når han truer dig med pistolen? Hvor glad er du for opgaven? Hvad så hvis han siger at hvis du fylder sækken hurtigt efterladder han halvdelen af sækkens indhold til dig udenfor (vi formoder at du er uden samvittighed   ), men han truer dig stadig med pistolen. Ville det mon gå hurtigere end før? Den sidste mulighed kunne være at du er til bankens julefrokost og der er en konkurrence hvor hele kasselinien skal fylde en sæk men penge den der gør det hurtigst vinder en præmie. Måske et dårligt eksempel, men det var det bedste min hjerne lige kunne komme op med  Jeg er sikker på at den bedste udførsel af opgaven ville være den under julefrokosten, det er også der man vil prøve at gøre det på en ny måde, der muligvis er hurtigere ned at bruge hænderne. Uanset hvad så er det til julefrokosten man har den gode, glade følelse i maven og det er også vigtigt for mig at de dyr jeg træner har det sådan og ikke føler at jeg holder en pistol for panden af dem.
Det er som om at udtrykket "negativ forstærkning" nogle gange bliver opfattet som om det er noget utroligt negativt for hesten (eller hunden) og som om det er det stik modsatte af "positiv forstærkning". Nedenfor følger mine lommefilosofiske teorier, som jeg gerne ser kommenteret her i tråden. Jeg synes negativ og positiv forstærkning kan ses som tre tilstande med to pile imellem, og de to pile er henholdsvis den negative og den positive forstærkning: Ubehag -> Neutral -> Belønning Læg mærke til at pilene går samme vej uanset om der er tale om såkaldt negativ eller postiv forstærkning nemlig fra en mere negativ tilstand til en mere positiv tilstand. Hesten lærer den adfærd der fører til en tilstand som er mere positiv end den den kom fra - uanset om starttilstanden er ubehag eller neutral. Så kan man selvfølgelig mene at det er rarere at træne sin hest uden at påføre den ubehag for at få den til at gøre noget. Og det er jeg absolut også tilhænger af, og god træning betyder også at man kan gøre ubehaget mindre og mindre og bygge den klassiske betingning ovenpå, så behøver man nemlig slet ikke længere nogen form for ubehag. Og noget helt andet er at nogle heste bliver ret så stressede over ikke at kunne få godbidderne hurtig nok ud af trænerens hænder. Den "neutrale" tilstand der går forud for godbidden er så blevet til at negativ strestilstand. For de heste tror jeg at brugen af negativ forstærkning er en mere blid og mindre stressende metode. Andre heste kan godt kapere den postive forstærkning. Nogle i større udstrækning end andre. Det modsatte af at arbejde med negativ og positiv forstærkning ville i mine øjne være at arbejde med straf som træningsmiddel. Her vender pilen den modsatte vej, idet hesten går fra en positiv eller neutral tilstand til en negativ tilstand. Det er faktisk en teknik jeg med succes har brugt, når en hest banker på boksdøren for at få mig til at komme hurtigere med wrappen. Når den banker mens jeg er på vej hen mod boksen vender jeg og går tilbage til wrapbunken. Med den ene af hestene i stalden behøvede jeg faktisk kun at gøre det én gang, så havde han fanget den - det er hurtigere end negativ/positiv forstærkning, som for det meste skal gentages tre gange før hesten fanger den. Det blev en længere smøre - og som nævnt i indledningen er jeg spændt på jeres kommentarer til min opfattelse af teorierne. KH NinaSt
er vigtigt at man husker på at både positiv og negativ forstærkning kan inddeles i to, og at negativ forstærkning ikke skal forstås som værende fyfy. Det er i hvert fald min mening at der er en generel misforståelse af netop det begreb. Negativforstærkning kan fx være at du ligger hånden på hestens bringer og skubber let til. Når hesten bakker for presset stopper du skubbet og giver klikket. Akkurat som man kan lære en hund at sitte ved at ligge hånden på dens bagparti. Du bliver nødt til at gøre det klart for hesten at den IKKE på nogen måde må komme anmassende. De fleste heste har et stærkt foderinstinkt og hvis de aldrig har fået et klart signal der betyder stop og ikke længere, så kommer man i problemer. Et eksempel, en pige fra stalden skulle prøve at klikke med Sokken(en hest på 7-800 kg). Han er meget glad for mad. Han blev meget pågående, i en sådan grad at pigen blev meget utryg ved ham. Jeg forklarede hende at hvis hun syntes at han overtrådte hendes "personlige rum" så skulle hun sige bestemt nej(som er sokkens stop signa). En gang og han holdte afstand og ventede på at få sine guffere frem for selv at prøve at tage den. Et stopsignal er let at installere og det er nødvendigt. Og du får det ikke(i hvert fald ikke efter min mening) installeret ved at stå på den anden side af hegnet.
Jeg tror også man skal passe på ikke at gøre negativ forstærkning til noget dårligt. Reelt er der jo blot tale om at man fjerner noget i stedet for at tilføre noget. Fx at man fjerner et pres - når jeg ønsker at min hest skal flytte sig til siden på staldgangen, så presser jeg med hånden på siden af ham, og så snart han flytter sig fjerner jeg presset, hvilket han så opfatter som en belønning. Tror der er mange der opfatter negativ forstærkning som noget dårligt, men det er det jo ikke. Der er jo på ingen måde tale om at man er hård ved hesten. Min erfaring er at det er en god ide at bruge både positiv og negativ forstærkning når man træner heste. Især når man har en hest som min der gerne vil mase på for at få flere godbidder. Her er det vigtigt at jeg kan træne nogle ting uden at bruge godbidder. Linda.
er at folk vist ikke har helt styr på begreberne  Alt for mange glemmer at når vi taler om betingning taler om både forstærkning og straf   Begge dele kan inddeles i en positiv og negativ del 
VeraWang, der er en meget afgørende forskel på heste og hunde i denne sammenhæng, og det er, at hunde ikke "kommer til" at gøre alvorlig skade på mennesker. De kan være aggressive af den ene eller den anden grund, og måske bide fra sig. Men overivrig adfærd i forbindelse med træningen resulterer sjældent i at mennesket kommer alvorligt til skade. Du kan til gengæld komme ret galt afsted med en hest, der et øjeblik bliver lidt voldsom, fordi den har erfaret, at du har foder i lommerne. Derfor er det en ret god idé som minimum at træne hesten med negativ forstærkning til at øge afstanden mellem den og dig. Når man træner med aversiver på heste, behøver aversiverne ikke at gøre ondt eller skræmme hesten. Du kan f.eks. træne den til at bakke ved at prikke den i bringen med en finger. Eller til at rykke ved at klappe den på siden af låret. De fleste heste gider ikke at blive prikket eller klappet, og så flytter de sig, hvorpå stimulus ophører. Det er ikke nødvendigvis ensbetydende med at de føler, de har en pistol for panden. Stort set alt hvad man foretager sig med en hest beror på negativ forstærkning. Selv ikke de ivrigste klikkerfolk herinde træner med udelukkende PF. Det kan simpelthen ikke lade sig gøre i praksis. Som fremmed for en hest vil du automatisk udgøre et aversiv, hvad angår rigtigt mange heste, og du kan faktisk træne en hest til at opsøge dig ved at forstærke den for at kigge på dig ved at fjerne dig lidt. Det er jo også negativ forstærkning, selvom du ikke har rørt ved hesten endnu. Mvh Julie
Hej VeraWang Kom lige til at tænke på at du skrev at du skulle gøre godbidderne små for at din hund ikke blev for hurtig mæt. Du skal lige være opmærksom på de fleste heste ikke stopper med at spise, når de er mætte - eller ikke føler sig mætte. De fleste heste vil spise sig en kolik til, hvis de får fri adgang til foder. Det er måske en af forskellene mellem et rovdyr og en planteæder? Jeg ville vælge gulerøder i små stykker for dem kan heste tåle ret mange af. Jeg ville være noget mere tilbageholdende med at bruge brød og købte hestebolsjer. Men det er nok også en af de ting hesteejeren ville have gjort dig opmærksom på, og du kan jo altid aftale med ham, hvilken form for godbidder, du kan forsvare at bruge. Håber du senere vil skrive om dine oplevelser og dine tanker om forskelle og ligheder mellem heste- og hundetræning. KH NinaSt
Hej Vera Velkommen til HN   jeg er også klikker hundetræningsmenneske - eller var inden jeg gik i hestene  . En ting har jeg lært af hestene, og det er at neg. forstærkning faktisk har sin berettigelse - på linie med pos. forstærkning. Og jeg ville have FORSVORET at jeg nogen sinde skulle sige disse ord   Men heldigvis lærer man så længe man lever  Jeg kender ALT til argumenterne om, hvorfor det er dårligt at træne med neg. forstærkning fra min klikkertid med hundene. Nu ved jeg ikke om du er klikkerinspireret fra Canis, Christina Ingerslev (hund og træning), Helle Poulsen eller er DKK, dch-menneske eller agilitymenneske. Jeg har nemlig prøvet at diskutere alle mine nye tanker og forståelser med Morten fra Canis - og måtte bare give op  Som Julie præcis skriver, så behøver neg. forstærkning ikke at være noget meget ubehageligt, som når man trækker hunden i snoren, giver den stød eller lignede. Men når vi skal bede hesten om f.eks. at flytte sig til siden, lægger vi en hånd på den ene siden af hesten og presser først lidt og så mere og mere til hesten flytter sig et skridt - eller mere. Forskellen på det man traditionelt forstår ved den neg. forstærkning og så arbejdet med den neg. forstærkning som formuleret af den australske biolog og hestetræner Andrew Mclean er, at når du bruger den neg. forstærkning så starter man med at give en lille bitte neg. pres som så øges til hesten gør noget i retning af, hvad vi gerne vil have den til - her efter shaper man adfærden som du kender fra pos. forstærkning med det mål, at dit signal skal ende ud med at være så lille bitte som overhovedet muligt. Målet med ALT hestetræning og ridning er at bruge små usynlige signaler. Der er eksempelet med at bede hesten flytte sig til siden, som jo skal ende med, at signalet for, at hesten flytter sig er, at du bare lægger hånden på siden af hesten. Et andet eks. er, hvis du har hesten i en grime og et træktorv og skal bede den tage et skridt tilbage, så trækker du bagud i træktorvet, første med et lille pres (det signal du ønsker at ende med) så gradvist mere og mere, til du får en respons. Slutmålet er så at hesten går tilbage for verdens mindste bagudgående træk i træktorvet. For at tage, når hunden trækker i snoren, så lærer man tradtionelt, at det at rykke alt, hvad man kan, tilbage i snoren på hunden, er en neg. forstærkning. Men prøv at forstilel dig, at du i stedet starter ude med bare med et lille bitte bagudgående træk, som så gradvist forøges mere og mere indtil hunden gør det ønsket. Det er nemlig en HELT anden måde at tænke neg. forstærknign på. Så har hunden pludseligt et valg, som den ikke har i den tradionelle forståelse af neg. forstærkning (voldsomt træk i snoren, snoren m.m.). Ikke et valg mellem at gøre/ikke gøre (men har den det i pos. forstærkning - et drille spg.   men et valg der handler om at den aktivt kan gøre noget selv for at undgå det 'ubehagelig'. I den gradvise forøgelse af det neg. pres ligger den HELT store forskel på, hvad man tradionelt lærer om neg. forstærkning i klikkermiljøerne, og hvordan det rent faktisk kan bruges på en fair og rimelig måde over for dyrene. Det er ryk i snoren, strøm eller lignende ikke, fordi det er en måde at overfalde dyret på, hvor dyret ikek aner, hvad der ramte det og ikek har en jordisk chance for at ændre på noget som helst før smerteoplevelsen kommer. Lige en krølle er, at 'vi' meget ofte med hestene giver dem godbidder efter den neg. forstærkning. Om det rent faktisk giver en bedre indlæring ved jeg ikke - Julie, mener Mclean det? Når det så er sagt, så vil jeg også sige, at for både hunde og heste gælder, at neg. og pos. forstærkning til hver sin tid. Nogle ting betaler sig bedst at lære med neg. forstærkning og andre med pos. forstærkning. Her er det så, at det spiller ind, at man kender til de forskellige dyrearter, og hvad de har bruger for at lære for at være til at håndtere. Jeg ville ALDRIG lære mine hunde at sitte, dække, gå fri-ved-fod, fremadsendelse el. vha. neg. forstærkning, fordi man får det bedste resultat vha. klikkeren særligt når øvelserne skal bruges i konkurrencer. Men jeg kunne SAGTENS i dag finde på at bruge neg. forstærkning på nogle øvelser som f.eks. at gå pænt i snor, hvor jeg med hånden på hjertet ALDRIG nogen sinde har fået noget godt resultat ud af at træne hunden med klikker. Ikek fordi det ikek virker - det gør det - men fordi den almindelige fortravlede hverdag og det faktum at hunden sgu skal ud hver dag også selvom træningen af gå-pænt-i-snor ikek er fuldført, gør at man gang på gang på gang ødelægger sin træning. Hverdagsindkald (ikek indkald til konkurrencebrug) bruger jeg faktisk i dag den neg. forstærkning i kom. med masser masser af ros. Det samme gælder faktisk at jeg ALTID bruger klikker når hestene skal lære at løfte hove, mens jeg altså bare ikek gider lærer dem flytte sig til siden vha. af klikker, fordi jeg hver dag her og nu har brug for at hestene kan flytte sig til siden så jeg ikek bliver kastet mod væggen, når jeg kommer med foderspanden. Og når jeg bruger den neg. forstærknign kan jeg lave den konsekvente trænign hver dag og variere mit pres alt efter hvor motiveret hesten i lige præcis det øjeblik er for at høre mit signal. Nå men håber alt dette giver mening - det er jo masse ting, jeg har måtte 'bide i mig' da gik fra at være underviser i brugen af klikker hos hundene til hestene men for POKKER da hvor har det været spændende og hvor er jeg dog i dag en MEGET MEGET bedre træner for både hunde, heste, geder, høns m.m. end jeg var før hen. Jeg har i dag et meget større træningsmetodespektum at gøre brug af. En boganbefaling er Andrew Mclean: Træning af heste  . Dog skal du vide at den danske oversættelse mange steder er pinlig dårlig med f.eks. kikset oversættelser af de læringsteoretiske begreber, men det skyldes oversætteren og ikke forfatteren. Så hvis du gider læse engelsk, er det laaaangt at forestrække. En næstsidste ting jeg vil sige er, at heste er mange, mange gange nemmere at træne end hunde, synes jeg. Blandt andet fordi de har en formidabel hukommelse og er noget mere mekaniske end hunde (og ikke så mange raceforskellige som blandt hundene) og så også fordi man har sååååå lang tid til sin timing sammenlignet med at skulle forstærke en detalje i en fri-ved-fod hos en border collie. SÅ mærker man virkelig at hesten er meget større og tungere dyr, der er væsentlig længere om at reagere end hundene - det kan godt give en mærkelig fornemmelse i starten man træner heste.
Godbidder kan være gulerødder skåret i relativt små stykker, æbler ditto, noget af deres foder i små mænger (trækkes fra dagsration som hos hundene) Jeg bruger faktisk ret små mængder om end de da er lidt større end hundenes. Fordi det gør seriøst mere ondt at blive bidt i fingerne af en hesten end af en hund.