Personligt ville jeg tro at det har noget med at gøre at hun har set bidet som en negativ ting, og måske ikke har udviklet sine muskler helt optimalt, men har følt sig presset og stresset over forkerte signaler? Jeg ville selv undersøge tysk remonte, hvor hesten selv for lov at forme sig før den skal samle sig, og gå sådan. Jeg tror man kan opnå rigtig mange positive resultater sådan. Jeg mener man kan låne nogle bøger på biblioteket, og ellers syntes jeg epona.tv har nogle rigtig gode artikler om problemer med heste og videoer, det har ihvertfald åbnet mine øjne en del.
Jeg tror, din hest gør modstand, fordi du ved at korte tøjlen får hesten til at "trække halsen sammen". Du er bare heldig, at du har en hest der siger fra, fremfor en hest, som føjer dig og presser halsen ind i kroppen for at gemme sig for biddet. Du skal lige huske, at en hest ikke samler sig bare fordi man korter tøjlen, og halsen (måske) bliver bukket - for så kunne vi alle ride Grand Prix nu. Jeg synes, du skal fortsætte med den positive træning, du har haft gang i indtil nu, hvor du rider letridning for en løs tøjle, og lader hesten bruge sig rigtigt. Det er jo ikke dig, der skal bære den rundt i tøjlerne   den skal bære sig selv. Det er en proces, der tager lang tid, men hvis du har den tålmodighed, der skal til - og hvis du kan affinde dig med at stævnerne må vente - så kan du opnå en hest, der bevæger sig utvungent, med en afslappethed og styrke, som andre vil misunde  ISÆR hestetræning tager tid - og du vil ikke opnå det optimale ved at blive utålmodig og prøve at fremskynde processen. Kender du Kirsten Hansens longeringsteknik og rideform?
Tak for jeres svar. Diaz: Det handler ikke om at jeg prøver at trække mulen ind på hende, hun gør det samme trippen og slåen med hovedet selvom jeg har lange tøjer. Problemet er at hvis jeg tager lidt (bare jeg lukker hånden om tøjlen) så gør hun modstand. Uanset om jeg har lange eller korte tøjler. Hun vil ikke samles, men har både dyrlægens samt en anden behandlers ord for at hun skal ind og sætte sig noget mere bagtil og det er det jeg ikke kan få hende ordentligt til hvis mine tøjler hænger og slasker. Nej jeg ikke kirtens hansens metoder, men dem vil jeg da prøve at undersøge.
Hej igen, Jeg synes, det lyder som om biddet generer hende - har du fået hende tjekket for eventuelle tandspidser? En hests mund er jo ikke ret stor, så hvis f.eks en tand generer, så bliver det jo straks værre med et bid, som gør pladsen i den bette mund endnu mindre. Du skriver, at du har dyrlægens ord for, at hun skal sætte sig mere bagtil, og at du ikke kan få hende til det "hvis tøjlen hænger og slasker" - men der tager du fejl   Du kan sagtens få en hest til at samle sig for en lang slasketøjle - det er jo ikke tøjlerne, der samler hesten. Det der ligger i betydningen "at samle hesten" er at den bøjer mere i leddene bagtil og derved tager mere vægt på sig - lidt ligesom hvis du bøjer i knæene, og lader din mås stritte nedad (det er hårdt   ) Det, der især får hesten til at bøje mere i bagenden/bagbenene, er halve parader - og dem kan du godt lave uden at bruge tøjlerne   Du kan f.eks øve dig og hesten i, at du fra jorden og med din stemme kan sænke tempoet på hesten. Jeg plejer at sige "wooow" - ligesom western-menneskerne. Du kan supplere lyden med et træk bagud i grimen (stadig fra jorden), og til sidst kan du helt lade være med at trække i grimen, men nøjes med lyden for at bremse hesten (til en hel parade). Derefter kan du tage lyden med op i sadlen. Når du f.eks rider letridning for en løs tøjle, og du gerne vil lave en overgang til skridt, så brug lyden samtidig med at du rejser dig langsommere op i bøjlerne - du skal ligesom gøre din egen letridnings-takt langsommere, for på den måde hæmmer du hestens tempo, så den vil gå ned i skridt. Herefter vil det også være nemmere at trænge igennem til hesten, og kun bede den lave en halv parade - dvs. den bliver i trav, men nu lidt langsommere. Jo langsommere du kan få hesten til at trave, desto mere vægt skal den bære (prøv at fjedre/bøje i dine knæ imens du går laaaaangsomt fremad. Det er tungt! Men hvis du i stedet skulle løbe, så ville du ikke bøje nær så meget i benene, og du ville ikke føles så tung) Og jo mere vil den skulle vinkle/bøje sine bagben. Det foregår ret automatisk, og det er det fedeste, når det lykkes! Du kan evt. finde inspiration og videoklip om ovennævnte hvis du går ind på   - der er en hel videoserie med Kirsten Hansen, hvor du ser en hest igennem den proces, jeg beskriver ovenfor   Men jeg vil lige gøre dig opmærksom på, at man skal have abbonnement for at se videorne. Ellers spørger du bare herinde igen, hvis der er mere, du vil vide 
Efter den "gamle" metode altså hvor man godt må have ved tøjlen. Så her er mit umidelbare bud. Mange heste kan have tendens til at stresse og løbe især efter de har galloperet og fået skruet lidt op for tændningen jeg syntes den bedste måde er at ride ind i et 8 tal og så blive i tallet til den slapper af tage ned i skridt, skridt en halv omgang ride frem og slapper den af spring an igen og slapper den ikke af så ind i 8 tallet igen også springe an igen laver mange af disse overgange rid en halv omgang i galop og så ned i trav. Jeg giver lidt mere tøjle og ligger den en anelse dyber når jeg rider den i 8 tallet og springer den an igen for de let løser tøjler efterhånden vil den finder ud af at slappe af i overgangen. 8 tallet er super til heste der ikke vil slappe af og jeg ville aldrig begynde at bruge lyde for du må ikke sige noget på en dressur bane og så dur det ikke at man bruge det derhjemme også intet siger når man er stævnepladsen. Dette er min måde jeg ville forsøge at løse problemet og det plejer at virke hurtigt..
Diaz: Hendes tænder er tjekket og bliver tjekket hver ½ år. Hun har gået med det samme bid de sidste 6 år, netop indkøbt fordi jeg efter en prøveperiode mente det var det rette til hende - har dog tænkt at det sagtens kan have ændret sig og har derfor kig på et nyt bid. Men hun gør det jo også når jeg ikke holder i tøjlen? Sprochi: Jeg bruger også ottetaller, volter og slangebuer til at få hende til at lytte til mig. Jeg ved godt at mange er imod at tøjlen bruges, men har føler bare at vi er nået til et punkt i vores ridning hvor jeg er nødt til at have støtten fra tøjlen.
at tøjlen bruges, der er bare forskel på om du korter tøjlen ind, eller hesten strækker sig frem til tøjlen. Som jeg læser dit problem, så er det kun efter du har redet galop eller når du sætter dig ned? Så spænder hun op og tripper?Altså du har ikke problemer for lange tøjler i trav og galop?
KLOG HEST tænker jeg... Blev jeg udsat for join up, ville jeg også springe over hegnet og flygte fra det menneske der udøvede dette.... Ja jeg troede også snart at heste folk var klar over hvad det der de udsætter deres heste for, når de udøver join up. ÆLD GAMMEL debat.... Som desuden er diskuteret af adfærds og de kloge hoveder. De fandt det ikke effektivt, tvært i mod distruktivt... Hvad vil du med join up opnå????? Hvorfor vil du udøve dette, jagte din hest og lege rovdyr? DAHMMM jeg bliver skræmt over mennesket....
...hvor gærdet er lavest.... Er vist blevet meget menneskligt..... Tihi
Ja, jeg kender godt Monty Roberts bøger og hans beskrivelser af join up, og har også set videoer med ham. Og jeg har set Mai-Britt Carter. Det er ikke det jeg spørger om, men jeg synes der er behov for at nuancere - eller måske præcisere debatten lidt. Jeg deler ofte vores dressurbane midt over med et tov og nogle springstøtter så der bliver to baner på 20x30 m. Her løs-longerer jeg min hest. Jeg vælger løslongering primært fordi min hest er headshaker og longetovet i grimen povokerer hendes kast med hovedet. Dernæst vil jeg gerne give min hest mulighed for at arbejde lidt på lige linier. Når jeg kommer ud på banen slipper jeg hende løs, mens jeg stiller støtterne frem og trækker tovet over. Her går hun gerne rundt og kigger på horisonten og piller græs under hegnet. Så lader jeg hende arbejde i skridt, trav og galop med volteskift ind over midten forbi mig og en stump gulerod. Når vi er færdige og jeg begynder at rydde tovet og støtterne væk så følger hun mig som en skygge de første minutter - og her er det jeg tænker - er det en slags join up? Og hvad med almindelig longering - her jager man i en eller anden grad også hesten rundt - eller hvad? I min verden betyder det ikke så meget om man løslongerer på en 20x30 bane, longerer almindeligt med et longetov eller lader hesten løbe rundt i en round-pen. Det jeg finder vigtig er at man undgår teknikker, der øger hestenes alarmberedskab, flugtinstinkt og stres! Hvis der fx dukker nogle lidt for interessante ting op i horisonten og min hest begynder at hidse sig op, løfte hoved og hale og pruste, så sætter jeg altid træktovet i grimen og trækker med hende indtil hun igen er i ro.
ja tak til flere nuancer. Jeg er heller ikke hundrede procent inde i montys metoder. Og bryder mig da heller ikke om round pens. Jeg foretrækker et større område, hvor hesten har mulighed for at komme væk fra mig. Jo større jo bedre. Nina st. Jeg tror godt man kan kalde det for join up, når din hest klistre på dig som en skygge. For det er jo det man gerne vil have, nemlig hestens fulde opmærksomhed og interesse. En anden træner, carolyn resnick kalder det for "magnetic connection" men hun bruger altså helt andre metoder. Jeg tror at det tidspunkt, når hesten klistre er det bedste tidspunkt for ny indlæring. For den er top motiveret og opmærksom på sit menneske. Der er mange veje til Rom. I forhold til det at jage med hesten, ja så lyder det jo ikke så fedt, men man kan jo vælge bare at at sende den væk fra sig, præcis som man vil gøre i en longerings situation. Jeg tror mange "hms" trænere benytter sig af hestens naturlige adfærd, der får den til at gå væk fra det der kommer imod dem, og følge det som fjerner sig fra dem. Jeg syntes det er vigtigt at finde nogle metoder der passer til ens temperemant og til den hest man har. Og ikke mindst det man gerne vil sammen med den. til trådstarter tænker jeg, at hvis din hest er let at fange, og er fortrolig med dig, så er der måske ikke så meget behov for join up ! Den siger måske bare nej tak, det der gider jeg ikke, det er langt under mit niveau hehe   det må du gøre bedre, hvis du vil have min opmærksomhed.
Sikke en masse svar der er kommet siden jeg sidst læste denne tråd. Det jeg søger ved join-up er at hun lærer at holde opmærksomheden rettet mod mig når vi arbejder sammen. Jeg har læst hans bog, og en del pat parelli, samt The truth about horses (kan ikke huske forfatteren) og hempflings at danse med heste. De grundlæggende principper i disse er meget lig hinanden, og metoderne er faktisk ikke vildt forskellige. Som regel så er hun nem at arbejde med, og på en god dag har hun også rettet opmærksomheden mod mig en del af tiden. Problemmet er når en anden hest for eksempel kalder fra folden kan hun slet ikke stå stille og hidser sig selv op. Problemmet var egentlig blevet mindre, men nu er der kommet en ny hest er det blusset op igen. Mit ønske er ikke at springe over hvor gærdet er lavest, men at have en måde at gøre hendes tillid til mig større, eller ihvertfald en måde hvorpå jeg kan få hendes opmærksomhed uden at skulle ty til at råbe, eller ruske i træktovet. Gulerødder, andre godter og en rolig stemme har ingen effekt når hun har hidset sig selv op, og i skrivende stund er hun umulig at strigle på staldgangen da hun stresser helt vildt op over det. Heldigvis er hun rolig, tryg, og generelt et nussehovede i alle andre situationer. Til Illum og Anne Forsberg »Coco-s Calypso: For det første syntes jeg at det er utroligt intetsigende indlæg i kommer med, og vil egentlig hellere se alternative forslag istedet for nedgørende kommentarer. Anne Forsberg »Coco-s Calypso : Hun flygter næpper siden at hun går fra Luntetrav til galop hvorefter hun springer over, og derefter bare står og venter på at blive hentet på den anden side af hegnet, hvorefter hun villigt følger med ind igen. Hvis du havde læst indlægene ordentligt havde du set at jeg er meget opmærksom på at hun ikke er stresset, eller viser tegn på ubehag. Jeg bruger et blødt træktov både til at trække med og til at vifte lidt med når hun går i stå, altid med store rolige bevægelser, og når jeg står ved siden af hende kan jeg vifte lige så tosset som jeg vil med det og hun er ikke det mindste smule nervøs ved det. Selvfølgelig bruger jeg altid rolige bevægelser og jeg er på ingen måde interesseret i at hun bliver bange eller nervøs ved tov, snore og lignende. Som sagt søger jeg værktøjer til at komme videre med vores samarbejde, og selvfølgelig på hendes præmiser, men på en måde hvorpå hun ikke styrer shovet.
Løslongering er efter min erfaring ikke den bedste måde at fange og holde hestens opmærksomhed på. Løslongering og den efterfølgende join-up-agtige adfærd virker kun på min hest, hvis hun i forvejen er afslappet og opmærksom på mig. For at få opmærksomheden træner jeg grundsignalerne: gå frem, stop, bak og drej, fra jorden og øger kravene til hurtige og præcise reaktioner for lette signaler. Og jeg bruger øvelser, hvor jeg kan belønne med gulerødder. Hvis hesten er "helt oppe at ringe" (alarmberedskab på næsten 10) af angst for at blive forladt af flokken så er der ikke så meget at stille op indlæringsmæssigt. Det er først nødvendigt at få landet hesten lidt, at få alarmberedskabet ned, så den bliver i stand til at indlære. Det kan derfor være nødvendigt at starte træningen tæt på flokken eller tage en anden hest med ind i stalden indtil den kan signalerne til ug. Så kan man arbejde videre med gradvis at fjerne hesten mere og mere fra flokken og træne signalerne eller øvelserne i mere og mere krævende situationer. Jeg tror ikke at der findes nogen træning, som kan garantere os hestens fulde opmærksomhed hele tiden. Normalt i rolige omgivelser vil jeg sige at jeg har 80-90 % af hestens opmærksomhed. Hvis der letter en fasan lige ved siden af så har jeg i nogle øjeblikke kun 2%, dvs. at hun rent faktisk springer til side, selv om jeg ikke har bedt om det. Efter nogle sekunder får jeg igen hendes opmærksomhed og hun reagerer på min anholdende hjælp og stopper op igen - eller går tilbage på sporet. I vinters, da jeg havde hende med i ridehus første gang, var hun så utryg at det ene forben på et tidspunkt stod og dirrede. Da var jeg glad for al min træning af lette signaler. Selvom jeg højest havde 5-10 % af hendes opmærksomhed, kunne jeg stadig trække hende og stoppe hende med ganske små signaler. Jeg kunne dog mærke, at jeg ikke skulle holde stoppet for længe og slet ikke forlange, at hun skulle bakke - det kunne hun simpelthen ikke kapere. Nå - det blev et længere skriv, og du må selv se, om der er noget, du kan bruge. Mit budskab er - i kort udgave - at jeg ikke tror at du kan join-up-træne din hest til at give dig din fulde opmærksomhed, men du kan arbejde med at indlære signalerne så godt, at de også virker i de situationer, hvor du ikke har hestens fulde opmærksomhed. Held og lykke.
er ikke altid = panik, flakkende øjne, udspilet næsebor og en hest i untra lyn tempo. Man kan sagtens flygte i rolighed. Dette kaldes TILLÆRT HJÆLPELØSHED..... At have en tillært hjælpeløs hest er for mig ikke noget jeg ønsker, men andre syntes det er skønt. Så kan man påføre dem mere tåtur, tvang og smerte, uden de reagere særlig meget på det.... Så slippet ryttere, menneske og ejer af hesten, nemlig for at føle sig dårligt tilpas ved at andvende mangt.... Jeg har ikke behov for Join up i min træning, aner virkelig ikke hvad jeg skulle bruge det til- heldigvis. Jeg kan ikke se hvordan det skal gaven min ridning og samarbejde med hesten.....