Hej med jer, jeg har jo den her lille 7 årige fyr af en shetterblandingsvallak som p.t. går som selskabspony. Han har gået rideskole og er meget øm i ryggen når man mærker ham efter, dyrlægen har anbefalet at han får en lang pause mindst et års tid så det får han selvfølgelig. Han startede med at bide og sparke efter mig ret kategorisk et par gange forsøgte han at jage mig væk og da mine forhold er lidt frie i løsdrift må jeg indrømme at jeg tilsidst svang ham en med min gummifoderspand i ren refleks afværge (desværre i hovedet) en aften hvor han kom bakkende hoppende sparkende efter mig (de er altså hurtige de små), siden har han ikke være aggressiv omkring fodring, men han har stadig tendens til at begynde at ile lidt rundt på afstand af mig så man skal stadig være obs på ham og ikke give ham foderet når han ser gal ud og løber rundt (det er kun et spørgsmål om sekunder før han står stille). Han har været ret stresset. Jeg tror dels pga smerter fra ryggen og dels bare pga fejlhåndtering og småbørn.. Af positive ting kan man sige at han nok er verdens mest opfindsomme og legesyge pillenysgerrige lille fyr! Han lærte 1. dag jeg havde ham at hive mine handsker af... og ville være hyleskæg og god til tricks da han virkelig selv har mange ideer.... (han stak fx også af med smedens fil og hammer og var ved at trække af med hele hans værktøjskasse sidst han var her.........) Han er ved selv, roligt at henvende sig for at blive nusset og hygget med når man kommer på folden, og har flere gange stillet sig til at hængesove op ad mig når jeg har stået og talt med nogen over hegnet. Han er nok i virkeligheden ret blid af natur og jeg ved han elsker at blive børstet og nusset for så er det som om han bare falder total i staver lige med det samme. Tror i man kan udlåne sådan en lille fyr udelukkende til selskab? Eller tror i han er for stor en mundfuld da han kræver en lille smule fornemmelse for timing og pres og fjerne pres (psykisk) og i forbindelse med fodring samt at man ikke er bamge for sådan en størrelse da han stadig indimellem kan finde på at prøve at skræmme en væk, hvilket han jo ikke må få held med. Og så skal man være ROLIG
Jeg ville ikke låne ham ud. Han lyder som en der kræver virkelig meget for at blive en god hyggepony. Så synes det er meget bedre, hvis du selv lærer ham at blive god igen. Derefter ser jeg så intet forkert i at låne ham ud. Men ikke nu, hvor han er en problemhest Min veninde har en shetlænder, som vist ikke altid er blevet behandlet lige pænt. Han er en strid banan med sin egen minng om tingene. Han får ret frie tøjler til daglig, men ved også godt hvor grænsen går. Hun TØR ikke at sælge ham, for han er IKKE en børnepony. HAder faktisk at blive redet, men elsker sin vogn. så behold din lille guldklump og find måske en passer til ham istedet.
eller et sted hvor man har en flok vilde småponyer gående som han kan være hos et års tid, et sted hvor man ikke rigtig har noget med dem at gøre andet end almindelig hold.... Nogen der kender sådan et sted??? .............. Mit problem er tid og opstaldning og at vi ikke har råd til at få en kammerat til ham lige nu som er samme str hvilket jeg virkelig tror han mangler, han er et legebarn uden lige men det er ikke lige sjovt med en stor oldenborg hingst som jeg tror med en der er ham mere lige (!)..
selv træne og ordne den ryg (og det tager ikke et år) - eller også aflive ham.Eller finde en voksen som vil lave tricks...men de småkravl er relativt svære at adfærdstræne fordi de fx kan hoppe lige op i ansigtet på een og lave alle mulige uforudsigelige bevægelser lynhurtigt.Svært at læse deres øjne, fordi de er så langt nede. Vi har haft en shette med en lignende historie og hun var from som et lam med en voksen indefor høre/synsvidde - og en kælling overfor børn. Faldt et barn af- bakkede hun hen for at sparke ungen Var de alene om at rense hove, jokkede hun ungen over tæerne Slap man hende på tur(fordi det gik fint) smuttede hun under en gren eller tørrede barnet af, op af et træ....... eller gik ud i en sø og lagde sig..... N   å nej, så kvikke er heste ikke...... Større børn kunne sagtens ride hende og hun gik en fin dressur (LB/LA er fint for en shette), når de var så store at de var lige ved at være for store. Hun havde skam sin andel af (korrekt)træning på bagen og hun blev aldrig anderledes - vi har lige sagt farvel i en temmelig høj alder - fordi en sådan børste giver man ikke videre, vi havde hende de sidste 6-7 år af hendes levetid og hun blev godt over 20. Vi har godt nok haft smed mange gange og hun prøvede at stejle HVER gang. Når vi var to voksne, kunne hun ikke - men træne det væk- lykkedes aldrig. Hun havde et godt liv og det er aldrig blevet til ulykker (fordi der altid var voksne på) - og fordi vi valgte at beholde hende til hun blev gammel og vi sagde farvel, da hun ikke kunne holde huld mere. Vi havde en anden som vi solgte da ungerne voksede fra den, det var en sød børnepony - men en shette med den intelligens og temperament som du beskriver: DET er en voksen-ting. Måske kan du tørre den af på et cirkus?? Eva
jeg vil ikke anbefale dif at udlåne ham. Min pony er ikke vansklig, men de 2 første udlån gik galt fordi de sagde han var farlig,problematisk osv osv. Hvis man kalder ham det, så ved jeg sku ærlig talt ikke hvad man ville kalde en seriøs problem pony. Min pony bliver bare bitter hvis ikke han får opmærksomhed, så bider han i dit tøj... det sådan set bare det. Ej det ville være synd at låne ham ud, han vil ikk ha et hjem ret længe adgangen. Så mit råd er ikke at gøre det.
Jeg havde en shette-blanding som opførte sig på samme måde! Han nåede så kun at blive knap 4 år, da jeg efter mange og lange overvejelser valgte at donere ham til løvemad. Sælge ham ville jeg ikke - da sådan en størrelse IKKE er godt selskab til/omkring børn og udlån? Tjoh, det snakkede vi om et par gange, men da vi var rimelig sikre på, at han ville komme tilbage i løbet af en uge eller to, gik vi væk fra det igen. Det var først og fremmest fordi han skabte en del kaos og uro i vores lille flok og til sidst gik der ikke en dag uden at en af de andre heste var bidt til blods! Da rakte min tålmodig og samvittighed ikke længere. Det er mig meget imod at aflive et ellers sundt og raskt dyr, men jeg syntes ikke der var andre alternativer der lød fornuftige. Hverken for hestens, de andre hestes eller vi menneskers skyld. Så "Røde" kom til Ree Park Ebeltoft en af de sidste dage i januar, hvor han døde med munden fuld af gulerødder. Siden har der været ro på fold og i stald og min samvittig har det faktisk godt - selvom der blev grædt en del tårer før og efter.
Og nu vist har en shetlænder (Vito) ville da være eminent til at underholde ham og lære ham tricks  Han er måske misforstået og jeg ville nok ikke låne ham ud men måske betale opstaldning for ham et andet sted hvor han fik afreageret og lært noget inden han var egnet som pony overhovedet