Det handler om AFVEKSLING... der skal ske noget - om det så er at man rider skridt - direkt tilbagetrædning 50 gange inden for 10 meter i 50 miutter fordi hesten for 27. gang hugger ud i hånden på en eller om det er man rider i cordeo fordi man vil lave noget andet For eksempel vil min gerne i skoven men han trives bedst hvis han kender ruten - gør han ikke det går han let i panik over uvante situationer - tilgengæld er vi i skoven hver eneste dag med en smule variation hver dag så han med tiden lærer at man godt kan være i skoven. Desuden så rider jeg over bomme, springer, træner skarpe signaler, er fra jorden, longerer eller hvad jeg nu finder på. Det handler om RYTTERENS motivation. Jeg hader ikke dressur men jeg hader at lave det samme med min hest flere dage i træk - og derfor gør jeg det ikke, for så er jeg ikke motiveret for at træne og så bliver hesten heller ikke spor motiveret for det. Nogle dage er det bare gåtur - andre dage er det seriøs dressurtræning, andre dage igen er det "hygge" i form af ridning i cordeo, uden bid, uden sadel - eller hvad vi nu finder på.
En hest kan have en meget klar mening om, hvad den gider og ikke gider, og den skal også nok sørge for at give udtryk for det. Det kan til en vis grad ændres ved at gøre træningen mere interessant, men ikke altid. Vi havde en hest i træning i England, som var fuldstændig krop umulig under træningen. I første omgang blev han tjekket i hoved og r*v af dyrlæger, kiropraktor og massør, men blev erklæret 100% i orden. Der blev prøvet andre sadler, forskellige ryttere, andre træningsområder - intet hjalp. Han blev solgt som ridehest, og er ifølge hans nye ejer og rytter det mest samarbejdsvillige på denne jord. Så jeg er ikke i tvivl om, at heste kan have en mening om dressur - men de hader det ikke, da had er en menneskelig følelse.
Nu skal man jo passe på med at give hesten nogen følelser, som den ikke har (som andre også nævner). Men jeg tror da bestemt, at heste godt kan have sine præferencer - og hos nogle kommer det måske bare mere til udtryk end hos andre?! Min egen har da ogå en mening om, at det der sandkasseridning/dressur er noget ski** irriterende noget. Han går lige 2-3 gear ned, hver gang vi kommer ind på en ridebane. Og så er det næsten lige gyldigt om det bare er skridten rundt eller forsøg på noget seriøs træning  Hos ham tror jeg dog, at til stammer tilbage fra da han gik som rideskole pony inden vi købte ham. Ikke fordi han gik så meget, men det kan sagtens have været nok til i følge ham  Jeg har bare affundet mig med det, synes ikke der er nogen grund til at tvinge ham til noget, som han meget tydeligt ikke gider. Så hellere en masse ture, hvor vi der får øvet overgange, parader og en masse andet. Det er også meget sjovere 
hænger nu IKKE altid sammen med rytteren, jeg har haft en DV hoppe af egen avl (så INGEN trælse oplevelser i bagagen her) hun HADEDE at blive redet i skoven, men elskede så til gengæld dressuren og var kun lykkelig i sandkassen, dette er ikke ensbetydende med at jeg ikke finder det morsomt og interessant at ride ud, det gør jeg i allerhøjeste grad, elsker en tur ud i det fri indimellem, men det er altså godt nok træls på en unghest man skal sidde og SPARKE frem for at få den til at bevæge sig. så de har AFGJORT deres egne meninger om hvad der er sjovt og hvad der IKKE er sjovt, som ikke nødvendigvis altid hænger sammen med os ryttere  mvh Vipse
Jeg spurgte min lille hest forleden om hvad hun synes om dressur. Hun svarede, at hun først og fremmest gjorde det for min skyld (surprise!). Herefter, at hun godt kunne se på sin figur og mærke på sin vægt at hun trænede, og at hun vidste at vallakkerne synes hun var max lækker! Hun sagde også, at ros er meget vigtigt for hende, og jeg skal lade være med at ride dressur på hende, hvis jeg har haft en dårlig eller stresset dag. Hun synes følgende er plus: - opvarmningen - lang og dyb - paraderne - gi'r anledning til en lille slapper - strækpauserne - uhhh - det er rart, når man har arbejde samlet at få lov til at blive heeelt langt - alle former for øgning - især i galoppen - sjenkelvigninger - man elsker vel det man er god til! - nedkøling - at få biddet ud af munden, og gulerødder ind! Følgende er minus: - når hun bliver bedt om at løfte futterne, og træde igennem i overgangene - det er bare for hårdt arbejde! - overtrædninger på en volte - bagpartsvendinger (mor er aldrig tilfreds) - traversader til højre - det er hendes dårlige side - changementer - har endnu ikke helt fundet ud af hvad meningen med dem er.
Jeg tror, at heste, som ikke bryder sig om dressur, mangler motivering i form af ros og variation. Rigtig mange siger, nu skal vi træne versade og så laver de versade op ad en hel langside. Hvor hesten sammenlagt måske laver 5 rigtige skridt. Så er det bedre kun at tage et eller 2 rigtige skridt, rose, ride frem og så prøve igen. Og så tror jeg helt sikkert også at det som en anden skriver med elefanterne er rigtigt. Det er urealistisk at forlange at hesten koncentrerer sig i 60 minutter eller mere. Faktisk mener jeg, at bare vi mennesker ikke er i stand til at være 100% på i mere end 20 minutter. Så laver hjernen et automatisk break. For os som sidder på skolebænken kan dette mærkes. Pludselig tager man sig selv i at sidde og glo ud af vinduet. Somme tider er det flere minutter andre gange er det måske bare et hurtigt zap væk fra undervisningen. "Hov der er sgu da en måge derude."  Derfor mener jeg også det er alfa og omega, at hvis man vil ride sin hest i koncentreret dressur, så skal man huske at indlægge pauser. Hvem siger man ikke kan ride ud fra banen og ride lidt rundt uden for i 5-10 minutter og så fortsætte dressuren?
Måske har I ret - tænker jeg over det "hader" mit kræ jo IKKE dressur, men BANEN. Det har hun altid gjort - hun kan bare ikke se den dybereliggende mening i at traske rundt i den samme ring - om det så er i 10 min, 60 eller hvad pokker - så er det bare ikke sjovt.. Det kan til nøds gå med 10 minutter uden snor på hvor hun bare følger mig - men så laver vi jo heller ikke, hvad i opfatter som dressur. Altså en 1½ års hest der præsenteres for 1-3 runder på banen med godbider, ros osv - tja hvis den synes det er kedeligt - så er der jo nok noget om det ikke? Det er jo tankevækkende min hoppe ALTID trækker mod leddet på banen, hvis hun selv må vælge, men rider vi en tur alene - så er det mig der skal sige hvornår jeg synes vi skal hjemad.. Banen ved hendes nuværende stald er faktisk den eneste hun endnu ikke er hoppet ud af - som 1½ års kunne jeg tage hende og hendes bedste ven på banen 3 runder i træktov - efter det blev de sluppet (indhegnet bane - og IKKE jaget med - fik bare tovet af) - og vupti - ude var min hest (135 cm i stg og sprang 120 cm hegn uden tilløb)  Det er helt okay andre har andre holdninger - det har jeg faktisk også haft til jeg fik min - for hun er den første hest jeg har redet der har været så ked af banen (uanset hvad er alt sjovere i naturen, hvis man spørger hende). I min verden har dyr nogle følelser - min hund vil heller ikke gå alle steder hen - nogle steder nægter hun af uforklarlige grunde at gå - så løber hun hjem. Ligesom katten bedst kan lide mig af alle mennesker han endnu har mødt.
Hvor er der kommet mange gode svar med stof til eftertanke! Jeg er helt enig i, at nogle heste kan have haft årlige oplevelser på en dressurbane, og derfor ikke bryder sig om at være der. Men det er jo så igen (tidligere) rytters fejl, og ikke noget, hesten er født til. Hesten vil vel i bund og grund bare gerne please deres rytter. Den gør det vi beder om, og får den belønning, husker den det og søger belønningen igen. Dernæst vil enhver hest vel helst undgå at anstrenge sig mere end den er nødt til, derfor er det klart, den reagerer hvis vi forlanger noget af den, som er hårdt for den - eks. at den skal sætte sig eller lignende. Og det er klart, at den foretrækker en tur i skoven, hvor den ikke bliver bedt om noget krævende. Men hvis man som rytter formår at ride sin hest rigtigt, herunder afvekslende og husker belønningen, så vil hesten vel bare være glad for at kunne please. Altså er det ikke selve disciplinen dressur, den modsætter sig, men den manglende belønning og forståelse. Jeg har selv redet rigtig mange heste i tidens løb, nogle har været en ordenlig mundfuld, der har skullet lægges rigtig meget arbejde i, men ALDRIG har jeg tænkt tanken at droppe dressuren fordi hesten bare ikke "gider". Jeg synes det er vores ansvar som rytter at få hesten til at arbejde på en positiv måde, og få den til at yde det, vi forlanger. Marianne66: Hahaha!   Kan godt forstå hvad din hest mener. Jeg vile være enig hvis jeg var hest.
Om hesten skelner mellem tingene ved jeg ikke. Men jeg ved at mit samarbjede med hoppedyret er langt mere ukompliceret på springbanen end på dressurbanen. Jeg er langt fra perfekt i en sadel og vores diskussioner har også givet en masse rigtig trælse vaner og dårlig ridning, på dressurbanen vel og mærke. På springbanen går det stik mod stjernene og jeg var altså vel og mærke bange for at springe da vi startede. nu få rjeg god undervisnign i dressur og der bliver flere og flere gode ture(Muttemor you know who) men der er stadig meget lang vej for hun er bare ikke så motiveret som når der er en springbane. Men langt hen af vejen er det rytterens indstilling, jeg var røvtræt af dressur fordi det altid var en kamp og kamoen blev kun værre af den indstilling, vi kæmper stadig men vi har langt bedre ture fordi jeg har ændret min indstilling.
nej selvfølgelig kan hesten som sådan ikke hade dressur, men hvis dressuren forgår ved at bidet rives rundt i kæften på hesten, ja så synes den nok ikke det er det fedste. hvilket kan bunde ud at hesten bliver stresset, forvirret og bange. ridning skal være sjovt for begge parter.!!!
vi har haft en hest der bestemt IKKE ville gå dressur. Vi troede der var noget galt med: saddel,ryg,ben,rytter,...ng.....alt prøvede vi men nej, det eneste den gad var tur. Det var ikke noget vi kunne stille op....hesten var uegnet som dressurhest....perfekt som turhest:) Så jo der er heste der IKKE vil dressur!!!!
Men det er i vores tilfælde fuldstændig sandt. Vores ældste hoppe som også bliver brugt til kørsel har sine helt egne præferencer. Hun gider SLET ikke dressur - men "ÆLSKER" simpelthen at gå for vogn, og det lader hun meget tydeligt komme til udtryk i både opførsel og "kropssprog" - og det allerede når enten sadel eller seletøj findes frem. Om det så er fordi hun "hader" dressur eller fordi hun meget hellere vil gå for vogn - tja det skal jeg jo ikke gøre mig klog på - jeg kan jo ikke spørge hende om det - kan kun tolke på hendes måde at reagere på. Jette K
for 3 mdr siden fik jeg en mere pony. tidl. ejer var helt overbevist om at den ikke gad dressur. rigtig nok lagde den ørene helt flat, og den piskede med halen eller slog med hovedet når man lagde benene til den. Men det viste sig at det jo selfølgelig bare mangel på seriøst dressur træning. Nu er den helt ligeglad hvis du lægger benene til den, eller rettere den reagerer jo da som den skal, men den reagerer IKKE negativt :b
Jeg bider meget mærke i, at de der skriver at deres heste ikke gider/hader dressur også er de ryttere, hvor det står mellem linierne at de egentlig heller ikke som ryttere synes det er skide spændende at ride dressur. Jeg siger ikke I er dårlige ryttere eller er hårde ved jeres heste, men simpelthen at I heller ikke selv er indstillet på en god dressurtræning. Det er et nødvendigt 'onde' og skal overståes.... Som en skriver 'det er da også meget sjovere med en skovtur' Yes, dear og det er her problemet er begravet mange gange tror jeg. Det er lidt samme som hende der nævner at hendes hund hellere vil (det sjove) agility end (det kedelige) lydighedstræning.... Jeg har selv for nylig købt en hest, som i følge sælger nok ikke var den perfekte dressurhest den skulle i hvert tilfælde rides minimum en halv time før den gad lave noget ordentligt på banen, men til gengæld er han fantastisk på tur. Jeg har oplevet en hest der blev tvær når jeg tog den på banen, spændte over alt og var modvillig. Nu har jeg fjernet presset fra ham i træningen og ændret attituden fra 'nu skal vi fa... træne dressur' til 'nu skal vi lege lidt med forskellige øvelser' Jeg er selv inkarneret dressurrytter og har virkelig fået sat tingene i perspektiv nu, hvor jeg er nødt til at gøre min træning spændende og afvekslende, plus jeg max rider en halv time af gangen på banen. Vi tager så nogle gode ture ud ca. 1 gang om ugen, og det nyder vi også begge. Jeg er sikker på, at jeg med tiden når dertil at jeg kan starte Villy til at stævne - det sker når han, gennem mig har fundet glæden ved dressuren igen.
...til trods: Det her er en hest, jeg aldrig selv ville komme i nærheden af rent pris- og kvalitetsmæssigt. De personer, som taler for at beholde den, bruger netop det argument. "Uanset om du så bruger +30.000 kr på den, så er det stadig rigtigt, rigtigt meget hest pengene." Her er den i øvrigt fanget for nyligt på skovtur. Den glor ekstremt sjældent, stopper næsten aldrig og har en stor, uudnyttet springkapacitet. Jeg vil næsten tro, at den ville være en fantastisk jagthest - men det bliver så næppe nogensinde aktuelt med mig på ryggen.   
...et lille billede af, hvad der ligger i hesten. Billedet må være 1½ år gammelt - cirka. Det er en lidt uptempo trav frekvens for at gøre det nemmere for mig at få billeder, hvor benene er tydeligt spredte.    Det giver måske et lidt bedre billede end den langhårede bamse, som pt. går rundt på folden (eller tuller i skoven i foregående indlæg). Jeg har desværre ingen galopbilleder, eftersom det ikke lykkes at fange de rigtige momenter med mit lowbudget-kamera.
Hej Mette.. Sikke dog en trist historie.. Jeg har selv stået i en lign situation, men jeg valgte at sælge hesten til en som kunne ride den.. Den hest fejler så heller ikke noget, men var for varm til mig og mit temp, og mod. Jeg vil umiddelbart sige at det lyder til at hesten godt kan rides, idet din søster ingen problemer har.. Men du skal ha gjort op med dig selv om du er villig til at lægge din angst for hesten på hylden, for hesten lyder til at være ret følsom, og kan hurtigt mærke på dig at du er nervøs.. det resulterer måske i at du bliver spændt, og får lagt nogle unødige spændinger i hesten.. sådan gik d ihvertfald for mig.. jeg kom til at tage tilbage i hesten, hvis den spændte op, hvor jeg burde have redet frem, og bedt hesten lave noget andet, end at skabe sig.. Du skriver at din søster ikke har tid og lyst til at ride hesten, men ville hun evt være indforstået i at vejlede dig i træningen af hesten i en periode? hun ved bedst hvordan hun har håndteret den. Ellers skal du nok ha fat i en dygtig underviser, der kan hjælpe dig.. evt kan vedkommende starte med at ride hesten, hvorefter du kan sætte dig op når den er faldet lidt ned? Jeg håber du finder en løsning på problemet! For det er opslidende at have en supermule stående som man ikke kan få til at fungere, selvom andre godt kan!! Jeg blev selv utrolig ærgelig over at jeg spændte ben for mig selv, for min drøm med den hest var jo at vi sku ud og erobre verden.. sammen!
Nu slettede den mit indlæg   Jeg prøver lige igen!!! For mig lyder det som om, at denne her hest har gjort dig hunderæd og at du faktisk har mistet lysten til at ride på den. Så hvis jeg var dig ville jeg får noget ordentligt og kvalificeret hjælp til den. Ikke af en tilfældig ridelærer eller "en som rider rigtig godt fra ridecenteret", men af en som har erfaring og succes med stejleri-problematikker. Jeg går ud fra at det er det du mener, når du skriver om hestens "udfald"??? Så jeg ville gribe knoglen og ringe og høre om Susan Kjærgård kunne hjælpe. Jeg synes at kan huske, at du har redet et weekendkursus hos hende, og at du ikke var udtalt begejstret for dette?? Ikke destomindre, så har hun en kæmpe viden og erfaring om problemheste og de problematikker som medfølger disse. Og så er hun altså fantastisk dygtig til at løse disse problemer på en sober og meget heste/menneskevenlig måde. Jeg kom til at tænke på, om du har fået den tjekket igennem af en kiropraktor?? Jeg tror ikke du kommer udenom at sende den i byen (med eller uden dig), hvis du skal have fixet jeres rideproblemer. Det er en rigtig flot hest, men det hjælper jo bare ikke en dyt, når du er bange for at ride på den...  Held og lykke
Sikke da en omgang, og RESPEKT til dig for at have taget projektet på dine skuldre  Jeg lægger mærke til 3 ting: 1) Du fortæller at udfaldene oftest sker på højre volte. 2) På billedet af Zinjes's ryg på din præsentation, kan man se at hendes ryg er skæv. Buer ligesom mod venstre på billedet i forhold til udgangspunktet ved lansemærket. 3) På begge ridebilleder sporer hun skævt, og sætter højre bagben i venstre side af højre forbens spor. Det er min erfaring, at heste der som du beskriver er søde, gode, rolige, kærlige, nemme, lækre og vidunderlige at håndtere fra jorden men reagerer uønsket og til tider voldsomt under rytter, har fysiske problemer af varierende grad. Jeg bider iøvrigt også mærke i at den går uproblematisk i skoven og at problemerne i større eller mindre grad opstår når kravene strammes på banen ?? Jeg kan godt se at du har fået den undersøgt på Højgård, men jeg vil æde et par gamle støvler på at de har overset den skæve ryg og den bedste jeg kender der kan hjælpe dig, er kiropraktor Rikke Andersen. Jeg vil æde endnu et par gamle støvler (gad vide hvor mange jeg har tilbage)   på at det er præcis dét der skal til og hvis hun stadig har mange måneders ventetid, så er det lige før du må få en af mine tider ??? Prøv at lave en lille gangartsanalyse på hende selv.. Se hende bagfra i skridt.. Synker begge hofter lige meget, sporer hun lige, fører hun bagbenet lige op og ind under sig, eller laver hun f.eks en lille bue med det højre, enten udad eller indad inden hun sætter det ned ?? Hvis hun gør bare nogle af disse ting, så er der en uregelmæssighed i hendes skelt, som kan udbedres.. Og så har du måske din superhest tilbage 
jeg vil give Lisbeth ret, det hjælper ikke at tænke at den her hest den kan virkelig, og jeg har gjort et kup.. hvis man ikke passer sammen, eller er villig til at ofre god træning så kan d være bedøvende lige meget hvor talentfuld hesten er... Min tidl hoppe, har også fantastiske bevægelser, kæmpe pot. for piaff og passage, virkelig et glansbillede at kigge på, men hvad hjælper det mig, når jeg bliver stiv som en bræt når hesten så meget som vipper med ørerne? jeg beholdte hesten i ca 5 år, for man kan da ikke bare opgive sin drømmehest, men d resulterede i at jeg ikke turde ride ude, hverken tur eller på bane, i hallen kunne det være farligt i den ene ende, og så i den anden, og til sidst ville jeg måske kun kunne ride rundt på en femøre midt på.. jeg fatter stadig ikke at jeg ikke kunne se d var at ødelægge rideglæden.. Så som sagt så håber jeg virkeligt du tænker dig om, og får noget hjælp til hesten, både for din men også for dens skyld!
Min søster er ikke en del af løsningen. Hvis hun var, ville det være langt nemmere, men det er hun nu engang ikke. Det er meget frustrerende, men sådan er det nu engang. Hun har hjulpet tidligere foreslået, at jeg kørte den direkte til en hestehandler. Så nej - hvis vi stadig skal være i familie, så skal jeg holde hende ude af det her. Følsomheden er jo en mærkelig størrelse, for dyrlægen kunne ikke tjekke blokaden ved at prikke hende i den ubedøvede kronrand. Om han så havde stukket hul i huden, havde hun næppe løftet hoven. ...som han selv konstaterede, det er en mærkværdig hest. Jeg er dog ikke i tvivl om, at den er følsom omkring sin mund. Meget. Den reagerer dog uden bid også. Mht. undervisere, så er det ingen tilfældige, jeg har spurgt. Jeg skal nok udenfor det umiddelbare lokalområde, hvis jeg vil have en til at sætte sig op på hende. Generelt er jeg ret kræsen med, hvem der får lov at sætte sig op på hestene, så jeg tager ikke den første, der byder sig (der har godt nok heller ikke været særligt mange...) Susan har jeg været til kursus hos. Det er en rigtig lang køretur og jeg kan ikke rigtigt forliges med at hænge helt derude med lange tøjler. Der er heller ikke tale om en stejlehest. Den slår fra og springer fremad - men den rejser sig egentlig ikke rigtigt. Det er en mærkelig adfærd, jeg ikke har set hos andre.
med samme historie, som vi har købt (relativt billigt)sådan- med store adfærdsproblemer under ridning- ellers fin og den har IKKE noget luftvejsproblem: Ubegrænset kapacitet i både dressur (kan alt til P-klasserne, men kan ikke lide at man "forlanger for meget", så protesterer den en gang eller to før den overgiver sig) og spring (150 cm = piece of cake). Går fint med fast rytter, men nye ryttere nej tak. Er gennemtjekket i hoved og røv ved købet og der ER ikke noget i vejen, nogen steder og er iø også altid passet med alt og har ikke fejlet andet end småting, i sit nu - 14 årige liv. Vi har haft den nogle år, og den er skam trænet korrekt med adskilte hjælpere og alt det der - i al den tid. Den kan galopperes rundt i grime uden sadel og opføre sig fuldstændig fornuftigt, rides i skoven (nu- det kunne den ikke før)....men en ny rytter får nogle store udfordringer - og jeg tror simpelthen bare den er sådan.Den HAR nogle gamle, grumme skrækoplevelser i bagagen- de kan ikke trænes væk- det nye lag af adfærd der gennem årene er lagt ovenpå, er desværre ikke 100 % solidt. Har ekstreeemt svært ved at omstille sig og hver rytter skal nærmest starte forfra - den kan ikke "medbringe" det den har lært, til en ny rytter (jo, altså dressurmæssigt kan den det hele - men det er den "lidt anderledes brug af hjælperne" med en ny rytter, der trigger den af, tror jeg). Den er blevet RIGTIG meget bedre med den omlagte træning- hvor den før eksploderede uafbrudt (altså, det er ikke overdrevet = mange gange under hver ridetur) - går der nu MÅNEDER imellem, men det sker stadig, at den prøver.  og den er meget lydig så det lykkes sjældent og det er ikke så voldsomt mere - men grundlæggende har den ikke forandret sig. Den går nu med to små søde parter, men da det ikke dækker udgiftene på den og vi har for mange heste- overvejer jeg aflivning.Den skal ihvertfald ikke skifte rytter en gang til. Eva
De tjekkede den, men jeg kan ikke se, om den er skæv. Den holder sin hale lige. Den virker indimellem utaktet - både fra jorden og fra sadlen (da jeg red den - det er jo længe siden). Dens nuværende rytter siger, at den indimellem føles utaktet. Jeg havde overvejet Rikke og sendte den på Højgård for at få røgtenfotograferet/scannet overlinien. De mente bare ikke, at problemet lå der. Den var jo også på vej op til dig, men jeg valgte i stedet at få den tjekket på Højgård. De ville have den skulle rides de næste to måneder for at se, om adfærden forsvandt. Teorien var oprindeligt, at der måtte være sket et eller andet med hesten i de 14 dage, der gik, før adfærden opstod. Den var jo så nem ellers. Rikke har vist stadig måneders ventetid, desværre. 
og jeg tænkte det altså inden jeg læste hendes svar, så det er ikke for at copy-catte  Jeg tænker på den dér højre skulder. Den ser ud præcis som på min, inden han blev rettet af kiropraktor, men det kan da godt være, at det er fordi jeg   efter det, at jeg kan se noget. På turbilledet, træder den faktisk også skævt ind under sig med venstre forben, sådan at den kommer til at bøje sig let i ryggen og aflaste det højre forben. Igen måske nok tegn på et skulderproblem, særligt, hvis det ikke er noget, der sidder i benet - og det   jo undersøgt.  Desuden hæfter jeg mig også ved måden, den sætter sine bagben ind under sig på. Hesten skal træde op i forbens spor på lige linje. Det gør den ikke, og det kan der godt være en forklaring på, som en kiropraktor kan gøre noget ved. Min virkede utaktet så snart han spændte i rygmuskulaturen - han kunne virke decideret halt, men det gik over så snart han slappede af. Når du har en problemhest handler Susans undervisning ikke om at "hænge derude", men om at finde problemet og finde ud af at løse det. Det er Susan vist en af de bedste til - vist endda uden at jeg tager munden for fuld  Men hvis du får fat i en dygtig kiropraktor, så kan det jo være, at problem-adfærden forsvinder helt af sig selv. Gør den ikke, er pengene til Susan altså givet godt ud, for hun er altså hamrende dygtig til at finde løsninger på den slags problemer! Rikke A har ventetid. Hvad med Rikke Schultz eller Bettina Købke (jeg tror faktisk nok, at hun ind imellem udfører kiropraktik for Højgaard - det er hende, der har fået min til at fungere   )? Jeg ved ikke, om de to nogensinde er i dit område, men der er da andre dygtige kiropraktorer "derude". Man kunne jo booke en tid ved Rikke A så snart som muligt og så få en anden dygtig én til at starte behandlingen.
...er fra før problemet opstod. Da jeg tog dem, var hun bare en ukompliceret unghest. Det fra skoven er taget lidt skævt. Jeg udelukker slet ikke, at hesten er skæv, hvis den er - er det en smule skræmmende, at Højgård ikke lavede anmærkninger på den.  Jeg kan slet ikke set det samme ud fra billederne - eller hesten, som jeg betragter næsten hver dag, men den er momentvis utaktet - værst på højre volte - og det er næsten også altid der, den har udfald. Inden den blev skoet igen, så stivheden ud til at forplante sig fra lænden og ned. Den har en "knæklyd" bagtil, som dyrlægen har afskrevet som ubetydelig (den opstod pludseligt og er nu permanent). Men nej - der er noget, der ikke hænger sammen, når hesten kan være så samarbejdsvillig og medgørlig fra jorden. Den er hverken uopdragen eller dårlig trænet. Grundridningen i den ligger der - og den er overraskende præcis og let at ride (lige på det område). Der var ellers flere, der var inde på, at den måtte være dårligt redet, men det har jeg afvist. Jeg tror heller ikke på, at den har været dårligt behandlet, men den kan selvfølgelig have forsøgt at fortælle noget, som er blevet tolket forkert. Hende, der rider den nu, siger signalforvirring. Om ikke andet, så er jeg forvirret på et højere plan.  Vi har i øvrigt en kiropraktor - efteruddannet dyrlæge - her i området, men han har også venteliste og jeg ved ikke, hvor dygtig, han er. (Folk har lidt blandede erfaringer med ham, gode som dårlige).
Puha en kedelig situation med hesten, Mette  Men jeg tilslutter mig Rikke A. på besøg. Jeg købte for 8 1/2 år siden min drømmehest der skulle være overgangshest fra pony, en skøn og dejlig hoppe, der desværre viste sig at have så mange skeletter i skabet, at døren ikke engang kunne lukkes halvvejs   og sælger forsvandt ud i den blå luft efter salget. Jeg NÆGTEDE at sælge kræet, selvom forældrene insisterede fordi den den havde bukket mig et utal af gange, uden grund. Den var en drøm at ride i en rum tid, indtil pludselig en dag hun besluttede sig for at du skulle af, og det kom man så, om man ville eller ej. Dagen efter kunne jeg hente hende og så var hun en drøm igen. En dag hvor hun fik et af sine anfald, kastede hun mig ud over hegnet på ridebanen så jeg landede på en asfalteret vej. Var det ikke for sikkerhedsvesten, gik jeg næppe i dag. Hesten blev sat ud af ridning i 5 år, og da en anden hest en dag skulle ha' besøg af Rikke, tænkte jeg 'Nå ja hvorfor ikke prøve', og guess what, den var låst i alt hvad der kan låses more or less. Den blev rettet, og i dag er hun en fantastisk hest, også med rytter på, og hun har ikke så meget som en enkelt gang bukket med rytter siden. Den var også tjekket i hoved og hale af dyrlæger, og overvåget på cyklus, men uden at finde en årsag. Altså dyrlægen fandt intet, Rikke fandt alt, og nu kan den rides  Det er et forsøg værd, og hvis alt er tip top ifølge Rikke, så spiser jeg også Susans gamle støvler 
Ser er stooooor forskel på kiroerne, og til sådan en hest ville jeg ikek bare tage en hvilken som helst. Og da Rikke afgjort er en af de allerbedste, så ville jeg score den tid fra susan, som hun tilbyder dig 
tydelig volteforskel, så skal den da have kiro, ingen tvivl om det. Jeg måtte ud i fire forskellige over en 4 års periode før jeg var til bunds i min ene (og han lavede ikke det mindste ballade, var bare en mikro nakkeskæv, men det sad meget fast). Ikke noget ondt om den uddannelse Rikke har, men det var en anden som fik løsnet det egentlige problem til sidst, fuldstændigt og endegyldigt så det ikke er vendt tilbage i de følgende tre år. Ikke alle kiro´er kan det samme (de er faktisk ret forskellige når man har prøvet så mange som jeg har, på flere heste og gennem mange år) - men start da med Rikke - og hvis hun ikke kan komme til bunds - så find en anden, som har en anden vinkel på tingene. Men jeg kender altså flere heste hvor hun (heldigvis direkte) har sagt at nu var det og det iorden og det og det kunne hun ikke få klaret....og så må man ud i een mere, som kan det, der stadig mangler.
Søs - jeg var ikke klar over, at jeg ligefrem blev tilbudt en tid. Sådan har jeg ikke lige opfattet det? Jeg er ret villig til at lade Rikke undersøge hesten, hvis det kan lade sig gøre. Dog synes jeg, at 2-3 måneder er alt for lang tid at lade hesten vente. Hun blev redet i går - remonte - efter kort opvarmning i longe. Longen har muligvis en god effekt på hende, for i går var klart bedre end i forgårs. Hun var flink og rar i alle tre gangarter - og jeg fik selv lov at skridte hende af. Jeg har kikket bagpart og betragtet hende, når hun går på lige spor i ridehuset, men kan ikke se, at hun skulle gå skævt. Ponyen smider bagparten til venstre på venstre volte - sandsynligvis fordi jeg sidder skævt (arbejder på sagen, men gamle vaner og skævheder sidder hårdt fast). Hesten bliver ikke redet af mig - men jeg sidder så også væsentlig pænere på den. Håber, at vi kan tage lidt billeder / film af hende snarest.
ringe til rikke med det samme hun åbner for telefonen mandag morgen. giv dog hesten den vente tid på 2 måneder og så lad den i mellemtiden hygge sig som selvskabshest. du har jo brugt en del tid på den allerede og to måneder mere, tjaa de går nu rimeligt stærkt. Det vil da være dumt ikke at forsøge det. Imens du så venter på rikke, kan du spare penge op til undersøgelse/behandling og så lade hyppen gå som foldbums. Jeg har en kollega, som sidtse år havde rikke ude og behandle sin hest. Tiltrods for at det er en hest på 16 år, ja så føler min kollega, at hun efter rikkes behandlinger af hesten, og efter at følge rikkes trænings program 100%, næsten har fået en helt ny hest. Det er ikke førtse gang at jeg har hørt, hvordan rikke har fået heste til at ændre adfærd og blive dejlige rideheste igen.
få en dygtig kiropraktor til at gi et kik på hyppe dyret, så kan det be- eller af-kræftes om der er noget- så ville jeg ellers hygge mig med skovture og lade være med at tage mere fat i den( det lyder jo som om at du intet skal nå)- måske er parelli en god ting for dig at træne, her starter man fra bunden og går ej længere end at et partner forhold kan magte( du kan sikkert låne DVD af en eller anden)-ellers må du spare samme og tage hypper med en tur til Susan. sådan lige tror jeg at hesten er blevet presset for hårdt og derfor har den lært at sige fra, så det kan forstås- måske ville andre heste gå i stykker, hvor denne her har lært at passe på sig selv. Og måske har din søster overbevist den om at den skal bide smerte i sig når hun rider, og måske har den lært at det er smerte frit at hyggeture i skoven???? Du må ligge lidt film ind med den forfra og bagfra i skridt og trav for hånd, samt det samme med rytter på- så bliver det mere konkret i stedet for en masse gæt. MVH Dorthe
Bakker der planlægges kursus med- det bliver meldt ud ad sædvanlige kanaler og jeg skal nok huske det. Det er ikke mig der arr. men har bare hørt om det. Eva