Hvor længe kan åbnet marcipan og nougat holde sig i køleskabet?
Jeg har lige brugt noget marcipan til fastelavnsboller og det smagte fint. det har lagt i en plastik pose i køleskabet siden sidste jul.
nærmest holde evigt på køl.... Eller der omkring....
Okay, mange tak 
Her i huset holder det ikke ret længe!!!     
Som Snepony, så holder den slags ikke ret længe her i huset  Jeg tror, at det hedder 'sublimering' med et fint ord 
Jeg synes det er noget værre noget når man ikke tillader at dyret bliver bedøvet før man skærer halspulsåderen på det. Ved godt at det finnes stræng og ikke fullt så stræng praksis på området, men jeg har nettopp været vidne til et tilfælde av det kvalmende slaget, og det har INTET med dyrevelfærd at gøre. Jeg lover: Et lam bruger ganske så lang tid på at dø av blodtab, og det nyder IKKE. Uansæt hvad nogen mått påstå.
Kører der ikke allerede ét indlæg om halal-slagtning her på Hyggen ?
Jo? Tja.. Halal slagtning ER barbarisk. Og jeg fatter ikke de !"#¤&"!**"!#""! har sådan en mærkelig tro! Helt ærligt! Og nu vil de have en Moske i DK. WHAT! Så vil vi da have en kirke i DERES hovedstad!
er man lidt racistisk  ej bare for sjov:) jeg synes heller ikke det er en god skik ... men dem om det hvis bare det ikke foregår på den måde du har beskrevet -ellers skal de ihvertfald ikke gøre det i dk
fått med meg. Har ikke vært her så mye i det siste.
... kød der er født i Danmark, opvokset i Danmark og slagtet i Danmark. Så bør dyret ikke være transporteret for langt, og det er slagtet efter dansk lovgivning, der KRÆVER at det er bedøvet først. Ifølge Halalreglerne er det nemlig ok at dyret er bedøvet med boltpistol før afblødning. Kød der betegnes som Kosher derimod SKAL være slagtet uden bedøvelse (hvorfor det ikke kan være lovligt slagtet her i landet) og det ville jeg selvfølgelig aldrig købe.
har det blitt et problem at de køber får underhånd ude på gårdene, også slagter de lige som det passer dem. Bønderne er ikke bedre når de selger og ved hvordan det kommer til å bli. Jeg væmmes.
slagtes på slagteri er ikke problemet, de bedøves på vanlig måde. Det er privatslagtning, udført at dem som ikke synes normal halalslagt er bra nog. Også Kosher, selvfølgelig. Det snakker vi ikke engang om.
Jeg har det VILDT underligt fortiden. Det hele startede i Tirsdags. Så i Onsdags blev min kun 3 år gamle hund aflivet  Ligesiden har jeg været: Pirrelig, underlig, kort i hovedet, deprimeret, agrresiv, syg. Jeg kan SLET ikke koncentre mig i skolen og har gået fra de sidste timer pga. ondt i hovedet og INGEN koncentration overhovedet! Jeg kan snakke med folk, men så straks vi skal lave noget kobler jeg bare helt af!! Vil det hjælpe mig at få en hund så hurtigt som muligt? Eller er det ikke sorg, og bare omgangs syge? ( Da jeg nu er ved at blive syg ) Jeg er normalt bare en doven, lalleglad og hyper ( når jeg skal lave det jeg vil  ) teenager. Så jeg er virkelig forundret!
Forkæl dig selv et par dage med at tage fri fra job osv. Vær hjemme og vær dig selv og lav det du selv har lyst til; sove længe, rende i nattøj hele dagen, lange bade, gå nogen ture osv... Om du er klar til en ny hund, det kan kun du selv vide.. 
siden du akkurat har mistet din hund så kan det jo være dette? aldri noe gøy å oppleve slike ting så det kan være kroppen din sin måte og takle sorgen på, og som du sier så begynner du også å blive syk, så en mellomting kansje? ta deg nogle dager fri du (om du har mulighet), så skal du nok se at det bedrer seg:)
..som nogle meget gode råd  Problemet er bare jeg ikke kan tage fri, men forkæle mig selv. Det kan man altid 
Hej allesammen. Jeg er en pige på 20 som snart er færdig med min HH og vil meget gerne ud og arbeje på en gård i udlandet som et sabbat år, er der nolge som kender nogle gode steder, eller selv har noget erfaringer med det, vil jeg meget gerne høre fra jer? Kh Maria.
hvor lang tid gik der før i flyttede sammen med kæresten?
Nu flyttede jeg ikke ind hos kærsten, det var omvendt  Men der gik vist en lille uges tid - uofficielt. En måned officielt med adresseflytning og alt det der.
Der gik et halvt års tid  - Henriette -
Hej jeg ville lige høre om der er nogen der bor i nærheden af Daka i Ortved på sjælland og om der lugter fra fabrikken og hvor lang fra man kan lugte den. Frank
og hvorfor i alverden vil du vide det?   -kunne nu ikke forestille mig at der lugter særligt for de brænder jo dyrene ret hurtigt efter de modtager dem... -men da jeg ikke aner hvor det ligger, så jeg kan ikke hjælpe dig med dit spørgsmål...
jo være at Frank var ved at købe et hus i nærheden.. Bare et forslag..
for klog, mener jeg ikke at man brænder kadaverne men at man koger fedtet af dem og omdanner det til biobrændstof og hvis man googler lugt+daka er der rimeligt mange hits på søgningen Frank
Men jeg har hørt fra kollegaer som har været på virksomhedsbesøg, at der stinker noget så forfærdeligt. Men hvis du går i huskøbstanker, så er det bedste nok, hvis du har mulighed for det, at tage ud til området og bruge egen næse   . ;o) Lillian
Jeg kan ikke lige svare for hvordan det lugter Ortved, men jeg er selv opvokset i nærheden af Daka i Løsning ved Vejle. Og der er det ikke så slem. Det har været værrer men de er blevet gode til at dæmpe lugten. Det er kun hvis det blæder meget og vinden er i den rigtige retning at det måske kan lugte lidt af flæskesvær.  Syntes ikkedu skal lade dig skræmme af det, men som Puttegris siger, så tag et smut forbi og brug næsen.
jeg kører jævnligt forbi Ringsted siden hvor fabrikken ligger og har aldrig tænkt over nogen lugtgener. men ja kigger man på hus i en radius af 5 km, så besøg huset på en hevrdag , ikke kun om søndagen. Men det gælder nu alle ejendommen har har udset sig, først på hverdage kan man høre evt gener fra nærliggende veje etc.. Karina
derfra. Har boet her i 6 år, og jeg må indrømme at i de første 3 år var det rigtig slemt med lugten. Der blev klaget og lavet underskriftindsamling.For ca 2 år siden investerede fabrikken i en ny kæmpeskorsten som åbenbart mindsker lugt udslippet for siden har det ikke været et problem. Jeg vil tro at ca 1 gang om måneden kan man lugte det lidt hvis vinden lige står i en bestemt retning.
Ja, normalt sidder jeg altså og ser   sådan ud ved alle de "over regnbuen" historier der bliver linket til, men ligepræcis den her fik tårerne frem i mine øjne - og jeg er endda på arbejde  Men sku I have lyst til en lille historie om en hunds liv, så er den nu ret sød 
historien i forvejen,men tudede lige så meget denne gang  den er bare så godt skrevet og går lige i hjertet på en...
åh den er bare så godt skrevet. Selvom man kender den og ved den trækker tåre kan man ikke lade vær med at læse den..... 
Fik det dejigst job nogensinde sidste år, skulle arbejde der frem til jeg startede på Landbrugsskolen igen, ( er på skolen jeg var ansat) flyttede så i en lejlighed lige ved siden af skolen, og en veninde som også skulle starte på skole fik lov at leje et værelse af mig.. vi starter så på skole den 1 oktober og synes faktisk det er dejligt at være i skole igen, får gode karakter faktisk. Men begynder at føle mig mere og mere stresset, havde 3 heste at ride hver dag, samt min lille hingstbasse casanova og tage mig af, samt lektier, og lejlighed hver dag. nåede kun lige at få fri kl 16.30 hver dag, så skulle jeg hurtigt nå at gøre rent i lejligheden, ( har 1 langhårs kat, så skal gøres hver dag), så lave aftensmad, der efter ride, men nåede max 2 heste om dagen, og så lave lektier om aften når jeg var færdig med det hele, som jeg så tit ikke nåede. solgte så min springhest og håbede så på mere tid, men hjalp ikke, måtte sælge min dejlige frieser jeg jeg virkelig holdte meget af, han var virkelig så dejligt, men var ikke glad når jeg gik over til hestene, altid så stresset, og blev nemt sur af det, og var synd for ham. endelig fik vi juleferie, og brugte derved rigtig meget tid på min dejlige emma og casanova og nød det i fulde drag, at kunne være mig selv, og bare tage en lang ridetur på emma helt alene uden at skule tænke på noget, skulle kun nå at gøre rent og lave mad. så begyndte vi i skolen igen, og nu kan jeg virklig ikke klare mere... alting køre på mig, er bange hele tiden, ved bare ikke for hvad, græder hele tiden, og kan virkelig bare ikke klare mere. de fleste elever er meget unge på skolen og forstår ikke helt hvorfor jeg altid bare gerne vil gå alene, ikke gider drikke sammen med dem, og ryge sjove sager. de forstår ikke at jeg rent faktisk gerne vil have et liv, og at jeg ikke er ligesom dem, de bor stadig hjemme og deres forældre gør alt for dem. jeg bor alene i lejlighed, snakker aldrig med min far, snakker kun med min mor. jeg har lige været i usa på studietur, og har fået job derover, skal passe westernheste og ride med folk oppe i bjergene hver dag, ligger lige ved las vegas. og allerede den dag jeg var derover følte jeg mig helt inde i "familien". så venter kun på at jeg kan komme afsted nu, for har ikke overskud til det her mere, og ved slet ikke hvad jeg skal gøre af mig selv for tiden. undskyld, måtte bare ud med det.
vi datede første gang 20 juli flyttede sammen 16 okt, skulle først sidst i 2007, men da jeg sagde lejemål op var der en som kunne bruge det akut. så fra jeg sagde op til vi var ude gik 20 dage. det var hurtigt og sådan er jeg nu ellers ikke.
Han startede med overnatte hjemme ved mig den dag vi blev kæreste, boede så ved mig og mine forældre, indtil vi sidste år i januar fandt lejlighed sammen og flyttet ind for os selv. vi har været sammen i 3 år. De 2 af dem boede han fast hos mig på mit bette værelse!
Min x og jeg bode sådan set sammen fra dag et. vi startet med at være sammen den 1 marts og den dag havde han også lige fået ny lejlighed og var flyttet derind og han sov der vel den første nat derefter sov han altid ved mig, vi snakket tit om at det var dumt at han havde en lejlighed som han ik brugte, når jeg nu havde 60 kvm gratis, men at det var op til ham hvornår han ville sige lejligheden op, for ellers havde han jo ik noget sted at bo hvis vi gik fra hinanden. Efter 3 måneder sagde han lejligheden op og flyttet alle hans ting op til mig, 2 måneder efter valgte han så at forlade mig tilfordel for en anden tøs. men i løbet af en uge havde han fået flyttet alle hans ting hjem til hans forældre.
der gik 4 år...
måneder for os. Alternativet var at jeg skulle bo i en lejlighed i Aulum. Men jeg ville jo temmelig sikkert være ude hos ham når han havde fri osv. Så vi flyttede sammen i hans hus. Men det er ingen skade til at vente med at flytte sammen. Det skal man være klar til. Ikke for nemheds skyld.
ved ham den 2. dag, og har været her siden... 4 år og et barn senere 
Vi flyttede sådan rigtigt sammen halvandent år efter vi begyndte at komme sammen, men i virkeligheden var vi sammen på skift hos mig eller ham hver dag efter de første 5 mdr. Vi har nu boet sammen i 1½ år ca. Det gik nok lidt for hurtigt det hele, men nu er vi så også ved at flytte fra hinanden igen. Det er dog planen at blive ved med at være kærester, men nu må vi se hvordan det hele går. Jeg glæder mig til at få mit helt eget sted.
efter en tre fire måneder, gjorde jeg min ankomst opsage min lejlighed og parkerede tandbørsten, jeg var flyttet ind før jeg mødte mine svigerforældre pinligt. det var en hurtig beslutning, men vi var jo hele tiden sammen, og vi satsede, og gudskelov, i dag bor vi i en anden lejlighed sammen og har en dejlig datter, og det snart fire år siden, det bedste jeg har gjort i mit liv.
Vi flyttede mere eller mindre sammen fra starten, men officielt efter 3 måneder. Da vi havde været kærester i 6 måneder blev vi gift, og ægteskabet har nu holdt i snart 14 år 
Vi fandt hinanden 11 feb 2006, efter en lille md fik jeg nøgle, og var her stort set altid. Flyttede mine ting herom i starten af juni 2006, og flyttede officiel adresse april 2007 (særlige omstændigheder gjorde at det med adr. lige måtte vente lidt)...
Jonas boede hos mig (på mit 17 kvm lille værelse) fra faktisk første dag. Der gik knapt 2 måneder inden vi lejede et hus sammen. Og vi bor såmænd stadig sammen, nu næsten 8 år senere  Linda.
Min kæreste flyttede ind hos mig efter 8 dage. Nu er vi flyttet sammen til Grønland og har været sammen i 6 år. Mvh Naja
Hm vi mødtes en tirsdag og i weekenden flyttede vi nærmest allerede sammen, vi sov ihvertfald ikke 1 dag uden hinanden siden....6 mdr efter opsagde min kæreste sit lejemål og flyttede ind i min lejlighed. Idag har vi hus sammen.
Ja hos os gik det således at vi flyttede sammen efter knap 2 mdr, blev forlovet efter 3 mdr, og nu vi gift og venter vores første barn og vi har været sammen i 5,5 år snart... 
Jeg sammen med min kæreste et lille års tid inden jeg flyttede "rigtig" ind hos ham   Inden da sov jeg alligevel hos ham det meste af tiden 
Vi mødtes en mandag og fra weekenden efter flyttede han iflg. eget udsagn ind mentalt. 3 måneder efter var hans lejlighed opsagt og hans ting flyttet ind her. Det er tre måneder siden ogh hvis han flytter herfra bliver det med mig ved siden af 
så flyttede vi sammen 6 måneder efter vi havde lært hinanden at kende. Men jeg boede praktisk taget hos ham fra den 2. uge. Var kun hjemme, hvis der skulle skiftes tøj, eller vandes blomster.
Min kæreste og jeg er ikke flyttet sammen endnu og vi har været sammen i næsten 5 måneder...  Vi flytter heller ikke sammen sådan lige foreløbeligt...det er en stor ting at flytte sammen og det skal gøres når vi begge føler for det...står det til mig så må der da gerne gå 1-2 år før vi flytter sammen...  Jesus Christ nogen af jer er da flyttet hurtig sammen med jeres kæreste... 
... 2 års langdistanceforhold fandt vi en lejlighed sammen.
hmm mig og min kæreste har været sammen i tre år, men vi bor stadig hjemme(hver for sig). efter som vi kun lige er blevet 18. men jeg har ingen planer pt. om at flytte..
ind ca 14 dage efter den officielle 'kom-sammen'dag   Rotter i leljlgheden gjorde gutten hjemløs, og jeg stod med et 2 etages hus... såeh... tilbød jo, venlig som jeg er, husly.. og har ikke kunnet slippe af med ham siden *LoL*
Ja nu er vi jo faktisk ikke flyttet sammen endnu, men vil sige at jeg vel godt kan svare alligevel. På lørdag flytter jeg op til min kæreste, vi har været sammen i 17 måneder  jeg glæder mig meget
Hej Jeg vil lige høre om der er nogen herinde der måske har nogle forslag inden jeg kontakter en dyrlæge. Jeg har fået en temmelig misrygtet norsk skovkat killing/ungkat. Alt hans pels sidder fast i store filtklumper, det må gøre enormt ondt i huden når han bevæger sig. Jeg er nu begyndt at klippe pelsen af, når han ligger og blivet kælet, men det er filteret helt ned til huden, og jeg syntes ikke jeg tør klippe så langt ned, men vil det langsomt blive filtret ud, hvis jeg børster ham også når jeg kæler med ham. Hvis der er nogle af jer herinde, der har sådan en langhåret kan, hvad gør i for at pelsen ikke filtre. Og hvilken børste bruger i? På forhånd tak for hjælpen. Janni
Stakkels misser. Når pelsen først er blevet så klumpet, er der altså ikke meget at gøre. Du må af sted til kattefrisøren og få ham barberet. Han kommer til at ligne en kemopatient, men det vokser ud igen. Og sørg så for at børste pelsen HVER dag, når den vokser ud. Så det ikke sker igen.
Hej. Der er desværre kun et at gøre... Barberer alt af. Lad en katte frisør gøre det.! Til mine langhåret katte, har jeg special kamme hvor der er kniv i. Næsten som man har til hestens man. Også kommer mine også i bad så snart de er beskidte. L*rt kan godt sidde fast i enden på dem også er det bad her! MVH Henriette
hej alle HN´ÆNDER! Jeg er gået igang med en 3 trins peeling kur der skal bruges en gang om ugen- så max 3 uger i træk. for at få renset huden igennen, og jeg må sige jeg er positivt overrasket af produkternes virkning, så herfra er der en  så er mit spørgsmål til jer, bruger i Ole Henriksens produkter? og hvad syntes i om det?  og god weekend til alle 
jeg bruger Ole H's produkter (og synes de er ikke mindre end fantastiske...) men jeg bruger også meget clinique...
Ja, flot flot. Er meget stolt af mig selv! Da jeg kom hjem fra arbejde i dag, satte jeg mig ned et øjeblik, inden jeg skulle hente datteren fra dagpleje. Jeg drak af et glas vand, som jeg plejer, og lod det stå på sofabordet, da jeg gik. (Fejl nr. 1!) Min mobiltelefon lå også på sofabordet. (Fejl nr. 2!) Er der nogen, der kan gætte, hvor det bærer henad...? Vel hjemme med dattertøsen (hun er 1½) giver jeg mig til at lave mad til hende. Hun skal have de tiloversblevne frikadeller fra i går, samt husets sidste pasta. Tøsepigen vralter ind i stuen - som hun plejer - mens hun proklamerer "jeg leger!" Fint nok. Alt hendes legetøj står i stuen. Jeg kokkererer ufortrødent videre, indtil det pludselig går op for mig, at der er mistænkeligt stille. Jeg går ind i stuen, for at se hvad mit yngel mon bedriver. Normalt ville hun have taget telefonen og leget at hun ringede til mormor, og normalt ville hun have taget en tår af vandet. Muligvis med den uheldige bivirkning, at glasset ville vælte, så der kom vand på gulv og sofabord. Den slags kan jeg forholde mig til. Men nææ nej. I dag var vidunderbarnet skam specielt kreativt. Hun så telefonen og vandet og tænkte "Aaahh. Hvorfor ikke lege mobiltelefon-dykker-fondue? I  !" Resultat: ét styks tomt vandglas, en våd sofa og en temmelig død mobiltelefon. Jubi... De af jer, der har været kvikke, har i mellemtiden spekuleret over, hvorfor jeg mon overhovedet brugte tid på at beskrive, hvad min lille elskling skulle have til aftensmad. Jo, af den simple grund, at det var  , hvad vi havde i huset! Planen var at sende manden en sms, så han kunne købe lidt mad med hjem. Meeen... det kan jeg så glemme. Var alligevel ikke sulten. Piv. Øv øv og tre gange øv!
Lad mobilen ligge paa radiatoren en dag og saa er den saa go som ny  Det har jeg proevet 3 gange.. eller det var 2 gange i toilettet og 1 gang i vaskemaskine.. og den lever stadig 
Jep, denne her har skam også både været i en kop brandvarm kaffe (en andens unge!) og i vaskemaskinen på kogevask (mig selv!). Begge dele overlevede den. Har skam skilt den ad og lagt den til tørre, men det ændrer desværre ikke rigtigt på, at jeg ikke får mad i dag...
måske ikke den eneste der har haft en @!#$ dag?? Jeg startede med at cykle halvvejs i skole, da min cykel punkterede. Så måtte jeg jo trække resten af vejen, og nåede det lige til tiden   Da jeg så fik fri, var min elskede farfar så sød, at køre mig og cyklen hjem. Derhjemme lånte jeg lillesøsters cykel (som er alt for lille), så jeg kunne køre ud til hesten. Da jeg så endelig kom der ud (med ømme ben), ville jeg ud og ride. MEN pony-fjolset havde lavet skade på sig selv i boksen, og stod med hævet bagben! FLOT FLOT. Nå! Men så ville jeg jo bruge min kostbare tid på, at hygge om dyret. Så jeg gik ned for at hente en masse hø! - Troede jeg! For da mit hønet skulle fyldes op, lagde det Louise troede var et blad! Eller dvs. at det var en smadret flad FRØ, Som jeg absolut lige skulle løfte op! addd!! Det resulterede i, at jeg skulle smide en næsten ny wrap-balle ud, og det var jo selfølgelig den sidste jeg havde!!! @!#$! ( Det kan være pisse farligt for en hest, at spise wrap med døde dyr i ) Efter turen hos ponyen, skulle man jo på minicyklen hjem for at spise. Under aftensmaden fortæller min mor, at hun har fundet en knude i det ene bryst, og skal scannes i morgen. Håber da selfølgelig ikke, at det er noget slemt og vi vil ikke "male fanden på væggen", men det giver godt nok en ubehagelig stemning ved bordet! Så lige nu, sidder jeg bare og overvejer at gå i seng! Tror ikke, at jeg gider at opleve flere trælse ting i dag!  - I morgen er der atter en dag, og den har sku bare med at blive god 
stort set alle produkter, incl. OH's fungerer. Dvs når jeg siger fungerer, hænger det sammen med at man over en periode følger foreskrifterne. Det behøver bare hverken at hedde OH, Clarins, Dior, eller noget som helst andet. Man bli'r bare meget bevidst om plejen af sin egen krop på de rigtige tidspunkter, når man har betalt kassen for det. Matas's striber har desværre ikke den samme psykologiske effekt, for de står jo bare på butikshylden - fuldt tilgængelige til en latterlig pris. Så - ja - HURRA - for bla OH og alle de andre dygtige sælgere der husker os på, at vores skønhed kan forskønnes, hvis vi bare husker en my at daglig pleje.... KH:)
leve uden OH produkterne! har efterhånden brugt dem i 3 år. Nogen gange har jeg tænkt "ik mere må finde noget der er billigere" men min hud går helt amok med andre produkter. Har også prøvet 3 trins peeling kuren, den er SUPER men gør avs   når man lægger frugtsyren på! Dyrt men dejligt!
Jeg bruger også en stpr del af hans produkter med stor glæde !
ja det gør nemlig avs når trin 2 ligges på, sidder dog nu efter endt kur for denne uge, med den blødeste hud i hele ansigtet - super skøn fornemmelse  så må jeg se om huden ligner en pepperoni pizza imorgen 
man kan altså ikke sammenligne OH's produkter med de stribede fra matas... og den der med at det kun er "navnet" man betaler for holder altså ikke -isåfald har man ikke prøvet hans produkter... det er med hudpleje som med så meget andet -kvalitet koster...
det med man må betale for at få kvalitet kan jeg kun give ret i, har førhen kun brugt de lidt billigere mærker, nu skal der vist andre boller på suppen, da jeg som sagt er meget positivt overrasket 
også er fedt ved hans produkter er at du kan kombinere produkterne som du selv lyster.
hvor køber i hans produkter henne?? på nettet i butikker eller??
Jeg bruger dels Ole Henriksen og dels Murad. Jeg har dårlige erfaringer med Ole Henriksens frugtsyre - kosmetologen fik virkelig syret min ansigtshud af og jeg lignede en 1. grads forbrænding og det gjorde virkelig ondt og sved i flere dage.... Jeg har altid købt produkterne ved min kosmetologog, men er gået over til at købe på   som er noget billigere.
Jeg vil slet ikke undvære hans produkter! Jeg har brugt dem i mange år nu og min hud har aldrig haft det bedre. Kvalitet koster, men det virker! Jeg synes de holder hvad de lover og jeg vil til hver en tid anbefale dem. Hilsen Christinna.
Jeg er så heldig at have fået nogen prøver på Ole Henriksens produkter gennem mit tidligere arbejde, og hver gang jeg har tænkt at nu vil jeg forkæle mig selv med en ordentlig tur med hans produkter, så bliver min hud totalt varm, og jeg får små hvide knopper over det hele. Så nej. Her i hjemmet, er jeg ikke fan af hans produkter, men ønsker mig til gengæld hele serien fra Den Blå Lagune, Island.   Så dejligt med nogen svigerforældre der vil give mig det i diverse gaver.
hans produkter, men det er dog ikke dem alle jeg kan tåle, koger nærmest op ved nogle af ansigtscremerne, men har dog fundet dem der passer lige præcis til mig. Har vist lidt sart hud. Mette
og er meget glad for dem (undtaget priserne). Overvejer at få en peelingkur på et tidspunkt men har ikke fået taget mig sammen. Har en rigtig m'ghud der er ret tør men samtidig fedte rog slår ud. Så der skal meget fugt til men ikke noget der stopper huden til. OHs produkter er noget af det der er bedst. Mvh Tina
men nogle af probukterne tåler jeg ikke. Jeg har en skintonic stående som fik mit ansigt til at hæve op så jeg ikke kunne se, og jeg fik store røde pletter og striber i fjæset og på halsen - den var desværre ikke en succes
hans produkter kan også købes i matas, det er dog ikke alle matas der har hans ting på hylderne. en peeling kur koster 950kr. hvis du køber den i matas og laver den derhjemme. her et par dage efter kuren er min hud stadig utrolig blød, men jeg har da slået lidt ud i form af bumser   men det er også hvad der kan forventes, efter sådan en omgang. på fredag er jeg på den igen   så må vi se sm det er lige så slemt med den såkaldte "blomstring" igen efter anden omgang.
Dejligt med denne tråd, min mand var ellers ikke meget for at købe disse produkter til mig men jeg har fået ham overtalt og han kommer hjem på torsdag med tasken fyldt med Ole Henriksen produkter, glæder mig til at prøve dem. Heidi
Har købt et prøve kit som indeholder 2 x masker, rensesæbe, skintonic, dag- og natcreme.... Super duper - tror jeg er blevet forfalden 
Jeg fik en øjencreme og er du gal hvor blev jeg rød! Jeg lyste op som Rudolf ved juletid og det tog fem dage før det gik væk! Mine kolleger spurgte om jeg havde grædt...   så jeg holder mig bare til Clarins. Camille
Jeg er blevet syg, har været det siden i torsdags. Dårlig mave til den store gulmedalje, i går begyndte jeg så at kaste op. Jeg kunne læse på netdoktor at det var vigtig at få sukker og salt, så mod min vilje stod den på saft med sukker og franskekartofler. I dag var jeg så ved læge. Betændelse i tarmen. Jeg fik en kur der står på revet æbel, saft, salt kiks og risted brød. Og så skulle jeg komme tilbage hvis det ikke er over om 2 dage. Men jeg er træt af det... jeg vil have noget MAD. Jeg er sulten jeg har bare ingen appetit når jeg prøver at spise noget af det jeg må. Jeg er alene hjemme, og sider og har rigtig ondt af mig selv, så hvad med lidt pyller 
efter en disk opration hvor man stivner et led, er det overhoved muligt 
Det var da egentlig et godt spørgsmål... Nu er jeg ikke opereret for det. Så jeg rider ihvertfald stadig. Men tror faktisk godt du kan. Jeg har en kammerat som er blevet opereret 2 gange. Og han rider da stadig. Godt nok i en western sadel og så heller ikke så hårdt. 
Nogen der har erfaring med det? Nu er jeg nyuddannet pædagog, og stillingerne hænger ik ligefrem på træerne... Til gengæld er der en del pædagogmedhjælper stillingerne, og så var det jeg tænkte om det ku være en mulighed? Jeg må jo forvente at gå ned på medhjælper lønnen, men ud over det kunne jeg godt tænke mig at høre om der var nogen herinde der har erfaring med at arbejde som ufaglært, når i er faglærte, og i så fald, hvad indebar det?
kan man det ?? tror ikke fagforeningen godtager at man ikke bliver aflønnet efter kvalifikationerne - det mangler da også lige - så ender man ud i at de bare slår alle stillinger op som medhjælpere og så får de kvalificeret arbejde ind til dumpningspriser.
Mangel på arbejde? Hold da op her i området har det været umuligt at støve udd. personale til institutionerne. Jeg sidder i forældrebestyrelsen og ansættelsesudvalget i ungernes vugge/bh, og vi søger og søger, alle "konkurenterne" søger også. Nu kan jeg ikke se hvor du bor men er det nær Holbæk, så er der håb. Ellers må det være muligt med et vikariat, de vikarer som vi har får næsten altid tilbudt de faste stillinger først. Held og lykke tanja
må du ikke arbejde som medhjælper, når du er uddannet pædagog, det kan jeg umuligt forestille mig at hverken fagforeningen eller dine evt. kollegaer ville gå med til. Jeg ville med det samme nedlægge arbejdet hvis en kollega med uddannelse tilsvarende min, begyndte at arbejde til en lavere løn end jeg, når arbejdsopgaverne er de samme. Hvorfor skulle virksomheden så give mig den løn jeg synes jeg har krav på, når andre vil arbejde for mindre. Den går ikke. Kan desuden heller ikke forstå at det skulle være et problem at få arbejde, samtlige kommuner heroppe i nordsjælland søger konstant pædagoger, så mon ikke det er det samme i hele landet.
Det ville jeg ikke umiddelbart anbefale. Jeg er uddannet grafiker og gik uden job i en periode. Jeg fik via Jobcenter tilbud om at komme ud i et løntilskudsjob i en privat grafisk virksomhed. Dog ikke som grafiker, men som "tekstil-ansvarlig" (jeg giver intet for sådanne "titler"... ). Jeg skulle stå for indkøb af tekstiler, bestilling af transfers, programmering af broderimaskine, brodere og trykke på tekstiler, samt opsøgende salg indenfor reklametekstil. Dette til en løn som ufaglært og benævnt som Medarbejder i både kontrakt og på lønsedler. Dog tog arbejdet mere og mere form af decideret grafisk arbejde og tekstil-delen blev skam ikke mindre. Dette påtalte jeg overfor min chef. Jeg ville aflønnes som faglært i de timer hvor jeg lavede grafisk arbejde og ville gerne "nøjes" med den lave løn når jeg broderede sadel-underlag og trykte t-shirts. Dertil svarede han at jeg måtte se det som en afvekslende hverdag!!! Da jeg efter et års tid faktisk bestred 1 1/2 stilling til den lave løn gik jeg ned med flaget med stress. Chefen ville ikke ansætte en medarbejder mere og direkte adspurgt mente han ikke at der var basis for en halvtidsstilling som grafiker til mig. Efter to måneders sygemelding holdt jeg i virksomheden. En måned før havde de ansat en ny "Tekstil-ansvarlig" og ugen efter min fratrædelse annoncerede de efter en grafiker på halv tid! Så hvis du fastholder dit ønske om at arbejde i en "lavere" stilling, skal du holde fast i   at udføre jobfunktioner som kun faglærte må/kan. Men det kan være meget svært at skille ad rent praktisk hvis du laver faglært arbejde og skal have løn som sådan i en ufaglært stilling. Held og lykke med jobsøgningen.
Kan godt se fornuften i det i skriver, det havde jeg ikke lige tænkt på... Jeg bor i vesttjylland, og her vælter det altså ikke ligefrem ind med jobs... Ved godt tingene ser anderledes ud på Sjælland, men har ikke lige planer om at flytte.. Men vikar job var en go ide, man kunne jo evt. tilmelde sig som tilkaldervikar hos forskellige institutioner, det plejer at give ok arbejde... Ellers må jeg jo skure gulve indtil det rette job kommer 
jeg kan slet ikke forstå at så mange bruger nogle af hans produkter på trods af at de ikke kan tåle nogle af de andre... Jeg syntes det er et faresignal at så mange herinde ikke kan tåle dem... Jeg holder mig til Clinique - og efter denne tråd skal jeg aldrig nogensinde i nærheden af et Ole H produkt
til at man ikke kan tåle visse produkter er jo at de er lavet til forskellige hudtyper.. og ved man ikke lige hvad type huden er, så kan man jo komme lidt galt afsted.. jeg troede ikke jeg havde sart hud.. men det havde jeg så.  mette
Jeg bruger også clinique og er virkelig tilfreds med dem, og at der ikke er noget parfume i er et kæmpe plus. Jeg forstår heller ikke at hvis man kan slå sådan ud af OH's produkter at der så ikke er et bedere hudanalyse system, ligesom clinique har. Jeg synes dog godt at man kan reagere en lille smule når man skifter mærke, men det lyder da virkelig voldsomt mange af det i har oplevet.
de lyder på jer som de er rigtigte gode . ku godt tænke mig og prøve dem :I . hvor køber i dem henne ? smil
Hej Allesammen Lige et hurtigt spørgsmål: Jeg har oprettet en "hest købes" annonce inde på MP, men blev ærligt talt overvældet af alle de beskeder jeg fik med at jeg kunne se billeder osv. (troede faktisk ikk jeg fik nogle). Men er det ikke fair nok jeg skriver tilbage at jeg giver nærmere besked(omkring og komme og se dem) når jeg har fået en mere til at se billeder mv. i morgen aften? Jeg har det bare sådan at jeg self. vil svare på henvendelser, men er så meget "vat-arm" at jeg skal bruge en second opinion inden jeg vil gå vidre? K.H. Kruse - berømt og berygtet - i hvert faldt her i nærheden (10-20 meter)
Jo det er vidst meget fair /normalr, jeg har også haft andre til at kigge på mine billeder når jeg har luret på hest.. Mvh sandra
Jeg havde også sat en købs annonce herind, og fik vel 100-120 henvendelser. Jeg sorterede dem fra som med det samme ikke var noget, og de fik en besked fra mig. Så skrev jeg til dem med spændende emner at jeg ville bruge noget tid på at kigge dem ordentligt igennm inden jeg besluttede mig. Det synes alle var fint  Så brug bare en masse tid, da det er vigtigt atfinde den rigtige
Det er da helt ok. Det er jo ikke nemt at købe hest. Og slet ikke at finde den rette.
Jeg kan ikke lade være med at tænke over - hvor tit folk egentlig her på HN siger, jamen afliv den da, den mærker ikke noget når den er død jo. Jamen det er da rigtigt, jeg synes ikke selv at jeg har den der "barneblødsødenhed" eller hvad man kan kalde det, men alligevel, så gør det lidt ondt på mig, at vi "bare" bruger vores kære dyr og afliver, når de ikke lige passer ind mere. Er det sygdom, hvor hesten ikke har det godt, har smerter osv. jo, så er jeg fortaler for at den har bedre af at få fred, når man har en diagnose og VED at den ikke er rask mere/ ikke kan blive det! Er det alder 20+ og man ikke har mulighed for at beholde og ved at hesten nok ikke falder til så let et nyt sted, jo - så kan jeg også godt se at det nok er bedst. Jeg ved heller ikke om det bare er mig, men jeg synes alt for tit at folk bliver foreslået at aflive, ved "nogengange" bagateller, eller adfærd som måske kunne gøres noget ved osv. Hvor går grænsen? Er det ok at aflive sit ridedyr, fordi det ikke lever op til ens egne krav - i stedet for at enten kikke på sig selv og se om man kan omstille de krav, eller bruge tid på at sikre sig at man finder et nyt dejligt hjem til sin mule? Ja, jeg sidder egentlig bare og tænker bare lidt over hvor mange dyr der egentlig bliver avlet og aflivet, på bekostning af menneskets luner! Og lad nu være med at sammenligne det med at man jo afliver køer og grise uden at blinke med øjnene, det er også en kedelig del af "vores" måde at regere verden på, men det tåler egentlig ingen sammenligning med et kæle/hobbydyr, som har levet livet med os og for os, og med et helt andet formål.
Nogengange, ikke altid, er det vel også lidt af egoistiske grunde.Mulle er lidt speciel, mulle kræver en særlig behandling som kun jeg kan give, mulle elsker kun mig osv Nu har jeg jo ikke hest men et par katte som betyder uendelig meget for mig. Den ene fik vi som killing og den anden er hendes store killing fra i sommers. Jeg føler mig utroligt tæt knyttet til dem og ved at det er gensidigt og hvis jeg en dag stod i en situation hvor jeg var tvunget til at skille mig af med dem må jeg indrømme at jeg nok godt kunne være hurtig til at tænke tanken aflivning, netop af de ovenover nævnte grunde som jo er dybt egoistiske et eller andet sted. Selvfølgelig ville de kunne få det godt hos nogle andre, at jeg så ikke lige umiddelbart kender nogle som jeg ville overlade mine dyrebare katte til er så en hel anden sag. Men selv om aflivning nok ville være min første tanke så ville jeg ikke bare proppe dem bag på scotteren og så afsted nej jeg ville først prøve at finde et godt hjem til dem for hvorfor i alverden skal de aflives på grund af min egoisme når de jo er sunde og raske og der nok skulle være nogen søde mennesker ( måske her på hn ) til at tage sig af dem. Det andet ville da være "spild af liv" hvis man kan sige det sådan
Jamen det kommer da an på situationen og hvad problemet er. Men jeg er nok af den holdning at der er sunde og raske heste nok, så hvorfor hold liv i skravlene hvis deres liv er af meget ringe kvalitet ( enten pga smerter eller psykisk)? Nu ved jeg ikke hvad for nogle tilfælde du tænker på hvor folk er hurtigt ude med at "afliv den". Jeg har rigtig mange gange set folk holde liv i en hund, hest eller andet dyr jeg syntes burde ha været aflivet for længst, men ejeren ikke havde nosser til at gøre noget ved det!  Jeg kan nævne et eksempel på en hund der fik lov til at dø af sig selv, selvom jeg syntes den skulle ha været aflivet mindst et halvt år inden den døde! Den var radmager, næsten blind, ku ikke holde på afføring/tis, havde næsten ingen appetit, og dårlig tænder. Hvad fanden ligner det at ha sådan et skravl til at ligge ude i en stald det sidste halve år af dens liv, fordi man ikke nænner at tag den til dyrlæge og aflive den!?? Eller en der fik et vanskabt shetlænderføl der skulle hjælpes til at stå op de første 3 uger af sit liv, for derefter at ku stavre afsted på stive ben der var helt krumme og vanskabte? Den døde heldigvis af sig selv pga en infektion senere hen , men det var simpelthen fordi dem der havde den var nogle vatp...., og ikke ku nænne at aflive kræet for hvad ville børnene ikke tænke?  Nej fri mig for bløssødenhed, og ja tak til folk der kan se realistisk på hvornår det er mere værdigt for et dyr at komme herfra! Det er ikke synd for dyret at dø, men det kan være synd for det at holde det i live! Nu ved jeg jo som skrevet ikke lige hvad for tilfælde du tænker på Monica, men jeg kan nævne mange der kan få mit @!#$ i kog bare ved tanken om dyrets sidste lidelser. 
Jeg vil give dig helt ret monicasof *Majoren* ... Jeg tænker også tit over hvor mange mennesker der ikke forstår deres ansvar over for deres dyr. Og bliver sur når folk behandler deres dyr som Maskiner der bare skal opfylde deres krav. Jeg synes det er helt okay at man som rytter har ambitioner og videre sælger sin hest fordi den bare ikke kan indfri ens krav og forventninger og ikke kan komme så lang som man som rytter vil. Det synes jeg er at være realist for det er også synd at presse en hest der bare ikke kan gå på det niveau. Samtidig synes jeg der er mange der går for langt den anden vej, som glemmer at hesten er et dyr ikke et menneske. Min filosofi er at har man købt et dyr har man et ansvar over for det. Dvs at dyret skal ikke lide og dyret skal have lov til at være et dyr. Dyret skal passes ordentligt og man skal lytte til sit dyr. jeg vil gøre alt for mine dyr - alt hvad der står i min magt. Hvis sille bliver syg - eller plaget af alderdom, vil hun få lov til at gå på pension hos mig. Men kan hun ikke gå på folden uden smerter vil hun blive aflivet. Det er der min grænse går. Når hun ikke kan gå på en fold, ikke kan følge med de andre heste ja så er det slut. Men hun har været min ridehest i en del år, og hun fortjener at få en værdig pension når hun ikke længere kan være ridehest. Det synes jeg man som rytter skylder sin hest. Synes det er unfair når ryttere afliver deres gamle - men raske heste. De har tjent mennesker i mange år fortjener de ikke en værdig pension? et par år på grønne folde uden at skulle traske rund med os på rygge. Det synes jeg i hvert fald.
Evita: Så er det jo også en helt anden snak   når det er af kærlighed til dyret, i forhold til det jeg mener i hvert fald. Vores vovse, ville ikke kunne bo hos andre, skal hun væk fra os, af ??? grunde, ville det mest humane over for hende være at aflive, det ved vi udfra hendes væremåde når hun har været hos andre, det kan hun slet ikke, men så er det jo også netop - ikke fordi hun er i vejen, men af respekt og kærlighed til hende. Karina: Det er ikke specifikt et tilfælde jeg tænker på, men jo der kører da nok et par tråde pt. om anskaffelser af et nye ridedyr og en evt. aflivning af et andet pga. at den ikke "lige" er den rette for dem mere, selvom dyret er sundt og raskt, sagtens kan rides og hygges med i mange år endnu og ikke er gammel i mine øjne - dvs. ikke engang fyldt 15 år... Ellers Karina, vil jeg give dig helt ret, det er mishandling og synd og skam at holde liv i dyr der går med smerter, eller ikke kan leve som det dyr det nu engang er, om det er en hund eller hest eller andet. Jeg har selv måtte sige farvel til en underskøn dejlig hest sidste forår, fordi han ikke kunne gå som foldbums uden smerter, men ellers havde en livsvilje og gnist der sagde spar to - men et liv uden værdighed og smerter - nej, det er synd. Jeg kan ikke lade være med at tænke over respekten over for de dejlige dyr vi nu engang har, og tænke om vores brug/smid væk samfund, virkelig også skal gå ud over levende dyr. Iben: ja, netop og helt enig   Det er dog ikke alle som har mulighed/økonomi til at pensionere, samtidig med at hold en ridehest - respekt for det, hvis folk har en ambition at føre ud i livet... dog er det ofte at en anden hyggerytter måske ville kunne nyde dens alderdom og give den et velfortjent otium, i mere rolige rammer   for de fleste heste nyder nu en tur i det blå, lige til det sidste.
For små to år siden da jeg satte Santos til salg mente mange herinde at han bare skulle aflives. Det mente jeg ikke der var grund for da han havde det alt for godt til at skulle ende sine dage uden grund. Nu er han i år 19 år og lever i bedste velgående, tænk at hvis han var aflivet   Spild af god hest... Måske folk har den mening fordi det ikke er deres egen hest og de derved ike har følelser i klemme eller kender dyret irl..
Hej Ja herinde er der jo altid nogen der har nogle gode svar, så nu prøver jeg at få et svar her  Jeg er i praktik på en skole og skal lave en lille rytmisk serie for nogle piger i 8 kl.Er der nogen af jer der har nogle gode forslag til hvilken musik jeg skal vælge. Jeg har ikke helt styr på hvad der er god musik i 8 kl. Hilsen Catherina
- Går selv i 8. klasse  men hvad er det for noget musik du mener? bands, eller bare en genre?
Jeg tror der bare menes hvilket nummer i alle sammen har på jeres ipod?
8. klasse s musik er ligesom 9 klasses, og 1.G's så vidt jeg ved.. På mit gymnasie hører vi samme musik ( i pauserne bliver der altid spillet høj musik, efter elevernes valg ) og ja, musikken her, er det samme som min kusine i 8. klasse render rundt og hører . Jeg sender gerne noget musik til dig hvs du får brug for det, bare sig hvilken type / genre du har brug for. Jeg har nok lidt over 5000 sange på min com. skriv en PB. vh
Ja jeg leder bare efter nogle musik nummer som er in. Det vil være fint med nogle titler og hvem der synger dem. Catherina Maaløe.
Go´ Aften Ville lige hører om Snigpremiærer på anna pihl nr. 4 er gratis??? Jeg kan nemlig ikke få det til at virke... har købt en "dagsbillet" til 20 kr, kan jeg se det med den???
... snigpremieren er ikke gratis. Hvis du har betalt for at se et-eller-andet andet via sms, så mener jeg ikke, at du også kan se Anna Pihl
Anna Pihl er kun for de særligt udvalgte! Men jeg kan da afsløre at det er et pissegodt afsnit! Jeg føler virkelig med jer almindelig dødelige som IKKE har adgang til sputnik... MUHAHAHA 
godmorgen Hvad siger i til at købe/sælge hest på afbetaling??
Jeg vil aldrig hverken købe eller sælge på afbetaling.
hold da op nogen historier.. tak.. God weekend
Det kan sagtens lade sig gøre. Jeg købte min hoppe på afbetaling. Jeg havde haft part på hende i et år forinden. Tidliger ejer skulle så til Århus for at læse, og hun spurgte om jeg var interesseret i at købe hesten. Det var jeg da, men jeg ville ikke i banken for at låne penge. Vi lavede så en kontrakt, som lød på at jeg skulle afbetale de 30.000 indenfor 1 år. - Henriette -
aldrig i livet... forstår heller ikke folk der køber på afbetaling -der er da noget galt hvis de ikke kan låne pengene i banken...??? og nej, jeg køber intet på afbetaling... heller betale med det samme for så ved jeg at "varen" er min...
Ville heller ikke låne penge i banken.......Aldrig ! Hvis ikke jeg havde pengene, ville jeg vente, til jeg havde sparet sammen....... 
Ja, hvornår er et tid? Og er det ikke bedre at et dyr aflives end at det er uønsket? OG hvorfor handles heste der har mange skavanker   . Hvorfor har nogen hjerte til at sælge syge heste? Jeg er enig med Karina i at der er så mange raske heste at der burde focuseres på at give disse et ordentligt liv, og så siges pænt farvel til heste der er syge. Jeg tror nu også at der sælges/videregives syge heste fordi det er den eneste mulighed for nogen for at få hest. Vi har alt formange heste i Danmark - og der avles på alt for mange dårlige heste. Nej - måske skulle der ikke aflives flere heste - bare avles færre. Mvh Pia*
men nu er der jo temmelge mange brugere herinde, og man oprettet jo ikke et indlæg om sin hest, der igen i dag er sund og rask.. Jeg tvivler på at der er nogen der bruger penge på en hest, for derefter at aflive den unden grund...
Jeg har min gamle springhest gående. Han har en gammel skade der har det med at bryde op nu og da. (forstuning) Jeg har da overvejet meget om jeg ikke skulle give ham fred. Jeg ser ingen plan i at han skal gå og glo da han er meget ked af ikke at lave noget. Jeg vil aldrig så meget som overveje om han skal et sted hen og gå. Han har været her siden han var 3½ og han skal køres væk herfra med daka. Katrine
jeg har også en gammel springhest med en skade som kommer å går som den vil. har tenkt mere enn en gang på å la han få fred, men så lenge han kan gå på rolige turer og forsiktig dressur og er blid og fornøyd så får han være her så lenge han selv ønsker. den dagen skaden blir skikkelig ille eller han begynner å bli deprimert så skal han få slippe.... nanga er også en hest med en veldig spessiel psyke. han er så utrolig psykisk sterk at man ALDRI vil kunne komme over han i rang. nanga lar seg håndtere og bli bestemt over pga at han liker oss og respekterer oss, ikke fordi han må. han er en hest man spør pent og ikke krever noe av. nanga er kongelig i oppfattelsen av seg selv. han er FLOTT, STERK og VAKKER og han VET det selv:) nanga er det ikke engang et alternativ å selge/gi bort. han er en hest med MASSE kapasitet som ELSKER å jobbe, og han halter ikke/viser svakhetstegn før benet omtrent er brukket. i gode perioder fungerer han helt supert til det en måtte ønske, og i dårlige perioder er vi ute på leieturer og bare koser oss. er kjemperedd for at de som eventuelt hadde fått han ikke hadde klart å se de små tegna på at alt kansje ikke er helt bra som jeg kan se med en gang etter å ha kjent hesten i 10år... nanga er også min drømmehest. han er min beste venn og er absolutt alt jeg noensinne har drømt om å ha i en hest. han har gitt mig så utrolig mange år hvor ting har gått på mine premisser, å etter mine ønsker, så jeg skylder han vel å gi han noen år hvor ting går i hans tempo. gittiamo derimot er frisk og rask og hadde jeg av en eller annen grunn måtet kvitte meg med henne så hadde det vært salg. hun kan nok få det veldig godt en annen plass også. hun er en mye mere lettvindt hest å ha med å gjøre en nanga, og ville nok kunne trives veldig bra andre plasser en hos meg.
veldig enig i det du skriver. det er altfor mye avl på dårlige hester her i norge også, og markedet bugner over av dårlige hester. alt for mange som har en gammel skakk hoppe som bare er "såååååå smuk" og naboen har jo tilfeldigvis en hingst? rase, bruksegenskaper osv spiller ikke så stor rolle, for føll er jo sååååå søte!!! problemet er at føll ikke er små og søte så lenge og plutselig sitter en der med en uhåndterbar unghest uten papirer og godkjent avstamning som man må selge billig eller slakte. hadde det ikke vært bedre og ikke avlet fram denne i det store og det hele?
heller lægge mine heste ned frem for at sende dem ud til en uvis fremtid- har set alt for mange hypper der lider en grum skæbne fordi at en ejer ikke kunne tage en god beslutning for dyret. SÅ hvis jeg SKULLE af med mine og ikke kendte nogen der kunne give dem en fornuftig fremtid- ville jeg heller lægge dem ned, frem for at sælge til fremmede. Det mener jeg man skylder sine dyr. For de kan jo ikke selv vælge, og har et dyr godt af en tilværelse hos mennesker der ikke passer dem med smed, tandlæge og foder- nej, så heller en værdig død... Mit føl er opdraget med egen fri vilje og med fokus på at udvikle sin personlighed og nysgerrihed fra fødslen- hun ville til evig tid ikke kunne forstå mennesker der ville forsøge at tæmme hende med kasser og rammer- da hun netop er fremelsket til at selv at tage beslutninger og stille spørgsmål- i værste fald ville hun trække sig ind i sig selv eller blive farlig i de forkerte hænder. Så derfor ville valget være let med hende, hvis jeg ikke kunne overdrage hende til en med samme hesteindstilling som mig; der havde forståelse for hendes personlighed( dermed ikke sagt at det er den rigtige indstilling jeg har, det kan jeg sige, når jeg ved om hun virker som ridehest eller ej). Nu håber jeg naturligvis aldrig det bliver aktuelt, da jeg gerne beholder mine hypper til at de skal herfra. MVH Dorthe
Lange indlæg..   beklager gad ikke læse dem. For mit vedkommende vil jeg vælge aflivning, hvis jeg en dag skulle af med min hoppe (nu 18 år). Og det er blandt andet af ret egoistiske grunde, for min hoppe er jo en éner og kun ´jeg kan gøre det godt nok   Men noget andet er også, at hun blev importeret fra Irland i 2005, så jeg kender intet til hendes fortid, men hun har helt sikkert nogle ar på sjælen. Så jeg synes hun fortjener at dette er hendes sidste hjem. Med unghesten er det anderledes. Jeg har haft ham fra første dag og ved at jeg har gjort alt, hvad jeg kan for at han er glad og godt tilpas. Jeg vil mene at han har det i hans bagage som han ville have brug for hos en evt. ny ejer og jeg ved, at han ikke har nogle traumer, som kan give problemer hos en ny ejer  Og så er der jo det at han er så ung, så han skal da have lov at leve et langt liv 
Min hest har en permanent skade i sit ene forben. Det har han haft al den tid, jeg har kendt ham og var også klar over dette, da jeg fik ham. Jeg er glad for ham og bruger ham til små skridtture (og nogle gange lidt trav, hvis benet har det godt) i skoven og som "klappe-hygge hest". MEN hvis jeg en dag ikke økonomisk kan have ham mere, og min mor eller hans tidligere ejer ikke har mulighed for at overtage ham, bliver han aflivet. Jeg tør ikke sælge ham til en fremmed, hvor jeg risikerer, at det ikke respekteres, at hesten har en skade, og derfor ikke kan bruges til ret meget rent ridemæssigt.
Det behøver jo ikke at have noget med at gøre, at man ikke kan låne pengene i banken. Det kunne jeg sikkert godt, men jeg ville ikke betale renter. Man skal jo betale 10-14% på sådant et forbrugslån. Ellers tak, siger jeg bare. - Henriette -
nu har jeg ikke behovet, men jeg ville 10 gange hellere betale 10-15% i renter istedet for at skylde en privatperson penge..
Ja, det er jo smag og behag. I vores tilfælde fungerede det fint. Jeg havde jo haft part på hesten et år i forvejen, og hun ville gerne sælge til mig, da hun jo så var sikker på, at hesten fik det godt. Alternativet ville have været, at hun skulle have solgt til en anden, og det ville hun helst ikke. Og da jeg ikke havde 30.000 bobs i hånden og ikke ville låne i banken, blev afbetalingen en realitet. Hun kunne jo have valgt at sige nej tak, og det ville da også have været fint. Det var jo hendes valg. - Henriette -
Hit med mønten.....
er det at have hest/e en luksus, og har man ikke pengene til at købe denne luksus men er nødt til at låne til den, så lad vær. Samtidig tænker jeg også, hvis man er nødt til at låne til at købe hesten, hvad gør man så når den skal have dyrlæge eller smed? låner man også til det????? Kunne aldrig drømme om at købe eller sælge en hest på afbetaling.
Ahh den holder da ikke en meter,der er sgu da også en luxsus at have bil - hus/gård,men det er da de færreste der købe disse ting kontant.. Fordi man ikke har +50.000 kr liggene udner hovedpuden,så behøver man jo ikke mangle,så man ikke kan betale smed - dyrelæge,og hvad der nu ellers kommer. De to ting har da intet med hinanden at gøre..
Det er nemlig korrekt  - Henriette -
... aldrig sælge en hest på afbetaling. Og det uanset omd et var fordi køber ikke KUNNE låne i banken, eller fordi køber hellere ville "låne" af mig, så JEG kunne betale renter af vedkommendes lån. Hvorfor skulle jeg finansiere at andre ikke vil betale bankrenter - eller ikke har sparet op? Niks. Kontanter på bordet hvis jeg skal sælge noget som helst!
rigtigt at en bil også er luksus, men begge de biler vi har er købt kontant og jeg har både købt sprit nye biler og brugte bil og jeg har haft alle pengene kontakt - hvergang. Louise
... selve financieringen, om den kommer fra en bank, opsparing osv. Det største problem ligger i de tilfælde hvor ting går galt, manglende betaling og den slags. Hvis man sælger en hest på afbetaling og køber stopper betalingen i forløbet, så skal man have sikret sig 112% i en kontrakt om hvordan man forholder sig. Skal købet gå tilbage skal man være på forkant med, at man måske får en hest som kan være i ringere eller bedre ridemæssig stand end da man solgte den. Her kan der opstå en masse problemer, køber kan måske påstå, at hesten ikke er hvad den blev lovet, at være, så skal man til, at gå igennem en masse tovtrækkeri med placering af bevisbyrden. Er hesten i bedre ridemæssig stand vil køber måske forlange ikke, at skulle refundere hele den sum der indtil videre er betalt for hesten, da vedkommende måske vil påstå, at have forøget hestens værdi. Er hesten i ringere ridemæssig stand skal den så rides tilbage til samme niveau som den var ved salget, hvem skal betale denne ekstra omkostning, jeg er ikke sikker på, at man kan hive flere penge ud af køberen. Er sælger privatperson kan det være meget svært, at hente pengene hos køber hvis betalingerne stopper. Hvis man vælger alligevel, at sælge på afbetaling, så er det en rigtig god ide, at kontakte en advokat der kan hjælpe med, at udforme en kontrakt hvor der også er taget højde for hvordan man forholder sig ved mislighold af betalinger. I denne kontrakt kan man så lave flere forbehold, blandt andet hvornår fulde ejerskab overgår til køber osv. Denne kontrakt bør man også lave selvom det er venner og familie man handler med, så er man sikker på, at der ikke sker misforståelser osv. Godt nok er mundtlig aftale er lige så bindende som en skriftlig, det sådan fungerer det bare ikke altid i praksis, for man kan have forskellige opfattelse af hvad der er blevet sagt og ment. Er alt skrevet ned, her mener jeg alt, og ikke noget med "Det finder vi ud af hen ad vejen" så har både sælger og køber noget konkret, at forholde sig til. Hvis man vil spare sig for alle disse potentielle besværligheder så skal man sælge kontant, her er der også mange ting, at forholde sig til, men mindre end ved salg på afbetaling.
I den kontrakt vi lavede, overgik ejerskabet først efter 1 år da det fulde beløb var betalt. Så hesten var ikke min, før den var betalt. - Henriette -
Tja, jeg købte min første hoppe på afbetaling og min vallak blev betalt over 2 gange. De er begge købt hos den hestehandler, hvor jeg red og vi aftalte bare at hestene ikke måtte flyttes før devar færdigbetalt. Der var aldrig problemer.
£isbeth (Baloo) Har samme mening som dig 
Kære hnér.. Jeg og min kæreste har snakket en del om, hvorfor mennesker bliver gift? Jeg mener at man bliver gift når man har fundet den person, man vil dele livet med. Altså den person man kan se sig selv blive gammel sammen med. Situationen er som følger: Vi har været sammen i 4 år, kendt hinanden i 6 år, og har sammen en datter på 2 år. Min kæreste har tidligere været gift, dog under "tvang". Vi ejer intet sammen, altså har ikke bil, hus eller andet fælles, rent økonomisk. Min kæreste mener ikke man behøver at være gift for at have et dejligt liv sammen, og at det reelt er uden betydning. Han siger også, at såfremt at i HN'ere kan komme med en god argumentation for at blve gift, så finder han en dato! Så kom med for og imod!
dels fordi vi elsker hinanden og dels fordi det er den nemmeste måde at sikre hinanden på hvis en falder bort. Som det ser ud nu, så er det vores søn der vil få det hele hvis en af os går bort og det vil sikkert tvinge den anden til at sælge huset.
Man skal da gifte sig fordi man vil. Skal det vejes og måles, så lad hellere vær.
giftes bliver man for at vise at det virkeligt er den rigtige   og det ska fejres med kæmpe bryllup ,at det er den ægte kærlighed ,og samtidg er begge parter sikred ved dødsfald eller andre ulyksaligheder ,
min kæreste og jeg har været kærester i 5 år, og har sammen 2 børn... vi er ikke gift endnu, og begrundelsen er... at jeg lige for tiden går på kontanthjælp, men nu når jeg får fast arbejde, køber vi hus, og blir gift..... jeg kan ikke komme med en masse for og imod, men man blir vel gift fordi at man elsker hinanden, og vil tilbringe resten af livet sammen..... man dækker jo også hinanden ind på den måde.... ulempen er fra min side at ryger man på kontant hjælp og er gift står sådan en mor ikke som forsørger over sine børn længere, da manden er forsørger, og derfor får man ikke ret mange penge at gøre med...
 Hvor mange tør egentlig at købe en hest i et andet land? Nu snakker vi ikke om en hyggehest til 5-15.000,- kr. for det er ikke så almindeligt at man betaler mere for transporten end for hesten.... Man skal jo huske at lægge transport prisen til prisen på hesten og den dyrlæge undersøgelse man nu vælger og så bliver det som oftest dyrere end hvis man fandt sig en sød hest hos den lokale hestehandler - men hvis man nu VIL have en bestemt race eller hest, som ikke lige er her i DK hos den lokale så må man jo til udlandet. Jeg kan godt forstå nogen så kigger på nabolandene om man skulle kunne få dem der, men som oftest er det ret så dyre... men man skal huske på at sælger også skal have sine dyrlæge og evt. transport udgifter dækket og gerne tjene noget på det, så prisen er sikkert højere, tilgengæld sparer man lidt på transporten - men alt i alt bliver det vel det samme.  Ville du turde købe en hest fra et land - langt væk fra Danmark og Norden, hvor I kun kunne tale engelsk med sælger? og hvor de måske har andre regler og kultur omkring heste - end vi har her i DK?? det vil jeg gerne vide...
Måske blev denne tråd lagt forsent ud om aftenen eller - er der virkelig ikke nogen der har en mening omkring det at skulle købe hest fra det store udland?
Jeg turde godt og har faktisk købt min avlshingst ubeset direkte fra avler i Skotland. Jeg havde snakket med mange stutterier i hele GB og alle sagde, at det var ham jeg skulle have. Jeg så kun nogle meget dårlige billeder af ham og en halvdårlig video inden, men blev enig med mig selv om at tage chancen og stole på de mange forskellige, jeg havde snakket med. Han var kun 1½ da han ankom og kun lige fyldt 1 år, da jeg fandt ham, så det tog ca. ½ år, at arrangere det hele og jeg bliver kun gladere og gladere for ham, for hver dag.
Hvor ser han dejlig ud - flot hingst og til lykke. Ja - der er også nogle af "mine købere" som ønsker at købe efter at have set video og billeder. Især hvis man skal avle, så er blodlinier og bygning, nogle gange vigtigere og det kan man som oftest se på video og billeder. men er det en ridehest - så syntes jeg nu det er vigtigt at prøve dem. Som du også har gjort - så syntes jeg man skal sætte sig lidt ind i hvad det er man vil have og erhverve sig noget viden om racen, stutterierne o.s.v. Tak for input!
to gange og det var helt uproblematisk. Købte den ene på video og et par billeder. Jeg stolede på sælger som er et velrennommeret sted og bestemt burde tænke mere på sit eget rygte end på at snyde mig...forstå mig ret. Jeg lavede en stram kontrakt på engelsk som han skrev under på, uden at blinke og så overførte jeg pengene og hesten blev hentet- Maestoso XXXI-5/ Sousha på præs. Hun er min dronninge-mus i stalden og jeg er SÅ glad for hende.  Anden gang købte vi hele to stk ubeset - fra Nordsverige (det var langt væk) og på billeder- og ja, stolede på sælger og det var helt fint. Den ene blev solgt til parten og den anden har vi stadig og han er OGSÅ verdens bedste Lucas (billede på præs)   . Jeg kender til gengæld nogen der er snydt så vandet driver, på heste fra Spanien og har mistet meget, meget, meget store summer- så er vi også oppe i prislag hvor der er mere vundet ved at snyde og umuligt at køre sag.... Med alle de OCD-mus-benfejl jeg har mødt på spanske heste, ville jeg forlange fuld røntgen af det hele, også ryg +nakke, hvis de er redet med spansk træsadel og på macho-maner ..........at stå med en ubrugelig kaput-hest til et sekscifret beløb er no-go. Eller en der er umulig temperamentsmæssigt.... Fire har jeg mødt med den historie - alle PRE. Nå,  jeg kan få dobbelt så meget hest for de samme penge, herhjemme eller i Tyskland/nær-Europa. Eva
Jeg købte min lipizzaner Arva fra Piber i Østrig sidste år efter bare at have set et billede af hende. Men Dansk Lipizzanerforenings formand sagde, at Piber havde solgt flere heste til Danmark, og at man altid kunne stole på dem. Nu er lipperne heller ikke så dyre som de Iberiske heste, jeg gav kun 6000 euro for hende som 6 årig. (priserne er steget, siden jeg købte hende). BirteB
Jeg turde godt ! For 10 år siden tog jeg til Spanien - Malaga - og kiggede på PRE-hopper. Jeg fandt Deseada (opfyldt ønske) og med i maven havde hun min anden PRE-hoppe ! Vi kunne kun snakke spansk, dvs. jeg kunne ikke snakke spansk   .
du kan få en absolut topklasse lipizzaner,   priserne er ved at nærme sig det de bør være - bare fordi det IKKE er en "modehest", for det halve eller en tredjedel af PRE og Luso........... Lad os sige en super letredet unghest til 50-80.000 kr. Tilsvarende er 140-250.000 kr i PRE eller Luso. Jeg har set på SÅÅÅÅÅ mange........... Eva
Jeg blev i sommers gift med min mand, fordi jeg elsker ham højt og fordi jeg ønsker at blive gammel sammen med ham. Da vi giftede os, tænkte vi ikke på det juridiske, der autmatisk følger med. Vores bryllupsdag var den største dag i vort liv. At fejre vores kærlighed til hinanden i samvær med familie og venner. Såååk...  Selvfølgelig kan man leve sammen uden papirer på hinanden. Og man skal hverken gifte sig fordi man bør eller på grund af juridiske årsager. Men simpelthen fordi man elsker hinanden. - Henriette -
Kærlighed.....   Det er vel det bedste agument af alle? Da jeg sagde ja i kirken til medgang, modgang osv. var det med hjertet. Det betød også noget for mig at få kirken velsignelse og blive et med min mand   Det betød også meget at dele det med vores venner og familie  Sekundært sikrede vi hinanden, men det kunne vi have klaret med krydsforsikringer og testamente 
fordi det er noget man har lyst til, og fordi man har fundet "manden" i sit liv... 
Det var en super ide....
At man uden bekymring laver børn, men ikke vil giftes????
Jeg er betemt Ikke uening i det du skriver, men der findes jo andre måder at sikre sine børn og hinanden på i tilfælde af død, selvom man ikke er gift 
sagtens leve et godt liv sammen, uden at være gift.... Det er jo kun et stykke papir. Omvendt kan man jo så sige, at når det kun er et stykke papir, så kan det vel heller ikke være et problem at få det lavet. Og hvorfor skal du straffes for, at han HAR været gift....? Det var jo ikke dig der tvang ham til det. Man gifter sig, fordi man elsker hinanden, altså for ens egen skyld, ikke fordi venner og familie siger, at det er det eneste rigtige, når man har et barn sammen. Det skal jo være fordi man har lyst til det.
vi blev gift d 19/12 07 - og når folk spørger til det, siger jeg; "Jeg er ikke blevet gift, jeg er bare blevet bogført"  Vi blev gift, af rent juridiske årsager. Vi har efterhånden bygget en del op sammen og ville sikre hinanden, såfremt en af os går bort. Ligeledes har jeg en datter fra tidligere forhold, som min mand gerne vil adoptere. Det lader sig kun gøre, såfremt vi er gift. Hvis jeg går bort, har han ingen rettigheder over pigen og hun kan risikere, at skulle forlade hjem og familie (hendes biologiske far er død). Dette er blandt andet en af de mange ting, man ikke kan skrive sig ud af. Men når det er sagt, er jeg da også nød til, at sige, at det var en fantastisk oplevelse, selvom ingen af os er speciel romantisk anlagt. Vi holdte en lille reception i dec og skal holde stort bryllup til sommer. Og den fest holder vi naturligvis fordi vi gerne vil gøre selve handlingen personlig og som noget, at tage med os videre i livet. Som Pia (Jasper) skriver, så er binder et barn for livet, hvor imod et ægteskab, kan annuleres inden for relativ kort tid. Så jeg ser ingen grund til, ikke at blive gift. Så mit bedste råd vil være; Lad din kæreste komme med 3 gode grunde til   at blive det. 3 rigtig gode grunde.... Min mand ville heller ikke giftes de første år, af vores forhold. Bare en principsag   Jeg har aldrig haft pige-drømmen om, at det skulle jeg bare opleve. Så jeg stilte mig rimelig neutral overfor hans princip - det gjorde ikke en verden til forskel for mig. Så det endte faktisk med, at det var ham, der tog initiativet og friede, for et par år siden.
Jeg vil vildt gerne giftes, ingentvivl om det. Og manden jeg gerne vil giftes med har jeg også fumdet, så mangler jeg kun at få ham ned på knæ.   Men jeg vil gerne giftes fordi han er MANDEN, og jeg ikke kan forestille mig at være sammen med andre end lige præcis ham.   Det er ret og skær følelsesmæssig at jeg gerne vil giftes, om brylluppet så skulle være stort smuk, på et slot og s a t a n s dyrt, eller romatisk, smukt, i haven og knap så dyrt kommer ikke så nøje, men en hvidkjole drømmer jeg dog om. Men jeg kan sagtens se en masse praktisk, eller hvad man nu kalder dem, grunde. I har barn sammen, en kæmpe god grund til at få orden i papirene. Hvis man har gods og guld sammen, eller blot ejer en skoda og et skur sammen. Så er det også en rigtig god og nem både at få styr på det på. Ved at indgå et ægteskab sikre man hinanden på en rigtig god både, hvis det væreste skulle ske og den ene af jer gik bort. Men jeg er helt enig med din kæreste i at man sagtens kan have et rigtig godt liv sammen uden at være gift. Det er trods alt blot en formelitet. Men hvis det ikke rigtig er noget han som sådan spekulere over om i er gift eller ej, er det vil blot at komme afsted på rådhuset, og sikre jer hurtigst muligt. Eller også som en anden foreslår, kan han jo komme med 3-4 gode grunde til hvorfor I ikke skal giftes.. 
Helt enig, men det er da meget alvorligere at få børn, jeg kan ikke forstå dem, der ikke vil giftes fordi der er "bange" for den binding det giver?????? Når først der er børn i forholdet, så er man da "BUNDET" sammen for livet!! Det er mere den slags argumenter, jeg ikke kan forstå  Jeg vil da hellere gifte mig, med alle dem jeg forelsker mig i - end at lave børn med dem 
Fordi det er ´den nemmeste måde at sikre hinanden
Jeg blev gift fordi:
Mjah jeg har altid ment at gift var noget man tog for ikke at blive det... Et par forlovelser er det dog blevet til, fordi den anden part ønskede det... Men når ikke begge har hjertet med hele vejen bliver det jo sjældent gennemført... Har aldrig kunnet se det romantiske i ægteskabet og har altid ment at jeg kunne klare mig uden det stykke papir, der findes jo så mange andre papirer der kan det samme... Men men men man har jo en holding til man tager en ny.. Pludselig kan jeg sagtens se det rigtige i at blive et med den man alligevel vil dele resten af sit liv med... At officielt love hinanden at være der i medgang og modgang... Og faktisk er det mig der denne gang har sagt at inden snakken falder på børn, så står den på frieri.. Ingen af delene er dog aktuelle endnu, selvom vi har kendt hinanden som venner i 5 års tid er vi først for nylig blevet et par .. Så mit eneste argument må være at når man først har fundet den eneste ene så vil man heller ikke et sekundt være i tvivl om at ægteskab er det rigtige skridt at tage..
Jeg vil giftes for at erklære min kærlighed til min kæreste og for at vise andre hvor højt jeg elsker ham. Jeg synes at det er meget romantisk begivenhed jeg glæder mig til at udleve engang.
Jeg har været sammen med min bedre halvdel i 5 år nu, vi har fællesøkonomi, bil, hus osv., men er endnu ikke gift, udelukkende pga. at økonomien endnu ikke har været til bryllup (og når det skal være, så skal det også være ordentligt   ): Men såfrem økonomien er til det så er mine argumenter for en vielse: - Kærlighed; hvis man vil hinanden og man kan se sig selv blive sammen med samme person altid, ja så kan jeg ikke se nogen grund til ikke at gøre det.. - Man kan sikre hinanden såfrem at den ene skulle falde bort, så er man nogenlunde sikret efterfølgende. Så sikkerhed for sin partner og sine børn (hvis man har sådan nogle). - Brylluppet; Det må være enhver pigedrøm at stå i en fin kjole og have en helt eventyrlig dag, hvorfor skal man snydes or en dejlig dag som man vil huske altid?! - bryllupsrejsen; at tage afsted på bryllupsrejse efter en endt dejlig fest og så have en dejlig tur sammen  - At sige "Ja"; at officielt i alles påhør sige "Ja" til den person man ønsker at være sammen med resten af sit liv.. Hvis din kæreste virkelig vil dig (hvilket jeg ikke er i tvivl om han vil), og han er lige så sikker på at I skal være sammen til jeres dages ende som du er, så skal han da heller ikke snydes for en dejlig dag hvor I kan sige "Ja" til hinanden  Man ejer jo ikke hinanden fordi man er gift, så hvis din kæreste bare er med hele vejen og har ligeså meget at sige som du og intet bliver trukket nedover hovedet på ham, så kan I da få et fantastisk bryllup som ikke er af tvang men af kærlighed.. Men ligegyldigt om I bliver gift eller ej så har I jo lavet den største ting to elskende kan lave sammen, jeres datter, så et bryllup vil altid bare være et bonus.. Held og lykke, jeg håber du får dit bryllup og at I får en fantastisk dag 
Mit forrige indlæg var skrevet til trådstarteren Eva ! Men lipizzanere er skam dejlige, har selv haft 4 stk. Da jeg skulle have hest igen efter nogle års heste-pause, kunne jeg ikke finde en lipizzaner i DK, som jeg gerne ville have. Så "kom jeg til" at tage til Spanien efter en lipi-kusine 
Det var dejligt at høre... jeg er nok selv en forsigtig-per og ville selv havde det bedst med en skriftlig kontrakt, handelsundersøgelse og se og røre dem selv, INDEN jeg købte. Ja - de sjældne racer er dyre.. men du har ikke ret i de priser du nævner. Som du kan se på min hjemmeside, kan man sagtens få Luso-madammer med papirer og fra seriøs avler for under 6.000 Euro. Smag og behag - jeg holder meget af de Iberiske heste og også deres kusine og fætre racer.. det har ikke så meget med mode at gøre.. jeg har været stor fan af dem i over 10 år - så det er en meget lang mode-periode så. Hej Anne - ja jeg kender jo lidt til dine P.R.E. basse piger. Dejligt at se og høre at I stadig er så glade for dem. Det er nu dejligt med de der gode historier omkring køb... endda fra fremmede lande og fra folk med et underligt sprog. ;O)
godt købe i udlandet; og har jo også gjort det adskillige gange. Men vil gerne kunne kommunikere med sælger på et sprog jeg behersker bare nogenlunde. Til gengæld har jeg flere gange købt ud fra billede/video. Stolede på sælger, der ikke kunne være interesseret i at sælge noget skidt, da det var første gang, han solgte til Dk. (selvfølgelig med dyrlæge ind over) Mht. priser på PRE, så er jeg ikke helt enig i de høje priser her nævnes. Man kan sagtens få en redet, fornuftig unghest for langt under dette. F.eks. har der lige været sicab i Spanien (spanske mesterskaber - morfologiske konkurrencer) hvor der samtidig bliver afholdt en auktion. Her starter priserne v. 6000 euro for hingste og mange af dem ender med at ryge for 8-10.000. Her er dyrene dyrlægeundersøgt forud for auktionen. Mvh. May
Jeg tør ikke.... Ikke pga sprogproblemer, kan engelsk næsten flydende, men pga. generel forsigtighed. Jeg synes, at det kan være svært at handle heste med nogen fra en anden kultur, jeg ved ikke nok om andre landes kåringsregler og stambogsføring mv. til at kunne vurdere om de papirer jeg evt. ville få fremvist, var ægte eller hjemmelavede. Jeg ville være SÅ nem at fuppe!! Derudover er der forskellen i håndteringen af hestene, afhængig af, hvilket land hesten kommer fra, har man ingen anelse om, hvad den har været igennem når man køber den. Det samme kan selvfølgelig ske i Danmark, men der har jeg en bedre fornemmelse for, hvem jeg handler med, og hvad jeg skal være opmærksom på. Og hvad med dyrlægetjekket? I hjemlandet med en fremmed dyrlæge, eller først når jeg får den hjem til Danmark??? Derudover er der også alle de retslige problemer hvis man af en eller anden grund bliver nødt til at lade handelen gå tilbage. Det er rigeligt kompliceret når man køber hest i Danmark så jeg har ikke lyst til at blive rodet ind i noget internationalt. Nok meget heldigt for mig, at jeg har det fint med de "almindelige" hesteracer, så jeg ikke behøver at tage udenlands. 
jeg har købt min hoppe i England   det var kærlighed ved første øje kast!!! hun blev i England i 1 år før hun kom hjem, jeg ville være færdig med udd. hun er ikke nogen særlig race, et rigtig gadekryds(knn/hann/arb), men det bedste der er sket for mig. En bedre hest kunne jeg ikke få   hun har været i danmark i snart et år....til august. Det var svært at vente så længe og jeg havde 1 uge til at bestemme mig i   skørt... jeg stolede 100% på stutteriet, da de havde solgt heste til usa, finland, danmark...og var meget ærlige omkring pris og forsikring,transport, dyrlæge tjek inden af rejse. Det var hårdt da hun blev hentet i England, vi gik og ventede - jeg havde ikke set hende i 1 år!!!! og vidste ikke helt hvad jeg havde købt  Så da den kæmpe lastbil kom, havde jeg gråd i halsen og mit hjeret bankede, ud kom min lille trætte hest...glemmer det aldrig.  Det var lidt af vores historie.
Har nogen set på månen her til aften. Her i nordjylland er der simpelthen en ring om månen. Det skulle være et fænomen som kaldes Halo-  Har du mulighed for at se på månen i aften, så gør det da lige, for det er et smukt syn. god aften /Betina
kan se, er der desværre overskyet på himlen over Nykøbing F.   (ikke fordi det er usædvanligt   ) men er det ikke typisk når naturen vil vise noget frem man gerne vil se! Hilsen Dorthe
Har lige været på den vanlige aftentur med hunden-normalt har jeg en kraftig lygte med, men den var ikke nødvendig idag. Der var meget smukt i måneskinnet. og ja,også her udenfor Glumsø, var der Halo.
ej det var en skam for dig. Her i nord ser det ud som om, at der er hul i himlen. vældig smukt.
har lige været ude at kigge, og jeg kunne ikke se noget omkring månen. Men mikkel er til astronomi-møde i aars, så han har nok set det. Selv om han er lidt træt af månen, han er jo stjerne kigger og når månen står som den gør i disse dage, kan han ikke se hans elskede stjerner så godt.
Auv ja, har lige kigget ud af mit vindue og op på månen. Og jeg kan også godt se den der "ring" du taler om. Virkelig flot syn må man sige..
.... da op...   Tak for tippet. Fik lige lokket kæresten med ud og kigge - flot! Prøvede at tage billeder af det, men månen er simpelthen ALT for tæt på, så man ikke kan få et billede øv...
Heldigvis skulle jeg ud med skraldespanden! Jeg stod lææænge og undrede mig over fænomenet - men det så sørme flot ud!
se det i Silkeborg, det er mega flot og lidt spændende hva der gør det!
Herinde er der let overskyet, hvilket gør himlen uklar, og månen ser RIGTIG UHYGGELIG ud...
Hvor er du flot i aften her over fyn også, mig og min søn var lige ude og se den flot flot.
Ja så er der brug for de lidt klogere hnér som er i besidelse af et godt husråd til et dumt ridesår, der hele tiden springer op og væsker. Har lige måtte aflyse rideundervisning i morgen, da såret væsker en del.
Hvor er det saaret henne?
på indersiden af knæet. går jo op hele tiden når benet bøjes. Har lovet dattern at forsøge at ride hyppen i et par dage, så såret kan heles, ja det er nemlig dattern og ikke mig der har fådet et ridesår. Måske er der i sadelrummet en bøtte med sårsalve, den kan måske bruges 
Compeed - det er løsningen, har selv brugt det ved ridesår - også de "unævnelige" steder. Og man skal beholde det på, til såret er lægt - d.v.s. man kan skifte med et par dages mellemrum. Det beskytter mod yderligere sårdannelse. Fås på apoteket !!!!! Sys
og red uden sadlen i dages tid, derefter justere sadlen for ellers kommer det desværre igen... 
Nu kender jeg ikke så mange der er vegetar som mig, så tænkte på om der ikke er nogle herinde og hvis ja hvorfor er i det så ? Og har i ikke nogen spændende og lette retter til aftenssmad synes snart jeg er træt af de 1000000 tusinde jeg kan lave .  
Jeg er ikke vegetar, men er utrolig glad for vegetarretter da jeg er meget kritisk overfor det kød jeg spiser. Jeg spiser f.eks. ikke hakket kød, da jeg synes der er for meget andet end RENT kød i det, uanset hvor lav en fedtprocent det købes med. Dog har jeg anvendt tatar til kødretter, da det til nød kan accepteres. Men det kunne jo være at du havde nogle gode opskrifter som JEG skulle prøve?  Jeg laver som regel supper, bagte rodfrugter, urtefrikadeller (der er ikke kød i) mm. Eeeelsker rodfrugter!
I morges da jeg gik ind i køkkenet for at få morgenmad, hørte jeg en lyd inde fra stuen. Gik derind, og så til min forskrækkelse at tv'et var tændt! Jeg er 100% sikker på at jeg slukkede det i går, og fjernbetjeningen lå da også der hvor jeg placerede den i går aftes efter slukning. Jeg blev ganske urolig, idet jeg så pludselig kom i tanke om at døren til udestuen ikke havde været låst i løbet af natten, så jeg listede lige så stille rundt i huset og ledte efter psykopatiske voldsforbrydere som lå på spring for at få fat i mig.  Dog fandt jeg (heldigvis?) ingen personer i huset, men tanken er der da endnu, om mon han/hun liiiige var kravlet ned i kælderen og gemt sig eller andet "sjovt"... Pyha klam tanke, ville ønske vores lille vaps var mere vagthund-præget end hun er, næ, ser hun en person eller bankes der på døren, står hun blot og logrer og glæder sig til at blive klappet. Suk  Hvad siger I, har mit tv ændret sig til at blive selv-tændende, så det fremover kræver at blive slukket på kontakten i væggen hver aften, eller render der en psykopat rundt hjemme hos mig og blot venter på jeg kommer hjem fra arbejde??
Et tv kan sagtens tænde sig selv. Dog har jeg kun opdaget at det er sket lige efter det er blevet slukket, men hvis du er gået ud af stuen med det samme, har du måske ikke opdaget det. Så ikke nødvendigvis nogen psykopat på spil  Men i øvrigt en god ide at slukke på kontakten for at spare strøm.
Ja nu er jeg jo en af dem der tror på SPØGELSER og drille ÅNDER   
... jer med labrador hunde, eller en lign. hund? Vi(kæresten og jeg) vil nemlig gerne ha en hund, men vi vil ikke invistere i sådan en, hvis vi ikke får råd. Har ingen anelse om, hvad sådan en koster i drift, da det er mine forældre der har betalt for min hund, som de ikke vil af med til mig 
jeg har en syge og ansvarsforsikring, på min lille hund, som koster 1300 om året, der ud over så bruger jeg ca. 700 kr på vacc. og dyrlægetjek om året og så tror jeg hun spiser for 150 kr om måneden (1800 om året)... trim koster så 400 pr gang og det er 4 gange om året dvs 1600 og sidst men ikke mindst så får hun nyt legetøj, gnaveben osv for ihvertfald 1500 om året... i alt er det så 6900 om året, dvs ca 575 om måneden... selvom vi har sygeforsikring så må der også påregnes udgifter til dyrlæge da det ikke er alle ting forsikringen dækker, disse udgifter er så ikke medregnet...
Jeg fodre min vovse for ca. 250-300 kr om mdr. Hun får ris, tun og kylling fra netto  Men det kommer jo selvfølgelig an på hvilken slags foder man vælger. Som hvalp vil jeg vælge og give den et foder beregnet til hvalpe, så bliver det nok lidt dyre. Men i kan da prøvet at gå ned i en dyrehandel og undersøge hvad prisen er på hundefoder og hvor meget en lab. skal have, så kan i regne jer frem til det. Du får da lige et billed af mit vidunder  
Lige nu har jeg en lille hund, men den eneste forskel i pris for stor og lille hund er vel mængden af foder. Og netop foder svinger så meget i pris at det er meget svært at sætte tal på alligevel. en større hund kan vel fodres med det billigste for pænt under 100 kr, men jeg vil nok sige ca 2-300 pr. md. for en rimelig kvalitet. Det er ofte meget billige at købe store mængder. Udgifter på årsbasis er: Dyrlæge (vaccination og tjek) 6-700 kr Ansvarsforsikring: 400 sygeforsikring: 1300 - så er du rimeligt dækket ind hvis hunden bliver syg eller kommer til skade. Det er efter min mening forkasteligt ikke at tegne sådan en forsikring, hvis man ikke har adskillige 1000 stående i banken, man kan bruge, hvis uheldet er ude. Alternativet kan være at aflive hunden. pr md: Loppe/flåtkur og tilskudsfoder 1-200 kr Godbidder/kødben legetøj/træningstinging 1-200 kr. Diesel til lufteture: 1-200 kr Vi er medlem af dkk + 2 forskellige hundeklubber for at kunne gå til træning/prøver. Godt 1000 om året + 3-400 for kurserne. Håber at det kan give jer en idé om budgettet. Held og lykke med planerne K.h./Helle
På min collie bruger jeg (jeg har også en pomeranian men du ville høre på de lidt større størrelser): Foder: knap 400 (Olivers Petfood) Forsikring hvert år: 1400 (syge og ansvars) Svømning: 1000 kr for 10 turskort Kiropraktor: ca 200 pr mdr (nogle gange kun hver 2. mdr) Massage: 346 pr mdr Årlig vaccine: 600-700 Kr Træning: 500 (et par gange i året) Nu er min collie også rimelig dyr i drift 
Min lab. blanding har jeg haft i 11 måneder. Hun er lige blevet 13 måneder. Ind til for en måned siden fik hun Royal Canin Labrador hvalpefoder. 419 kr for en sæk. Der var cirka til 1 måned/sæk. 5028 kr./året Så har jeg hende forsikret for 1435 kr./året. Sygeforsikring og ansvar. 80% af dyrlæge regning. Vaccination: 350kr/året. Loppe/flåtmiddel 500-700 kr/året. Halsbånd+snor: 300kr./året ca. Ialt: 7713 kr om året = 642,75 kr/mdr. Puha det syntes jeg faktisk lyder en smule dyrt. Nå men det løber rundt...
jow jow - jeres hunde har da vist rimeligt dyre fornemmelser - mine forældres kostede ansvarsforsikringen som var 300 ca årligt - så fik den rester fra bordet - og hvis der ikke var noget tilovers fik den rugbrøder med leverpostej - og så en årlig dyrelægetjek til en 500 las - det var en blanding af labrador og grønlænder + div mere rundkørsel - den var sgu aldrig syg - jah altså da den løb ud foran saltbilen blev den jo ligesom dødsyg 
Jeg har en rottweilerbla. på 13 mdr og vi fodre med et kvalitetsprodukt, vil ikke reklamere her for et bestemt produkt. en sæk på 15kg til 500 kr spiser en sæk pr måned. foder 6000 årlig vaccine + tjek 500 forsikring 600 træning 900 loppe/flåte 1200 kødben, godbidder, legetøj og træningsting ca 3000 ca 11700 om året eller 975 pr måned puha det skulle jeg vidst aldrig ha regnet sammen, nå men bare den dejlige dreng har det godt  Det lyder dyrt, men langt hen ad vejen bestemmer man jo selv hvor dyrt det bliver. Held og lykke med hunden.
Jeg er åbenbart disponeret for søvnlammelser, for jeg får det ind i mellem.... For dem der ikke ved hvad det er: " " Som sagt sker det ind i mellem for mig, og hold k'ft hvor er det bare ubehageligt... F.eks. i nat skete det, og jeg så op til flere onde, kappeklædte mænd og hørte hviskende stemmer... Selvfølgelig bare hallucinationer, men virkelig ægte, og fantastisk uhyggeligt!  Er der andre end mig?
ja hvordan levede du dit liv da du var ung tenganser(staves forkert) ? ja er stadig meget ung. er kun 16 år , sys det selv det var en hård tid ,? jeg syens selv jeg er kommet genmen den hårde tid , jeg levede til og starte med for hestene , så kom drnegene ind . og man valgte den forkerte type fyr , og man kom ud i en masse "@!#$" man aner ikke hvad man selv gik og lavede til sidst , stoffer , druk vold ,opholdsted . alt sådan noget kom jeg ind i pga kedsomhed forkert omgangskreds , nu lever jeg et liv , med en masse hestene om mig hver dag , abjeder , rider , går i byen engang imellem . men uden en 9 klasse eksame , fordi jeg valgte den forkerte levestil  hvordan var jeres år fra 13-16 16-18 ? jeg er stolt over jeg er kommet ud af alt det jeg har været inde i , og så glad for min hest stadig er der (:
Og uddannelse fra jeg var 16 , 3 dage inden jeg blev 17, begyndte jeg.
Jeg er 15 år, bliver 16 i år, og jeg er super stolt og glad for mit liv! Jeg har to heste, hvor den ene står hos min moster, og hende ser jeg 1 gang om ugen, og min ridehst, står 2 km. fra mig selv, og ham bruger jeg størstedelen af min tid på. Jeg går selvf. i skole, og passer mine ting. Udover det, går jeg til fester, men uden at det bliver alt for vildt og sindssygt. Jeg kan snakke med mine forældre om alt, hvad det nu indebærer, og de lytter altid til mig. Jeg har valgt at "skrotte" kærester, da jeg ikke syntes jeg har den tid, som en kæreste nu forlanger. Skal jeg nu have en kæreste, skal det være en der bor super tæt på mig, som jeg kan være sammen med i hverdagen, så ikke mine weekender går kun på at kysse mysse med kæresten, og intet andet. Helst skal det være en hestedreng faktisk, som forstår og kender til heste   Han må gerne være ældre end mig, da jeg hader de små barnelige drenge på min egen alder, som budre være 12 år. Okay nu bliver det snart en annonce det her  Så jeg syntes det er en fantastisk tid, hvor man har tid til at se livet på en anden måde en når man bliver ældre 
Wow - det er længe siden, jeg var der. Havde da et par "vilde år" fra 16 til 18, men uden de alvorlige stoffer og andet @!#$. Men det er mange år siden, selv om der også dengang var meget "af det forkerte". Det er hårdt at være teen-ager. Men fik gennemført min studentereksamen og kom videre i min uddannelse, da jeg var 20 år. Det var både en hård og sjov tid. Det er jo nok som gennemsnittet har gjort det. Sys
Er 16 år . Mit liv fra 13-15 år har været noget @!#$, jeg haved minus venner eller nogle omgangskreds. Nu hvor jeg er 16 år går det lidt bedre.
Ja selv om alle siger at jeg er yng så føler jeg mig sq gammel.. efter 9 klasse tog jeg 10'ende på en fællesskole for KUN 10 klasser i vores kommune (ikast) Det var virkelig et fedt år jeg var på det tidspunkt 16-17 år   Jeg kan kun råde alle andre til at nyde den periode med fester, drenge/piger mv. Ja don't doo anything stupid!!! Men nyd det og fest for fanden igennem så længe det er sjovt at ligge bræk næste dag med mcd... hmm ja det er jo nok på dette punkt jeg føler mig gammel - tænker sq alt for fornuftigt om aftenen så slår mig sq ikk helt løs længre, vil gerne være frisk bare en smule søndag.. Eckert ♥Sasha♥ : Det lyder rigtig godt du er kommet på rette vej igen, nyd nu dine unge år endnu - man kan sagtens have det sjovt og finde nogen dejlige fyre uden stoffer mv... Men det ved du vel kun alt for godt!!!
ja jeg er jo 38 nu - da jeg var i jeres alder fantes der nærmest kun hash og kokain, heroin af kendte stoffer - alle vidste at de stærke sager var noget @!#$ - så der var kun minimal gruppepres på hashen - prøvede det da også et par gange at ryge hash - men fik det afsindigt dårligt de gange - så det var jo ikke aktuelt for mig heldigvis - skolen var ikke lige noget for mig - meget umoden i den alder- så kom ud af den med en dårlig 9 klasses eksamen (men der har jeg så de senere år haft mulighed for at tage revance - hvilket du jo også kan - nu på ungdomsskole eller senere (når du bliver 18 og derover) på vuc) efter 9 klasse tog jeg et år på efg jordbrug og lige derefter gik jeg i lære som anlægsgartner. jeg er så også opvokset i en kernefamilie - hvilket i langt fra alle gør idag - ja godt nok var/er min far alkoholiker, men ind til jeg var en 12-13 år var han en ok far - det var han da også sådan siden - men hans druk blev mere tydelig i min hverdag. jeg har det stadigt sådan at jeg hader alkoholikere - ved godt at det siges at de ikke selv kan gøre for det - men jeg vil så undskylde mig med, at jeg ikke kan gøre for at jeg har fået den holdning. men jeg er af den overbevisning at i min tid som ung var det meget nemmere at være ung end det er idag - det er helt andre krav der stilles til de unge i dagens danmark - her tænker jeg ikke kun på forældrenes krav - men også omverdenes - jeg ville ikke bytte tidsperioden jeg havde som teenager ud med den I har idag. vi havde ikke det samme udbud af goder som I har idag - men absolut heller ikke det samme udbud af dårlige ting. nej bytte ville jeg ikke
jeg havde heste på hjernen fra jeg var ca. 4år, og det er så ikke gået over endnu... da jeg blev 16 begyndte jeg på uddannelse som kopatte-trækker-assistent, og med arbejdstid fra 05:30 - 18:00 med 3-5timers pause midt på dagen havde jeg kun tid til venner og kæreste i friweekenderne mens hestene stod på arbejdet så dem brugte jeg pauserne på. eneste @!#$ jeg har lavet er faktisk at have modificeringsplaner med alt fra knallerter til 400hk traktorer. -og være til alt det traktortræk og fest jeg ku finde...
Ved du hvad 'søde' fristes jeg til at skrive   , uden at jeg kender dig overhovedet ... Du kan sagtens nå det endnu   . Det handler nok bare om, at du gør dig klart, hvad du vil. Uddannelse kan sagtens ske efter man er fyldt 16, du skal bare ville det. Flot, du er kommet ud af alt mulig '@!#$', nu skal du så bare videre, forstå mig ret, men det er så let at hænge fast i, at det hele var noget '@!#$'. Set med mine 'øjne' var alt ikke dårligt, du har lært af det, og også taget ved lære, det er det vi 'vokser' af ... keep going  Hvis du endelig vil vide det, var jeg ung mor - 16 år - så kan du snakke om '@!#$'   men ikke desto mindre, fik jeg gennemført både min 10'ende klasse, HF og en designuddannelse på Tekocenter Herning ... Idag arbejder jeg som pædagog på en skole for adfærdsvanskelige børn. Derudover har jeg en dejlig datter på 20   , så jeg er helt sikker på, at det vil lykkes for dig, også   ... Pøj pøj ...
det fik jeg også indimellem da jeg red, jeg brugte klorhexidinpulver og dryssede på. Der virker dog bedst hvis der ikke sider noget udenpå,altså stramme bukser. jeg puttede det på om aftenen da, jeg alligevel altid går rundt i shots efter aften badet. ellers om natten. Jeg synes at de går ret hurtigt væk på denne måde
en tube med blue horse alovera salve blev fundet frem , den må så bruges indtil jeg kommer på apoteket og får hentet plaster.
Ligesom til små røde børnenumser, som også er hudløse bruger du Inotyol  Det virker!!
denne tråd fik mig til at mindes "de gode gamle dage".. ELLER den gang hvor navie undertegnet indgik et væddemål med min daværende ridelærer.. de havde denne hest som var ENORMT spids rygget, INGEN kunne ride uden sadel i mere end 15 min og da slet ikke til undervisning... MEN men men en time kunne jeg da godt klare NO PROBLEMOS, halv dressur, halv spring....ÅH hvis jeg dog bare havde holdt min  jeg klaret det... men det gjord min stakkels numse ikk   . ridesår... jo tak.. på begge balder... lige der hvor de mødes.. ja det tog langtid at hele, måtte blive hjemme fra skole i to dage og måtte skifte undertøj 2.gange dagligt!!  masser af vaseline og et natbind i trussen..eller numsen!! rigtig gættet, nej jeg gjord det ikke igen, det behøvede jeg heller ikke, ingen fik sårene afvide på rideskolen og jeg var "blevet en legente", selv overfor min ridelærer.. 
bør indgå i enhver rytters staldapotek. Punkt 1: Såret heler hurtigere Punkt 2: Plasteret er ligesom et tyk hinde (ekstra hud), så man kan ride alligevel Jeg har været meget plaget af gnavsår i trussekanten og af og til på knæene, hvis jeg har redet en fremmed hest i en anden sadel (eller med nogle ridebukser, hvor syningen sidder uhensigtsmæssigt), og Compeed er altså eminent!
Jeg er lacto ovo vegetar (dvs. jeg spiser æg og mælk), jeg har været vegetar i 3 år nu, og jeg er sååå glad for min beslutning om at kvitte kød  Jeg har primært taget valget af etiske grunde, hvilket rigtig mange ikke kan forstå - men jeg ser dyr som et individ og jeg har aldrig haft lyst til at sætte tænderne i f.eks hestekød fordi jeg altid har set heste som kæledyr, herefter er jeg blevet bekendt med den skæbne mange dyr får når de kommer ud på de danske (og udenlandske) veje for at blive slagtet, jeg har hørt grise skrige af angst inden de skulle slagtes (min kæreste arbejdede på et slagteri da jeg tog valget, og det var ikke småting han kunne fortælle), så jeg valgte helt at kvitte kød, jeg kunne ikke leve med at jeg var med til at dræbe dyr og give dem en frygtelig skæbne ved at støtte kødindustrien.. Jeg bærer ej heller skind/læder/pels eller bruger produkter der er testet på dyr og jeg spiser heller ikke produkter med husblas/gelatine i..
Jeg er egentlig ikke vegetar, men er begyndt på en livsstil, hvor man ikke må blande kulhydrat og protein i samme måltid, så nogle dage er jeg alligevel  Jeg er glad for:
Er næsten vegetar, spiser dog fisk og fugle.. har ikke spist andet i 5½ år og er vældig glad for min beslutning  valgte ikke at spise pattedyr, da jeg en dag stod ved et fodgængerfelt hvor der holdte en lastbil med grise ved siden af, lige på vej til slagteriet... Kunne ikke holde deres skrig ud, så det er af etiske grunde at jeg ikke vil spise pattedyr.. ELSKER vegetar mad, og er også vild med rodfrugter! Ynglings spisen er forskellige rodfrugter i ovn med karry! MUMS!
Altså man kan da ikke være "næsten" vegetar   Enten   man kød, og er dermed ikke vegetar, eller også spiser man   kød! Det er da simpelt. At kalde sig "næsten vegetar" kan da kun være for at forsvare sin holdning overfor sig selv... Til tråd starteren, hvis du kan en million vegetar opskrifter, så bliver det nok svært for folk at komme i tanke om nogle du ikke allerede kender   Jeg er ikke vegetar, men elsker at lave grøntsagssuppe og stir-fried rodfrugter.
hehe, nok heller ikke ligefrem 1 million, meeeen mange. Nogen der kender nogle gode opskrifter på rodfrugter, elsker dem også men synes jeg har spist det så meget, men hvis nogen nu lige havde en ny spændende ingrediens  Jeg drikker også mælk og spiser mælkeprodukter , økologiske . .  
Jeg har det på samme måde som "  Jeg er også lacto ovo vegetar (hvilket vil sige jeg spiser æg og drikker mælk). Jeg er også super glad for den beslutning jeg har taget. Jeg er lige som "  også blevet vegatar af etiske grunde. Er faktisk helt enig med   så vil ikke begynde at skrive alt det som hun har skrevet (noget ligende) Men synes det er utroligt at der er nogle med samme mining/holdning har altid været vant til folk der ikke forstå hvorfor man er vegetar   .  du spørger jo om der er nogle der har nogle gode vegetariske opskrifter/retter (har skam mange).Men jeg ved ikke om du ved der findes vegatarisk "fars" som er lavet af sojabønner og andre vegatariske ting. man kan også få vegatarisk postej faktiske kan du får rigtig mange vegetariske produkter så hvis man ik har så meget tid til at skrælle gulerødder osv så er det en perfekt løsning(synes jeg).Men det kan selvfølgelig være du allerede ved det??????? håber det kunnne hjælpe 
Jeg er også vegeter:) Har været det siden 1999 og er rigtig glad for mit valg. Savner slet ikke at spise kød. Synes jeg får en god næringsrig og spændende kost uden:)
Vores TV tænder og slukker, som vinden blæser  Teknologien er efterhånden så avanceret og apperaterne så følsomme, at det ikke er for hvide mennesker, at finde rundt i. Hvis det er et ældre tv, kan de være en sleep-timer, der er blevet aktiveret ved en fejl. Det kan så også være en sindsyg voldspsykopat, på flugt fra politiet, som ikke ville gå glip af "sommer" ??? 
Altså her i huset ville jeg bare have skældt en af kattene ud for at gå på bordet.... Min store hund har sågar ringet til dyrlægen en gang fordi han plantede sin store fod ovenpå genkaldsknappen. Pludselig hørte jeg stemmer og telefonen lå og blinkede... Piiinligt. :Pia
Det har aldrig gjort sådan før, og det er ikke specielt gammelt men heller ikke helt nyt.. 2 år tror jeg. Hvilket måske da endda er gammelt for et tv i vores dage  Håber og tror (for det meste) blot det er noget med tv'et som har gjort at det sådan har tændt af sig selv, men lige da jeg opdagede det, blev jeg godt nok bange. Nu smågriner jeg lidt af mig selv, når jeg forestiller mig hvordan det har set ud da jeg listede rundt i huset og jagtede denne "voldsforbryder". Det burde være filmet 
HAHAHAHA, ja gid jeg kunne skyde skylden på dyrene. Men Misser får aldrig adgang inden døre, og Daisy er kun i stuen når jeg er der. Hun er ikke 100% renlig endnu, og jeg risikerer ikke tis og andre efterladenskaber i stuen hvis det kan undgås. Hvis nu det er en psokopat eller anden form for tosse som er derhjemme, håber jeg da vedkommende har gjort sig lidt nyttig derhjemme med en støvsuger, støveklud og luftetur med hunden, i stedet for at stene foran det tv hele dagen!
være noget så simpelt som en strømafbrydelse i nat.... Hvis vores strøm bliver afbrudt, så tænder fjernsynet, når der kommer strøm til igen....
mit gamle tv tændte også af sig selv en nat, jeg vågnede med et sæt!!! lå lidt og overvejede hvad der skete, og rejste mig for at slukke tvèt igen .. MEN det kunne ikke slukkes .. jeg måtte afbryde på stik kontakten   Dagen efter tændte jeg for skidtet, og zappede lidt rundt, da min far kom op og bad mig slukke øjeblikkeligt - der lugtede af brændt elektronik sagde han.. skal lige siges at fjernsynet var slukket på selve tvét og ikke bare på fjernbetjeningen .. det var også kun lige over 2 år .. Så hold lige øje med at det ikke pludselig lugter brændt ... Louise.
Strømafbrydelse har der ikke været, for min clockradio stod ikke og blinkede. Håber da ikke det er ved at brænde sammen, men tak for tippet, må holde øje med det fremover og have ekstra gang i snusekanalen for at tjekke om der er fare på færde. Men letter da at høre at flere har prøvet at deres tv pludselig har tændt af sig selv, det gør mig mere rolig, og frygten for at der sidder en psykopat hjemme og venter på mig, bliver mindre og mindre for hvert indlæg. Så kom nu alle mand, lad mig høre solskinshistorier om tv'er der tænder af sig selv..... Ihh altså dumme tv, det har sikkert kørt det meste af natten og tappet strøm på det!
Ja, engang vi var på ferie, havde vi en veninde til at passevores stuefugle. Da vi så kom hjem fra ferie, var vores fjernsyn tændt. Vi spurgte så veninden, om hun havde set fjernsyn, for så havde hun glemt at slukke, men det havde hun ikke...  Så hvis man går ud fra, at hun talte sandt, ja så havde vores fjernsyn også tændt sig selv.
af sig selv, men havde en gang et der ofte skiftede kanal selv. Temmelig træls. Tror ikke du behøver frygte for kvindemordere. Måske det er en venligsindet tosse på flugt fra politiet, der sidder klar med kage til dig? Ej jeg kender det alt for godt. Var alene en del dage for et par uger siden hvor jeg en nat vågnede med et sæt, fordi en dør smækkede i. En af de døre, jeg ved, at jeg lukker inden jeg går i seng. Hold kæft hvor var jeg ved at tisse i sengen af skræk. Da jeg faktisk vitterlig skulle tisse, var der ingen vej udenom, så jeg måtte liste mig nøgen rundt i lejligheden og tjekke for det uhyre, jeg var sikker på, var der. Bagefter blev jeg en tand mere rationel og lidt forundret over, hvad jeg egentlig ville have gjort. Skræmt øksemorderen med min nøgenhed måske? Ikke særlig velovervejet. Den farlige påståede morder var badeværelsesvinduet, der var blæst op og derfor var døren smækket i. Tsk 
Ja kage ville ikke være dårligt. Haps haps, lad os få mere af det - hihi. Dog tvivler jeg på, at hvis der rent faktisk var nogen, at de ville gå igang med det helt store bageprojekt i køkkenet... Pyh kan godt forstå du var nervøs da døren smækkede i, sådan noget hader jeg også. Heldigvis fandt du forklaringen da du så at vinduet stod åbent! Man bliver nok lidt mere oppe på dupperne hvad sådanne ting angår, når man er alene i det daglige...
man nok. Og nok lidt mere kylling end ellers, når man er vant til, at der er en mand, der kan træde til. Jeg undlod vist liiige at fortælle, at jeg ringede panisk til min kæreste, da det skete kl 5.20 om morgenen. Hvordan han skulle kunne hjælpe mig i Aalborg, når han selv var på Falster, ved jeg ikke. Da han ikke tog den, prøvede jeg min søster, der bor i USA, og derfor burde være vågen. Fnis!
.. spurgt en klog mand (min kæreste  ) om hvad der gør, at det tænder af sig selv og fik dette svar:
Jeg havde et cd-rom drev som åbnede sig selv en dag. Og det blev ved, uanset hvor mange gange jeg skubbede det ind. Til sidst sagde jeg højt "Kan du så holde op!" - og så blev det sgu inde!! Dog havde jeg efterfølgende også nogen windowsproblemer som forsvandt, da jeg fysisk koblede drevet fra, så det har nok været en teknisk fejl. Men lidt underholdende var det dog. :Pia
.. på mere mellem himmel og jord. Men også på drillende husdyr!  Min hund kom ( desværre ) til at sende en ( meget forkert! ) sms til en af mine drenge venner. Beskeden var ifølget "Hej smukke" og "Jeg elsker også dig <3!" jeg havde ikke slettet den så mobilen lå fremme med åbnet besked. To tryk på den midterste knap ( Hvilket den gjorde   ) og SEND til min drengeven.....  ARGH! Det var pinligt næste dag!  Men som de andre siger. Elektronikken er så spøjs idag. Har også prøvet min radio tændte flere gange i løbet af dagen, uden at jeg var i nærheden! Og dyrene kunne IKKE nå den. Hmm? Spøjst?
Signus: HAHAHAHAHA, ja dét at ringe til folk - som man egentlig godt ved ikke kan hjælpe, kender jeg alt for godt. I morges gjorde jeg det ikke, men ved tidligere episode af noget skummelt mens jeg gik tur med hunden, ringede jeg også til min kæreste, på trods af han intet kunne stille op derfra hvor han var. Det føles dog mere sikkert når man ved at andre er bevidst om man er bange/usikker... BettinaL: Sikke du dog kan rose din kæreste - dejligt! Og da rart nok at få en teknisk forklaring på problemet. Det der undrer mig, er bare at jeg slukkede tv'et omkring kl 19, og klokken var kun ca. 6 i morges da jeg opdagede det var tændt. Så ingen solstråler eller lign har haft adgang, og lyset var slukket. Det eneste lys der kan have kommet derind, er lyset fra de få biler som kører forbi ude på vejen. Men mon også lys fra billygter kan have sådan en effekt? Lyder tvivlsomt synes jeg... Det er og forbliver nok et uopklaret mysterie, men én ting er sikker: Er det tændt når jeg kommer hjem, får jeg noia på!!
I mit tilfælde var det også efter en strømafbrydelse, at tv'et pludselig tændte af sig selv. Jeg var syg, og lå på sofaen og sov - jeg havde bare slukket på fjernbetjeningen (ellers slukker jeg altid på selve tv'et for at spare på strømmen), og pludselig vågnede jeg ved, at det tændte sig selv! Jeg blev også NOGET forvirret, i min lettere feber-omtågede tilstand...  Jeg kunne dog se på uret på videoen, at en strømafbrydelse måtte være skurken, for det stod og blinkede. Et strømudfald kan godt være så kortvarigt, at det ikke når at påvirke f.eks. en clockradio. Men al den "finmekanik", der er i f.eks. et nyere tv er så følsomt, at det ikke skulle overraske mig, at bare et "hul i strømmen" kan få det til at tænde af sig selv. Endnu en god grund til altid at slukke på selve apparatet, i stedet for kun med "zapperen".  Hilsen Annelise
Det har jeg også prøvet og det sker stadig ind imellem...troede faktisk bare at det var mig, der var mærkelig. Adr...følelsen af at være vågen, men ikke kunne røre sig eller gøre noget...  Vidste ikke at man faktisk kaldte det noget.
Ja, det har jeg oplevet en del, dog har det gennem årene været aftagende. Specielt ubehageligt var det, når der stod nogen bag mig og jeg ikke kunne vende mig og se. Jeg har sågar oplevet at der blev hevet i min dyne bagfra! Da lå jeg på ryggen resten af natten og sov ikke ret meget... Ens hjerne kan nogen sære ting. :Pia
Er det ikke bare det man kalder et mareridt? 
Nej, ikke helt. Man opfatter nemlig sig selv som vågen under processen, kan se rummet omkring sig men ikke vågne 100% selvom man kæmper for det, ej heller bevæge sig. Man er ikke andre steder som i en drøm, man ligger fastlåst til sengen, hunden ligger måske ved siden af, som den gør i virkeligheden osv. Forskellen skal nok opleves. Det er i så fald en bevidst drøm, hvor man er helt klar over hvad der foregår. I en normal drøm ved man jo ikke at man drømmer, før man vågner så at sige. Når jeg drømmer har det i hvert fald ikke ret meget med mit virkelige liv at gøre. Men jo, det hele er jo en "hallucination". :Pia
Har jeg oz prøvet - troede bar det var mig der var mærkelig.. Men ulækkert, det er det..
Ad - ja det har jeg prøvet et par gange. Jeg drømmer at jeg er vågen og at der er nogen som vil mig ondt , og jeg kæmper for at komme til mig selv for at gøre noget. Det er en virkelig klam fornemmelse - virkelig klam 
Ja det har jeg også prøvet en del gange , det er dog aftaget en del med alderen , troede faktisk også at det bare var mig der var underlig
Hold op, det lyder da virkelig ubehagelig. Og jeg som "bare" troede det var et mareridt! Jeg har aldrig før oplevet det, heldigvis.
prøvet det. Andre som har prøvet at skulle sove, men så bare føle at hele rummet kører rundt, når man lukker øjene? Prøver jeg engang imellem, det er så klamt.. Lidt som når man er fuld   Og kan så stadig føle mig "fuld", når jeg sover.. Drømmer at at det hele snorer, og jeg ikke rigtig kan stå på mine ben og gå :-s
på samme måde... jeg vågner tit og kan ikke bevæge mig, det er som om min bevidsthed er vågen, men jeg kan ikke sende signaler til min krop endnu.. jeg har aldrig haft uhyggelige oplevelser med det, altså troet der stod nogen eller noget, men følelsen i sig selv af ikke at kunne røre sig er vildt ubehagelig og uhyggelig..Jeg plejer så at efter lidt tid kunne sige mmmmm, for i starten kan jeg heller ikke tale.. og så vækker min kæreste mig rigtigt.. mega-klamt, men jeg er ikke i tvivl om at jeg er vågen når det sker..
Ja, det er nemlig lige nøjagtig som om man sender signaler til sine muskler om at reagere, men de kommer ikke frem, selvom man koncentrerer sig specifikt om at kommandere med en legemsdel. :Pia
Godt at høre det ikke kun er mig...  Ubehageligt scenarie: Først kunne jeg høre hviskende stemmer omkring mig og en eller anden ringende lyd, og jeg oplevede en stemning af kraftig rædsel... Så kiggede jeg ud gennem tagvinduet og så to kappeklædte skikkelser sidde på taget og kigge ondt ned på mig gennem vinduet, bvadr det var bare så KLAMT   
ubehageligt, jeg vågner rigtig ofte og føler jeg falder ned i et hul, ved ikke om i kender det.. Det er heller ikke det fedeste, jeg finder det i hvert fald meget ubehageligt og der føles det også som om jeg ikke er alene i rummet, men jeg kan godt bevæge mig og sige noget..
Ja det lyder som jeg nærmest oplever den følelse dagligt. Jeg vågner MEGET tit ved at jeg ligesom "falder" ned gennem et hul - nogle gange mens jeg faktisk føler jeg er ved at dø (jeg har haft nogle ret ubehagelige drømme af og til). Det er virkelig ubehageligt - og jeg kan stadigvæk huske det meget tydeligt i ret lang tid efter. PUHA. Vidste faktisk ikke, at der var et navn for den slags. Men godt man ikke er den eneste med den følelse. Jeg er bare så ekstremt dårlig til at beskrive præcis, hvad der sker, men jeg kan da genkende følelsen (har noget med en psykisk lidelse jeg har at gøre).
Er der nogen der ved hvad det kommer af ? Jeg oplever det nemlig kun et bestemt sted.....
Deciderede søvnlammelser har jeg kun delvist prøvet, ved at jeg har drømt noget skummelt og så prøvet at vågne, og når jeg så endelig har fået øjnene op, så bliver drømmen ligesom hængende i baghovedet, så jeg ikke er helt sikker på om jeg er vågen eller jeg stadig drømmer. Vi har en gammel gyllekælder, hvor møget fra køerne i gamle dage landede i, den er nu bare en en sort grav med tremmer over nu. Jeg drømte at der var noget dernede, noget der grinede og skreg, og så prøvede jeg at vågne, men kunne ikke. Da jeg endelig kom til mig selv opdagede jeg vækkeuret der ringede at jeg skulle op og fodre. Jeg begiver mig over i den mørke stald, men drømmen blev hængende i baghovedet, så virkelig som var det virkeligt, og jeg kunne slet ikke styre min skræk da jeg gik forbi gyllekælderen, selvom jeg havde tændt en del lys. Flere gange har jeg også oplevet at vågne af min egen skræk i et mareridt, men hvor jeg ikke rigtig kan blive vågen, min krop vil blive ved med at sove og vil ikke røre sig, men mit hoved vil VÆK fra drømmen. Jeg ved ikke om det har noget med søvnlammelser af gøre, men ulækkert, det er det.....
Det har ikke noget at gøre med stedet, for jeg har oplevet det alle de steder jeg har boet. Dog har jeg ikke i rigtig mange år følt truende "væsner" eller lyde, jeg ligger blot og kæmper for at komme op og vågne, sådan en åh nej ikke igen følelse, jeg har ikke tid til det her, jeg vil op! Jeg ligger næsten altid på ryggen når det sker sjovt nok. Men det må jo være styringen et eller andet sted i hjernen som kokser og giver denne specielle oplevelse i øjeblikket inden man vågner. At man vågner et øjeblik for tidligt i forhold til at nervesystemet er blevet stillet om til vågen så man har muskelkontrol. Jeg ved ikke hvad det hedder på fagsprog. Tror ikke det er noget overnaturligt med dæmoner og den slags. Måske noget hormonelt? Dog har jeg et lille projekt som ikke er lykkedes endnu, og nu sker det ret sjældent, så jeg får ikke øvet mig.   Jeg forsøger om jeg kan komme ud af min krop - når den nu ikke vil med! Sådan bare for at se om man kan. Det lykkes mig aldrig at komme længere end til fodenden af sengen, så slam! ligger jeg der igen. Det kan der - tilsyneladende - gå ret lang tid med. :Pia
Nej men tænker mere på jeg får det altid et bestemt sted og i en bestemt situation så mere om det var noget i ens hjerne / underbevidsthed - whatever der udløste det ?
Hej! Jeg ville gerne henvende mig til sergenter, officere, konstabler mm. herinde. Da jeg selv brænder for en uddannelse/karriere indenfor hæren/flyvevåbnet. Mht udsendelse. Når jeg hører dette ord tænker jeg straks irak, afghanistan.. Krig, bilbomber osv. Og Har læst og læst på nettet og fundet frem til a man skal udsendes hvis man vil noget som helst andet end basis?? Ville blive glad hvis nogen der har prøvet det, som er igang eller helt ny ville skrive til mig privat så jeg evt kunne få stillet nogle spørgsmål til nogen der "har været der" og "prøvet det" så jeg kan blive afklaret med hvad jeg bør og vil.. Håber på svar Mvh Mia
..... at den der maksimale udsendelsesfrekvens slet ikke holder f.eks. for teknikere i Flyvevåbnet ?? Jeg har det alligevel fint med, at min mand har taget orlov fra sit job og tager til Grønland hver anden måned for at arbejde  Mvh. Lisbeth
... nok begrænset hvad jeg kan bidrage med, for selvom jeg har uniformen liggende på loftet (jeg er konstabel af reserven i Flyvevåbnet og oprindeligt uddannet i Hæren), så har jeg aldrig været udsendt, og bliver det næppe heller. Men hvis du er bekymret for sikkerheden, kan du jo beskytte dig selv lidt ved at uddanne dig inden for støttetropperne, så du ikke er desideret kampsoldat.
..... eller f.eks. blive flymekaniker, så skal man "kun" være lukket inde på f.eks. Basra Airport og smide sig på maven hver gang, der bliver skudt ind over hegnet, fordi banditterne vil ramme de udsendte. Men selvfølgelig ikke så slemt, som at køre patrulje og risikere vejsidebomber. Mvh. Lisbeth
Hej Jeg har ingen tilknytning what so ever til militæret. Men det undrer mig tit når jeg læser og hører om soldater der "ikke vil sendes i krig". Som 99E skriver er det vel lige som pointen at man er ansat til i yderste konsekvens at slå andre mennesker ihjel. Jeg ved så godt at der er mange service funktioner, hvor arbejdets art ikke direkte er kamp relateret, men skal supportere resten af gruppen. Hvis det engang igen skulle komme så vidt at Danmarks grænser skal forsvares, stikker selv samme personer så også hovedet i busken?
..jeg er for 3 kvarter siden "revet" ud af drømmeland af Susanne: Amadeus har ondt i maven   ! Så nu er jeg klar til at køre en tur til Flintinge for at passe på min lille hest. Jeg trøster mig med at det er på den tid af dagen, hvor jeg (hvis det skulle blive nødvendigt) kan få fat i min egen dyrlæge. Håber at I andre herinde får en bedre start på dagen... Hilsen Dorthe
håber din hest har det bedre. Jeg tager dog hatten af for dit overskud at du har tid til at skrive det her på nettet,inden du kører du til hesten. Jeg havde nok været i panik...... Karina
havde jeg også stået der nu..TRO MIG!! Men jeg har desværre ikke bil og bussen kører først efter kl 9, så jeg venter på at min kollega kommer inden længe, så jeg kan låne hendes bil. Og heldigvis er Susanne er der jo. Hilsen Dorthe
Det skal jeg ikke kunne sige Caroline - der har for mit vedkommende ikke været nogen sammenhæng. Det eneste jeg kan sige er, at det aldrig er sket mens andre har sovet i rummet/huset. Det hænger heller ikke sammen med en speciel drøm eller tidspunkt på døgnet. :Pia
Mit kommer nemlig også hvis kæresten er stået op tidligere end jeg og er taget afsted.....
Det har jeg lidt meget af i mine yngre dage, jeg har haft flere forskellige oplevelser, når jeg var i den tilstand...jeg har det faktisk aldrig mere, men jeg har også lært mig selv at kontrolere det Mvh Sandie
Hvordan kontrollerer du det Sandie? :Pia
det har jeg i perioder haft det en del - det siges at det hjælper (færre tilfælde)hvis man ikke sover på ryggen (jeg kan så desværre ikke ret godt sove på maven)- rimeligt ubehageligt mens det står på - men absolut et sjovt (spændene) fænomen bagefter man er vågnet helt op   . man tænker jo i starten at man er gal - men jeg søgte på nettet i en af perioderne og fandt at det var helt normalt. - det er faktisk længe siden jeg har haft det sidst - det har jeg jo så ikke tænkt over før jeg så denne tråd. he he. de mener at det er en af årsagerne til at folk observere rumvæsener - jeg har nu ikke oplevet så mærkelige væsener.
Det er egentligt meget simpelt, for når jeg har haft det, har jeg altid inden jeg er faldet i søvn eller hva man nu kalder det, så har jeg altid fået den summe lyd for ørene, så jeg ved altid hvornår det kommer, så jeg tænder simpelthen for mit tv, og falder i søvn til den, det plejer at virke, en sjælden gang sker det at det ikke virker, så tænder jeg lys også og i værste fald står jeg op en halv times tid, eller læser lidt en bog, så får jeg det aldrig. Og skulle det ske at jeg får det, så har jeg erfaret at jo mere jeg kæmper for at komme ud af det,jo være/længere tid blir det, så slem om jeg er vildt angst når jeg har det, så slapper jeg så meget af i hele min krop, som overhovedt muligt, så plejer det at gå over, og så sover jeg med tv tændt. Sådan virker det for mig, og jeg har ikke haft det i over 7 år nu, får stadigvæk engang i mellem, hvor der er optræk til det, men det er efterhånden meget sjældent. Mvh Sandie
Uha ja, det prøvede jeg engang, hvor jeg boede alene. Jeg lå på maven, og pludselig virkede det som om, at der var en i rummet. Personen gik hen og lagde sig ovenpå mig   Jeg så ikke noget, kunne bare fornemme det. Men der var ingen vægt. Altså, personen vejede ingenting. Der var ingen lyde eller noget. Bare den der fornemmelse af, at jeg ikke var alene. Jeg var bare stensikker på, at der var en, der havde lagt sig ovenpå mig. Så jeg lå stiv af skræk, og rørte mig ikke, før jeg vågnede om morgenen. Føj, jeg husker det som var det i går, og i virkeligheden er det vist omkring 7 år siden.
Jeg har også oplevet det mange gange, men mit opstår kun, hvis jeg sover om dagen, altså en middagslur. Det sker ikke, hvis jeg kun sover ½ times tid, men kommer jeg ud over den tid kan jeg opleve det. Har tænkt på om det har noget at gøre med, hvornår man kommer ned i den dybere søvn. Det er også kun, hvis jeg er alene hjemme. Jeg har følelsen af godt at vide, at jeg drømmer, men uden at være i stand til at vågne. Det er temmeligt ubehageligt, da mit også er forbundet med følelsen af, at der er andre i rummet. Og jeg ved, at hvis jeg bare vågner, holder det op. Men kan jeg ikke...   Det er famne uhyggeligt du! Jeg blev, som flere af Jer andre, helt forbavset over at læse, at andre oplever det, og ikke mindst ovet at det hedder noget. Hvor har du hørt begrebet "søvnlammelser" henne? Marianne
Jeg kender en som også lider af det, og hun fortalte mig om det. Så googlede jeg selv videre.
Tak. Det vil jeg da prøve.... Marianne
jeg har døjet rigtig meget med det - det kommer om morgnen hvis jeg har været vågen og evt har været på toilet eller kommer det ike. Jeg ved så udemærket at jeg er vågen høre ikke stemmer eller oplever det sammen med en drøm. jeg har bare ikke mulighed for at bevæge mig, og det kan forkomme flere gange lige i træk. Det har været så slemt til sidst at jeg har været ved lægen for at høre og fik taget prøver mv (for det havde hun aldrig hørt om før hmm) nå men hun mener så at det kan skyldes stress eller noget andet psykisk... og tror hun har ret, det forkommer nemlig mest i perioder hvor der sker en masse og hvor jeg er presset. Jeg er ved at lære at leve med det, i starten skræmte det mig rigtig meget, nu slapper jeg af når jeg får det (før spændte jeg i aller muskler i et forsøg på at "komme fri") nu slapper jeg af et stykke tid og derefter koncentrerer mig om at komme til mig selv Men ja det er rigtig ubehageligt Heidi: Jeg har også ind i mellem det der med at det hele snore rundt som om man er fuld - det er virkelig underligt, men plejer bare at grine lidt af det 
Ja, det lider jeg også af, tit! Jeg har mareridt hver nat og har haft det i snart 1 år, der har været et par undtagelser, måske max 10 gode drømme på et år. Jeg har også søvnparalyse tit, kan slet ikke beskrive overfor folk hvor klamt det er. Derudover vågner jeg tit om natten og mine fødder eller hænder er "døde", de er faktisk lamme, skal ryste liv i dem i 5 min. Og nej de sover ikke bare, det er også meget ubehageligt.
Jeg har også oplevet det meget, og det er utroligt ulækkert... Jeg oplever det mest, hvis jeg har det meget dårligt psykisk, er inde i en stresset periode eller lignende...!! Jeg har en bog hvori der står: Man kan evt. kigge på  . Men er ikke klar over om den stadig virker. Jeg har selv prøvet det med at bevæge øjnene, men det har ikke virket på mig. Det bedste jeg kan gøre er enten at ligge stille og roligt og venter på enten at falde i søvn igen, eller at vågne. Og hvis jeg så vågner skal jeg op at sidde, da jeg ellers rigtig nemt "glider" ind i søvnlammelsen igen. Men efter jeg har fået det bedre, har jeg stort set aldrig søvnlammelser mere. Heldigvis. Jeg håber I kan bruge det jeg har skrevet fra bogen. Bær over med stavefejl... det gik stærkt!! 
Jeg har også oplevet det - det er bare SÅ ubehageligt. Den ene gang havde jeg det som om der var en der sad på mig, så jeg ikke kunne få vejret og jeg kunne ikke bevæge mig.. Har dog ikke oplevet at se nogen, hvis det sker, tror jeg at jeg går i panik 
at folk med lidelsen narkolepsi oplever fænomenet i høj grad.
og glemmer det aldrig... Jeg boede lige over for skolen, og hvis jeg var syg skete det at mine klassekammerater kom på besøg.... så en dag hvor jeg var syg, vågnede jeg ved at jeg kunne høre dem, men jeg kunne ikke åbne øjnene eller bevæge mig... jeg kæmpede alt hvad jeg kunne og til sidst sprang det hele bare op, men der var ingen..... jeg gik op og spurgte min mor,... hun sagde at der ikke havde været nogen... hmmmm jeg var 100% sikker på at de var der... jeg glemmer det aldrig det var så ulækker en fornemmelse...
..... absolut 100% enig  For min mands vedkommende snakker vi om over 25 års fast ansættelse som flymekaniker og jo han er .... nå nej det hedder VAR også soldat. At han nu som 54 årig vælger, at ville "nøjes" med at være flymekaniker i et civilt firma, det er vi enige om, er en glimrende idé  Der er gode jobs til personel, der kan hans håndværk uden risikoen for at blive slået ihjel. Så NEJ Pernille "at stikke hovedet i busken" er det IKKE, det er et bevidst valg, der betyder noget for vores liv. Vi tror ikke på, at Forsvarets fastholdelsespolitik vil få nogen positiv betydning for os, den halter håbløs bag ud. Mvh. Lisbeth
Det at vælge en smuttur forbi forsvaret kræver normalt ikke så meget andet end lysten. 4 mdr, og så kan man være ude igen. Der er jo så dem der vælger den lidt længere løsning. 8 mdr mere, og så er der igen et valg. Skal man udsendes eller ikke. Jeg er selv stoppet efter 10 år i hæren med 4 udsendelser i bagagen fordelt på Bosnien, Kosovo og Irak. Som 20 årig var jeg i sin tid ikke helt klar over hvad jeg kastede mig ud i, og tvivler stærkt på at andre i den alder er det, selvom der idag er en noget bedre information inden man tager afsted. Til gengæld var jeg klar over at jeg havde lysten til at prøve. Den første tur kostede mig en kammerat og ca 2 år hos en psykolog. Det var dog ikke kun en negativ oplevelse, idet jeg lærte mig selv meget godt at kende. Samtidig giver udsendelsen et kammeratskab, og til tider venskab, som ikke er til at bryde. De næste to ture (til kosovo) Var for at bevise over for mig selv at jeg ikke var knækket helt af den første tur. Disse to ture strakte sig over 13 mdr i træk, hvor jeg ikke viste mig så meget i DK. PÅ dette tidspunkt Var jeg helt klar over hvad det var jeg havde kastet mig ud i. Jeg var ambuklancekører og var kun i hæren for at hjælpe andre. primært mine kolleger, men også den lokale befolkning, hvis det skulle være nødvendigt. Den tur som blev min sidste, var Irak. Det var ikke noget jeg havde besluttet på forhånd, men det endte sådan. Jeg har i alle de første 9 år jeg var i hæren kørt ambulance. Denne tur blev jeg bedt om at være fri sygehjælper i en infanterigruppe. Dette betød at skifte fra at være støtte til at være en del af en kæmpende enhed. Dermed kom jeg ud i de overvejelser som ultimativt endte med at jeg sagde op i forsvaret. Disse spørgsmål skal besvares inden man tager afsted. ikke på et spørgeskema, men for dig selv. Er jeg villig til at miste livet for det her? Er jeg villig til at miste føreligheden for det her? Er jeg villig til at sætte et evt. forhold over styr for det her? Kan jeg om nødvendigt slå et andet menneske ihjel? Kan jeg leve med mig selv efter jeg har slået et andet menneske ihjel? Er jeg klar til de eftervirkninger jeg kan få af de ting jeg oplever? Desværre kan man ikke svare på spørgsmålene inden man har prøvet det, for hvis man kunne, ville der nok være en del fredeligere i verden. For mit eget vedkommende var svaret ja til alle spørgsmålene, men da jeg kom hjem var det ændret til: aldrig mere. Jeg har stadig mine venner fra min tid i forsvaret, og har fra tid til anden lysten til at vende tilbage. Det går dog over igen på et par minutter. Når jeg bliver spurgt om hvorfor jeg stoppede er svaret altid: Mit held slap op. På næste spørgsmål om jeg mener det er en god ide for andre at prøve er svaret altid: Tænk jer godt om. Tag værnepligten, hvis den til taler dig, så fortsæt. Hvis du efter endt uddannelse fortsat har lyst til at blive, så gør det, men så snart du begynder at tvivle på om du kan klare det, er det på tide at stoppe. Lars (Sarah's kæreste)
Hej alle sammen tusind tak for svar, det gav rigtig godt.. Og satte helt kart nogle ting i perspektiv.. tak skal i have 
Jeg står i den situation at datteren (og jeg) har forelsket os i en ny pony, fundet her på HN. Vi prøvede ponyen og kærligheden blev om muligt lidt størrer,- vi skal nu have den dejlige pony til handelsundersøgelse på mandag og vi er spændte... Jeg er bare nødt til at skille mig af med mindst en af mine andre, før der er plads til drømmedyret. Jeg har tre til salg her på HN, en super springpony, som gerne venter på rette rytter. En 2 års hingsteplag, som jeg synes jeg har sat billigt, og en selskabspony, som jeg nærmest vil forære væk (bare man køber den til det rigtige formål) (Den er sat til en forhandlingspris på 2500 incl sadel og trense) Jeg har sagt nej til 4 købere af ponyen, fordi folk har andre ambitioner for den,- end mine ønsker er! Vi sad her til aften i familien og snakkede om at vi næsten hellere vil lade hende aflive end sælge, hvor vi føler det ikke er de rigtige købere.... Er jeg for blødsøden? Skal jeg bare sælge hende, selvom købere vil noget andet end at lade hende pensionere? Jeg er i tvivl...