Min søster og jeg sad talte om den passede aldre for at få sin første! Hun er selv 26½, lige fået sin første! Så håber i vil besvare på disse spørgsmål!
Kære jer Hvordan er det gået med jeres hund og baby? Jeg må sige, at min lille Baloo har taget det over al forventning. Han sover ude ved barnevognen og er bare den bedste "storebror". Det er så fedt. Og tror han nyder de lange ture med barnevognen. Og hvis Vigga f.eks. er med på marken i barnevognen, og vi ikke kan høre om hun græder for traktorlarm, så er Baloo babyalarm, for han ligger foran b-vognen indtil hun begynder at græde, så rejser han sig op og kigger skiftevis på os og vognen til vi kommer og vugger den. Jeg vil lige dele en lille episode med jer, som jeg synes er så sød: Da Vigga var en uges tid gammel, var nætterne virkeligt hårde. Hun græd og græd og græd. Og jeg græd med hende. Vi vidste ikke vores levende råd, og stod på nakken af hinanden med gode råd om hvad der kunne få hende til at slappe af. Jeg behøver vel ikke sige, at vores tålmodighed hang i en kort snor. Da Vigga en nat havde skreget til kl 5 om morgenen og tilsidst var dejset om af træthed, sad vi i sengen og kiggede på hende - svedige, trætte og ulykkelige. Vi kom til at tale om, hvor stor en omvæltning det var at få børn, og om hvor hårdt det dog var for os alle. I den forbindelse talte vi også om vores søde Baloo, om hvordan han indtil da havde været husets baby, men som nu var blevet nummer to. Og naboen havde endda gået tur med ham hele ugen, da vi ikke havde tid til ham. Vores dårlige samvittighed var stor, og vi kom til at tale om hvor trofast han var, at han var hos os hele natten, selv om hun skreg og skreg. Han sad bare og kiggede med triste øjne. Efter at have talt lidt om ham, blev vi i tvivl, om han endelig havde fået nok og var stukket af fra skrigeriet. Indtil vi kom til at kigge ned bag sengen, hvor dette syn mødte os:   Vi kom sådan til at grine, og forestillede os, at han sagde "se mig, jeg er også en lille baby." Nogle gange er det de små ting der redder ens dag. Andre med den slags oplevelser? Kh Anne
Hvor der det dejligt når det bare fungerer mellem hund og baby.. Vi har ikke sådan et dejligt billede som du har, men jeg har da et der illustrer det meget godt:   Vi var i de første mange mdr nødt til at holde baby lidt på afstand af vores datter, da hun bare blev kampslikket af dem. (hvilket jo ikke er særligt hygienisk (staves?). Nu får hun bare et kys med på vejen når hun kommer forbi dem  Mvh Kit
Hehe, kender godt det med slikkeriet. Og så synes Baloo altså at bleen dufter meget spændende. Så vi skal have købt os en kravlegård, så hun ikke bliver vasket i hoved og hale hver gang mor kigger væk 
ny hundekurv (til barnet) for hunden har fundet sin nu 
beretning og et skønt billed! Vores dejlige brune labrador tror jeg også bliver verdens bedste storebror - han er så god og mild. Han elsker børn og jeg er slet ikke i tvivl om, at vores bliver hans største opgave at passe på!
skal op til scnning og samtale med lægen idag og vil gøre alt hvad jeg kan for at de snart sætter det igang ... ha vildt mange smerter i lænd ryg og bækken... og lille mand var vokset 1100 gram på 3 uger sidse det er nu to uger siden der vejede han 3100 og var 35+2 idag er vi 37+2 og har også få meget fostervand højt boldtryg og igår ved jm var der protein i urinprøven så nu må det da snart være nok...syntes jeg er ved at være udmattet og føler ikke min krop kan mere men forstå bare ikke hvorfor det kun er barnet der tages hensyn til føler mig som luft hos de læger..
Så er vi lige langt... Jeg krydser fingre for dig!! Jeg døjer med konstant tissetrang og symptomer på blærebetændelse - men det er hovedet der trykker mod blæren, så jeg synes også de sidste uger tegner til at blive noget lange!! Al held og lykke med dig!
ja så var jeg lige ved nr 5 læge idag ingen medlidenhed der fra hun sagde direkte at hun var lige glad men hvordan jeg havde det bare baby var fin og ja han vejer nu 3300g så stor dreng...
jeg var da blevet tosset hvis en læge direkte sagde til mig at hun el han var direkte ligeglad med hvordan jeg har det bare bebs har det fint. En graviditet skal gerne være så god som mulig for alle parter - og kan jo da ende med at moderen blir decideret syg og må sættes i gang altså. fair nok hvis de vurderer dette endnu ikk er tilfældet for dig. Men jeg sys da den udtalelse hvis den var direkte sagt således er ret grov.
ja jeg gik der fra med tåre i øjnene hun var total ligegald med at mit boldtryk var for højt 160/ 110 og der var protein i urinen ... har også bedt om en anden læge i næste uge for såden taler man ikke til mig
godt forstå at du har bedt om en anden læge- det havde jeg osse gjort. hva siger jordmoder og din egen læge til at det hele er som det er for dig?
jeg kan udemærke huske hvordan den sidte tid var = forfærdelig ihvertfald for mig som også fik svært bækkenløsning. det jeg lige ville nævne var, at efter jeg er i mit job har med for tidlig fødte at gøre, her tale vi om fortidlig fødte fra alle mulige uger, forstår jeg ikke hvordan nogen vil ønske deres baby ud før tid:-) behøver jeg nævne mange har udviklingsforstyrrelser herunder sanseproblemer i svær grad også når vi ikke taler om meget for tidlig fødte børn. mange bliver som ældre diagnostiseret med ADHD og tro mig, forældre med sådanne børn har det hårdt og kan intet gøre (ihvertfald ikke i forhold til at gøre barnet normalt) så læg hånden på maven og se det som en "investering" i et sundt og rask barn. til slut vil jeg tilføje at indlægget bestemt ikke var ment så nogen skulle bliver nervøse, ej heller fordi jeg ikke forstå hvor mange gener sidste trimester kan byde på..... blot for at fortælle at lægen (som sikkert har set alt for mange tidlige fødte børn med skader) ikke kan tage så alvorligt at høj gravide gerne vil have deres baby ud nu pga egne gener. pøj pøj med din sidste tid som gravid og held og lykke med kommende fødsel
38 uge så føder hun jo altså netop ikk for tidlig.
Det er nu altid bedst at krop og baby selv går igang med fødsel... En igangsættelse er bestemt ikke en dans på røde roser.... og ja den sidste tid er bare skod skod skod. Man bliver først igangsat eller får foretaget kejsersnit når barn eller mor er i fare og det må læger og jordemor have vurderet at du ikke er. Let begyndende svangerskabsforgifning er jo ikke livstruende og der bliver vel holdt øje med det. Det er barnet der er vigtist lige nu, sådan er det bare og det må man som kommende mor vænne sig til  .