- godt til at rep. overbelastet hud, rød numse, frost på kinder osv. salve til brystvorter, det skal ikke vaskes af inden amning  til rød numse, min pige fik da først udslæt da jeg brugte zink salven.... Så dem bruger jeg kun i stalden. Det er vist hvad vi har fast i vores skuffe.
Apotekets snot-sluger er rigtig god. Den hedder otri-baby. Der skal man selv suge i enden af en slange så man selv kan bestemme hvhor kraftigt der skal suges. Derudover er en pipette u-undværlig. Vi brugte den meget når han var forkølet. Jeg malkede en smule ud i en underkop og dryppede et par dråber i hans næse og det løsnede med det samme.
Stakkels Mikkeline er blevet ramt af en mavevirusinfluenzaagtigting.. Hun er glad og frisk og vil gerne drikke alt muligt - men hun vil ikke spise noget ... End ikke yndlingsspisen risengrød kunne hjælpe på det ... Min mand tog hende så til læge igår (ja ja han er altså den mest pylrede herhjemme, det indrømmer jeg gerne) og lægen sagde at det var sådan en mave-etellerandet og at det ville tage ca 3 dage.. Vi skulle bare tilbyde hende hvad hun ville have, holde øje med hun får væske nok og ellers drøne til læge øjeblikkeligt hvis hendes feber røg på 39 eller over.. Væske har vi styr på - efter at vi var indlagt i sommers til drop osv, er vi meget obs på væskeindtaget og det ser helt fint ud .. Men jeg mangler gode råd til hvad søren jeg kan tilbyde hende at spise for at hjælpe lidt på maven ? .. Vi har, udover alt det almindelige mad, prøvet med kiks, knækbrød, popcorn osv.. Samtidig bliver jeg også lidt i tvivl om hun kan have fået halsbetændelse igen? .. Min mand mente ikke at lægen kiggede hende i halsen, men han ved hun tjekkede ørene.. Syntes også bare det er lidt meget at hive hende til læge igen bare for at få det undersøgt, når jeg egentlig ikke har en bestyrket mistanke som sådan... Gode råd og erfaringer modtages meget gerne ...   ...
Når bare hun vil drikke skal du ikke være så bekymret. Æblejuice er godt, vand er godt. Sodavandsis er godt. Men spørg hende hvad hun har lyst til, og er det en frankfurter med hele svineriet, så giver du hende det!!! Måske hun spiser to mundfulde, men så er hun igang. Her kan vi næsten altid få dem til at spise cultura med hindbær, hvis mavserne er utidige. Leg evt. lygteleg og lys hende i halsen for at se om den er rød eller mandlerne hævede. I kan lege tandlæge eller bare lyse hinanden i munden.
Jeg har tit tænkt på, at den, der har opfundet det der børnekoncept, ikke helt har haft tid på at læse korrektur på det, for nøj hvor er børn da bare upraktiske. For eksempel er deres arme ALT for lange, og deres styringssystem håbløst underudviklet og tilbagestående i forhold til, hvad fysikken kan finde ud af. Nå, men så har skaberen da i det mindste kompenseret en smule ved at tilsætte humor, så det er til at holde ud at have sådan nogle børn. I dag har bare været en fantastisk dag på den konto. Barylerne hjælper nogle gange med at dække bord, når de gider. Nogle gange gider de ikke at sætte tallerkner og kopper på, men kun mælken og leverpostejen og den slags, som man aldrig helt ved om det når levende hen til spisebordet. Eller om det måske lander i min seng i stedet for. I dag gad frederik kun liiiige at tage mælken. Og så vendte han den jo på hovedet, og så røg der lidt mælk ud på gulvet. Hovhovhov, sagde han, og imens moren stod med hagen cirka i knæhøjde   , gik han hen i køkkenet, åbnede en skuffe, tog en karklud og gik hen og tørrede det op. WHAT??   Nå, tilbage til skuffen, som han stod og kiggede på læææænge med karkluden i hånden, imens jeg var sikker på, at karkluden nok blev lagt tilbage. Det projekt opgav han så alligevel, karkluden landede på spisebordet, hvor han så gik på jagt efter mælken. Jeg er ikke et øjeblik i tvivl om, hvad mælk og karklud skulle bruges til, så jeg skreg af grin, imens jeg fik stoppet det projekt. Vel ankommet til spisebordet ville kathrine gerne bede om guuu (agurk). Det fik hun så, og det røg direkte på gulvet. Og så ville hun gerne bede om noget mere guuu. Det var jeg ikke superindstillet på, så jeg sagde til hende, at hun KUN måtte få mere, hvis hun ville spise det, ikke smide det på gulvet. Kom så i tanker om, at "på gulvet" nok ikke lige var de sidste ord, der skulle sidde fast og spurgte hende et par gange, om hun ville spise det og putte det i munden, hvorefter hun både nikkede og sagde ja og så meget overbevisende ud. Så fik hun mere agurk, og det puttede hun da også i munden - tog en lille bid - og spyttede den ud på gulvet, og sådan røg det stykke agurk jo hurtigt. Hvorefter hun med sit ALLERmest charmerende udtryk gerne ville have mere guuuu   Møgbarn!  Jeg har bare opgivet at holde masken i den slags situationer, for jeg kan alligevel ikke. Jeg får de mest uopdragne barylere i hele verden på den her måde, I know! Men i det mindste er det sjovt imens det foregår  Hvordan gør jeres børn dagen lidt sjovere? mvh. tina
Jeg bliver stadig overrasket over hva´ de kære unger kan hitte ud af. I går sagde jeg til Felix - "kan du lige tørre dig om munden?" (Faktisk noget jeg aldrig siger - han spiser rimelig pænt eller også tørrer han det bare af i mig   Nå men Felix tørrer sig om munden hvorefter at jeg også lige bliver tørret om munden, morfar er her også - han får samme tur, Felix kravler ned af højstolen og går hen og smider servietten i skaldespanden. Sådan! Pludselig hang tingene vist bare sammmen for ungen  I øvrigt har vi en indendørs kat og to staldkatte. Mille der bor indenfor foretrækker spisebordet, når vi spiser og ellers køkkenbordet. Der er en tendens til, at vi går rundt og siger Mille med en sur og jeg ved ikke hvorfor men dyb stemme. Der gik lidt tid fø,r det gik op for mig, at Felix siger Mille på samme måde til staldkattene   Så Mille=kat Kh. Mette
Apropos det med at tørre af i moren, så sad kathrine på mit ene ben (og frederik på det andet), imens vi læste godnathistorie. Jeg har før set kathrine stikke fingeren i næsen, men uden gevinst. Det var der så her. Hvad man stiller op med det? Jamen helt uden hverken at kigge eller noget, langer man da bare armen bagud og tværer det af i moars fjæs!! Hahaha Mette, de er bare SÅ sjove, når de begynder at gøre ting ved de voksne også   Barylerne har også fundet skraldespanden, så når vi har spist (og tørret mund og hænder og de steder på bodyen, hvor forklædet ikke dækkede), så høvler de ned på gulvet og samler resterne op, fordi så kan det være, de får lov til at smide dem i skraldespanden. *suk* mvh. tina
Mikkeline på nu 17 mdr (allerede altså) går jo i denne fantastiske dagpleje, hvor alt foregår efter Learning By Doing metoden... Derfor kan hun mange flere ting end jeg egentlig lige er forberedt på..  Hun beder f eks om papir når hun har noget om munden eller når hun syntes det er tid til at pudse næsen ... Når hun så har klaret hvad hun skal giver hun pænt papiret til mor, siger adder og peger på skraldespanden...   ... (I dagplejen siger dp at det er adder og at DE skal putte det i skraldespanden - men man kan jo lige se om ikke man kan opdrage mor til at gøre det for sig) Snakker vi om sko, kommer hun strak løbende og vil give os dem på ... Så igår da en besøgende sagde "værsgo'" til min mand - ja så kom pigebarnet da fluks løbende med gæstens sko..   .. Fornemmer lidt at tøsen hører hvad hun VIL høre...   ... Herhjemme er det far der sidder ved siden af prinsessen under måltider og jeg sidder overfor .. (Er ualmindelig dårlig til fedtede børn) .. Det gør jo desværre bare at jeg kan se ballade i barnets ansigt længe før far kan...   .. Mit barn bliver nok den absolut mest uopdragne ved bordet, for jeg kan simpelthen ikke holde masken når hun begynder at lave blåhvalen eller siger "ahh ahh" på fars arm med hånden fuld af ketchup...   .. Man burde være bedre til at få skrevet alle de sjove episoder ned inden man glemmer dem ... 
det er hyle morsomt - til tider i hvert fald. Da ungen min endeligt fandt ud af at eks papir som næsen er tørret i skal i skraldespanden, så ville han gerne rende frem og tilbage i en halv time, forlangte at få nyt papir at smide ud. Den kære unge fik så at vide at man jo ik smider ubrugt papir i skralderen - nej kun når man jo har brugt det. Jamen så skulle han da bare tørre næse i hvert stykke og så var det brugt = mere at smide ud. Farmoren har lært ham at tjekke brændeovnen. Så når ik han kan se flammer er den ik "tændt" ifl ham, ergo skal mor tænde op, og der skal mere træ i. Er det gået ud el lig, så står ungen foran og kommanderer at der skal mere i brændeovnen. Det er lykkes ungen et par gange at få afleveret sin mad til hundene, hvor på han erklærer at han altså skal ha mere! Nej for du må altså ik give din mad til hundene - enten blir man vildt hysterisk - el osse affinder man sig med situationen, evt ved at hoppe på stolen igen og sige MER`! Det lykkes jo som regel at få mere - en sjælden gang i mellem så for at se om man kan snige isg ned og give den anden hund osse! Et stort hit er at køre AAAAALLE sine biler ind steder hvor man mener ik igen at kunne få dem ud- for så kan man jo få lov at se mor stå med rumpen i vejret og hive skidtet ud hvor fra det nu befinder sig. Når mor så har gjort det- gentager man handlingen i håbet om hun er dum nok til igen at gentage selvsamme akt selv! Da vi fik det store bur hjem til vapsen - der skulle alle legesager da derind og ligge. Det var jo en kasse... Til hans ting mente han! Den kære unge gider ik se tv - den slags gør han ik i. Men han kan godtk ommanderer at det altså skal tændes alligevel. Sådan kan man abre blive ved og ved og ved...
Sidder og smiler over alle jeres søde unger, de er nu sjove sådan nogle børn! Min lille Rasmus der lige er fyldt 2 år elsker at hjælpe med vasketøj, dække bord og støvsuge, man skal bare lige væbne sig lidt med tålmodighed når han hjælper til  . Farmor var her og ville sætte en vask over, og så sagde hun til Rasmus at hun bare lige skulle finde posen til BH'er. Knægten siger fluks "kom farmor, poser her" og hiver hende med ud til skabet med bæreposer ude i køkkenet. Godt tænkt synes farmor, hun var i hvert fald imponeret over den lille knægt. Min mellemste dreng (5 år) sad den anden dag ved spisebordet sammen med os, og havde nok overhørt min mand og jeg der talte om hvorvidt hingsteføllet fra sidste år skulle kastreres. Så siger Kasper pludseligt "Far, jeg vil altså ikke have børn når jeg bliver stor, men jeg vil altså godt beholde min kugler alligevel"..... Der måtte vi så lige forsikre den stakkels dreng om at det var helt i orden at han beholdte kuglerne, alt imens vi skreg af grin. Det er jo heller ikke nemt når både katten, hunden og flere af hestene har fået skåret kuglerne af!
Sikke kvikke og sjove jeres børn er! Mette, her i huset er det kat = Billy. Det er faktisk et af livets små spørgsmål, som jeg går og tygger på for tiden (jaja, jeg er ledig, jeg har masser af tid), nemlig hvor meget evne til generalisering, der ligger indbygget i sådan nogen børn der. I starten hed kattene i øvrigt vuvu  Monica, her har vi også skofetich. Faktisk har vi brugt det meste af weekenden på at tage sko af og på på 100 forskellige måder. Kathrine henter også sine sko, hvis man skulle komme til at nævne dem, men det bedste - det ALLERbedste! - er at hugge mors eller mormors sko! I dag, da jeg hentede i dagplejen, hoppede hun i mine bamsestøvler, der nåede helt op på benene. Det så NÆSTEN ikke sjovt ud   Lad os i øvrigt bare mødes om et par års tid og konkurrere i mest uopdragne barn - jeg er sikker på, at jeg vinder (selv om jeg ikke helt ved, om barylerne kan bliver slået af blåhvalen - hvad er det??) Stute, HAHAHA, det er godt at høre, hvad der er i vente, når barylerne begynder at kommandere rundt med moren. Det kan godt være, at han er bagefter på nogle punkter, den lille tobias, men på kommandere-området lyder det til, at han er rigtig godt med   Her er vi også så småt begyndt at fodre kattene, men har vist ikke helt forstået katte-konceptet endnu - kathrine sad en dag og knækkede små stykker af sit knækbrød og lagde dem lige så forsigtigt foran snuden på Billy, der ikke kunne se mere ligeglad ud. Det kunne hun jo ikke helt forstå - han plejer at lege hund, når de taber eller "taber" mad fra bordet. TAK for billedet af dig, der ligger med rumpen i vejret og hiver legetøj ud fra umulige steder. Hvor er det nu, jeg kan genkende det fra? Nååååh ja, jeg kigger lige i spejlet en gang  Reni, det var da en dreng med løsninger, du har der   Det er altså der, hvor de er allermest nuttede, der hvor de virkelig anstrenger sig for at hjælpe og så alligevel får helt galt fat i det. Og stakkels stakkels storebror da, der på den måde føler trang til at kæmpe for sin manddom!  mvh. tina
Yes - sidste nye hit: At hælde shampoo i wc´et og trække ud. DET er sjovt og her dufter jo som om jeg har gør rent  Kh. Mette
... endelig kom vi igang med Simons værelse. Han har levet lidt i en mellemstation, da han har haft både kummefryser og bogreol på sit værelse, desuden skabet fyldt med dvd'er. Vi har længe snakket om at den fryser skulle ud. Både pladsmæssigt, men også rent praktisk da man jo ikke kan komme til den efter 18:30. Og ja, så skal der bare ikke være fryser på barnets værelse  Igår kom så vores nye fryseskab som skal stå på kontoret, så nu kunne vi endelig komme igang. I formiddags leverede jeg så Simon over til min mor, for man kan altså ikke lave kontor/værelse med dén terrorist på adressen!!!  Hele projektet lyder på: Jeg har desværre ikke nogen rigtige før-billeder bortset fra disse to hvor Emma havde rodet nærmest alle sine ting ind på hans værelse. Men man kan vel fornemme den lidt sparsomme gulvplads...?   Kummefryseren står lige til højre og i forlængelse af den står bogreol. Til venstre er hans kommode og i forlængelse heraf, er skabet.   Igen. Hov her er lige et hvor man kan se gulvet  Og den tomme endevæg:   Nåmen idag har vi så nået det her:   Vupti - tapet op  Det skal lige tørre ordenligt og så skal den lige "efterlimes og fejes"   Simon beundrer vores mesterværk - bemærk kummefryser og reol   Så kom skabet ind på værelset    Flytte mig? Nooooooo waaay!!!    Hvad syntes i, indtil videre? GLÆDER mig til det bliver færdigt og vi giver det en ordentlig skalle igen imorgen 
at følge dine værelsesprojekter   Christina. Og hver eneste jeg ser billeder af dine unger er jeg imponeret over hvor meget de smiler. Det er så dejligt at se. De ser altid glade ud, søde og frække på den gode måde! Kh. Mette
Værelsesprojekt  hehe, har da ikke lavet så mange projekter  Ellers 1000 tak for dine utroligt søde ord, de varmer meget. De er skam også nogle små solstråler de kære unger  Dog har de altså også temperament så det ryger ud af ørerne på dem nogen gange  Dagplejeren mener også at Simon er en meget bestemt herre af sin alder og han er meget svær at skælde ud da han nægter enhver kontakt til én når han har lavet noget galt. Han kan da også allerede finde ud af at provokere storesøster og rive/kradse/nappe hende hvis han ikke må være med i legen! Nåmen mht. værelset så er det jo nu blevet færdigt  Det er blevet VILDT godt er meget tilfreds og lykkelig for at vi endelig fandt tid til at få det gjort. Nu er det blevet til et BØRNEværelse og ikke bare en seng i et rum med nogle legesager  TAK igen
Én kommentar over 2 dage, trist  Godt det så var SÅ positiv en kommentar, som vejer det lidt op. Jeg må jo hellere lægge slutresultatet ind så tråden kan afsluttes, selvom interessen åbenbart ikke er der... Simons værelse nu - blev færdig søndag kl. 17:       2min tog det - at rode tingene ud over gulvet.     de hænger ikke skævt, det er billedet som er dårligt taget         thats it
Hejsa. Er det ikke idag der skulle være udbetalt børnepenge?? Det er første gang jeg skal have det. Så ved ikke om det bare er kommunen der er langsom til at udbetale eller..
Det er 2 mdr siden og nogle dage 
Har kommunen din rigtige nem-konto? ...   ... Vores første udbetaling af børnechecken var meget længe undervejs fordi banken ikke havde ændret min Nem-konto som jeg ellers havde bedt om ..
Ja det har de. Men det var en fejl fra kommunens side   Så nu skulle det være iorden. God weekend til jer alle 
Ja de unger er lige til at grine over  Min knægt er 3,5 år, hans største ønske til jul næst efter John deer traktor med vogn, var en barbermaskine... Jo jo knægten er overbevist om at han har fået skæg  Vi var til tandlæge d. 6. jan. han hopper glad op i stolen, tandlægen trækker den skarpe lampe ned og skal til at kigge ham i munden, da knægten udbryder: Kan du se mit skæg med den der???  Hun spurgte pænt om han havde fået skæg og om det skulle nå helt ned til maven, han svarede så at det altså skulle barberes så det var kort ligesom fars.... For en uge siden, kommer hans far så op og henter ham i børnehaven, da han træder ind af døren, kigger 2 pædagoger på ham og så på hinanden og knækker sammen af grin... Brian, spørger så hvad der er galt, det vil de i første omgang ikke ud med, men overgiver sig så og trækker ham til side, da der var andre forældre og fortæller så at Casper havde fortalt at han havde fået hår på tissemanden, ligesom far... Brian var lige så færdig af grin og pænt rød i hovedet hele vejen ud af børnehaven  Så lige nu er far altså bare en verdens mand i Caspers øjne og alle detaljer bliver åbenbart studeret... Den anden aften gik han så igang med at fortælle mig at han havde hår på den, samt alle mulige andre steder såsom mave, ben osv. men så stopper han og kigger alvorligt op på mig og siger... Jeg har altså ikke hår i numsen mor, for det klør altså.... Så var jeg færdig af grin! Hvor får ungen lige alle de ting fra??? 
Sikke et fint værelse den lille charmetrold har fået sig 
Det blev da et fint værelse - den er lidt vild den der væg syntes jeg, men det er jo smag og behag. Må man spørge hvad du har givet for sådan noget tapet, jeg har nemlig en baggang med noget flot mønstret tapet, og hundene er ved at have slidt den lidt i bunden, deres madras ligger op af den - så jeg har overvejet noget andet, og har overvejet noget skov i sådan en realistisk udgave som jeres spækhukker der.
Mange tak er selv meget glad for det og ungerne lige så - endelig fik han et værelse som sagt  Rikke - jeps smag og behag - intet krav om at være enige her  VI syntes det er super flot og faldt pladask for det da vi så det - det var ca. 60cm for bredt og 30cm for langt, så måtte skære i det, men det blev ok alligevel  Det kostede ca. 550 kr. fra England. Der findes utallige udgaver af sådanne; skove, strande, have, blomster, biler, børn, dyr og og og og
.. det blevet godt. Nu kan ham den lille charmebøf da rigtig nyde at lege på sit værelse. Og der er også bedre plads til storesøsters ting når hun skal rydde op  VH Line
Haha Line godt husket  Du har ret masser af plads      Takker 
Hvor er det blevet fint!! Er vild med væggen. Vi overvejede også en stor fotostat til Oskars værelse men endte med at nøjes med et enkelt træ. Vi satte det i stand i sidste week-end men er en knold til at ligge billeder ind, så det må vente til lyset går op for mig en skønne dag... 
den der spækhugger er lidt uhyggelig  Men ellers er det fint stykke arbejde... Puha "jeg" skal igang næste weekend (min mors mand og min ven bygger mens jeg tager på pigetur med mama   )
Det er da blevet super flot. Var det nemt at sætte på væggen (spækhuggerne)? Og var det også okay at bestille det fra firmaet?. Hvor lang tid gik der inden "billede" ankom?
Jeg synes også det er belevet fint, omend spækhuggerne dominerer endevæggen lidt for meget efter min smag  Men sådan en er jo forskellig fra folk til folk.
Smag og behag, er jeg helt med på  VI er glade for det og det er jo det vigtigste hehe, men jo den er da ret "dominerende" men det er slet ikke så "slemt" når man er der - altså til stedet på værelset. Spækhuggerne er almindelig tapet som er sat på savsmuldstapet uden problemer. Det er som sagt købt i England med cirka en uges leveringstid (vi havde så lidt problemer, men det er en anden historie) kostede omkring 550 kr. inkl. forsendelse. Dette motiv fåes kun i kæmpe størrelse. :)
Jeg er vild med hvalerne, synes det giver rummet en god dybde. Dejlig værelse han har fået  Vi har bygget om så min søn på 4 år skal også have nyt værelse nu og jeg har bestilt et billede med Spiderman her:   der kan man sende det billede ind som man gerne vil have lavet som tapet (kræver selvfølgelig en høj opløsning) Hvor har du købt de bogstaver til hans dør? og er det wallstickers? Jeg havde tænkt lidt det sammen, men synes ikke dem jeg kan google mig til er nær så flotte som Simons 
de fine reoler han har uder vinduet, hvor er købt, for de er da smarte  Signe
Takker igen og det med dybden på værelset pga. tapetet er jeg nemlig helt enig i  Syntes de 10kvm er blevet store, selvom det egentlig er en stor og mørk "ting" på endevæggen. Hans navn på døre, i sølv, som også er på Emmas dør er fra ebay - koster små 100kr. Det lille navn på hans skab er nogle bogstaver ud fra et større ordspil som han havde på det gamle værelse. De er walltattoos, og sidder ret godt fast   derfor jeg kun tog nogle af bogstaverne... Der stod "Twinkle twinkle little star, do you know how loved you are?"  De små reoler under vinduet er købt brugt for 70 kr  Men ellers er de vist fra Bilka eller Ikea.
det her er lidt et frustreret indlæg. Jeg har en helt fantastisk bonusknægt på 6 år. Jeg har værte i forhold med hans far i et lille år. da jeg kom ind i billedet har knægtens forældre boet et år fra hinanden. Men han siger simpelthen nogen underlige ting. Han snakker KONSTANT..det er hvad det er , men det giver ingen mening..det meste af det. Han kan f.eks afbryde for at sige "himlen er blå" eller " Nova er en hund"...eller lign der er fuldstændigt hen i vejret. Gør jeres 6 årige også det? Har aldrig oplevet noget lign. og har arbejdet i en SFO..men kan nogen nikke genkendende til det?
Ja i guder min søn på nu 7, vrøvler, og det er også de særeste ting som han får rablet af til tider, og hans bonus bror gør det også , så tænker ikke så meget over det. Men ja mine gør det også i den alder, så måske det er meget normalt ... 
De bare tænker højt, det er visthelt normalt.
Jeg har en 5 og 7 årig. Men nej, det der kan jeg ikke nikke genkendende til... Og min den mindste vil ellers gerne snakke konstant ( hun bliver stoppet ), men det er ikke "vrøvl" hun siger.
Ja så melder jeg mig lidt herinde igen, jeg kan i hvert fald ikke komme uden om at maven ikke er til at overse længere. Med termin d. 13. februar og en lynfødsel på under 2 timer sidst har vi denne gang planlagt en hjemmefødsel. Ikke i vand, som mange tror, så snart man nævner hjemmefødsel  . Næh hellere en kompetent jordemor i hjemmet end en uplanlagt fødsel i bilen på vej til Holdbæk, nu fødegangen i Slagelse er lukket for en tid  . Så det bliver spændende denne gang, om det går hurtigt eller langsomt, det er jo 3½ gang jeg føder  . I fredags var det sidste arbejdsdag for en tid, lidt trist for jeg var super glad for det, men jeg er træt træt træt nu, så den sidste tid skal lige gå med at gøre det sidste klar og så ellers få slappet af, for vi ved jo efterhånden hvad vi går ind til herhjemme  . Når det hele ikke at blive klar, går det nok alligevel, butikkerne har jo næsten åbent hver dag.
Jeg følger lige i hælene af dig med en fast termin få dage efter din (planlagt ks). Det lyder som en god idé med hjemmefødsel. Håber, du får en rigtig god fødsel - på land. 
Først tillykke med graviditeten og skønt at du har valgt at føde hjemme. Jeg fødte min første på Holbæk sygehus og nr. 2 hjemme i stuen i mit fødekar. Jeg tror det er fuldstændig ligegyldigt om man føder i vand eller ej. Som oftest er det roen der giver den gode fødsel hjemme. Jeg fødte med Jette, som er en fantastisk jordemor og det var bare så hyggeligt. Mine veer var ikke nær så slemme da jeg fødte hjemme og jeg er sikker på, at det var fordi jeg ikke skulle spekulere på hvornår jeg skulle afsted og stresse over bilturen, som var på 30 min. Samtidig er det så nemt at man jo kender sin jordemor godt. Man har jo mødtes med dem begge under graviditeten. Du må love at skrive din fødselsberetning herinde. Jeg hyler som en besat og ryger lige tilbage som om jeg selv lige havde født igen. Det er mit livs bedste oplevelse. Rigtig god fødsel til dig.
Jeg overvejde hjemmefødsel til mit andet barn, men fortrød da jeg blev bange for hvis nu noget gik galt, så var det nu rarrest at være på et sygehus. Fødslen tog også noget længere tid end med den første. Jeg ville have født i vand på sygehuset, men veerne gik helt i stå da jeg gik i karret så jeg måtte op i sengen og fik taget vandet og så gik det hele på 10 min. Jeg ønsker dig en rigtig god fødsel og alt godt i fremtiden.. 
Dejligt at du er "her" igen. Tillykke med graviditeten. Kh. Mette
Tja, jeg vendte også risikoen ved hjemmefødsel, men i forhold til at føde på vejen eller i hjemmet kun med manden til stede eller alene, fordi han skal nå hjem fra job, så føler jeg mig mere sikker ved at planlægge at jordemor er her og så tager hun stilling til en overflyttelse og kan den førstehjælp der skal til, hvis der er nødvendigt. Men igen hun har erfaring fra mange hjemmefødsler og har ikke mistet nogen der  . Fra vandet gik til jeg havde født sidst gik der 1 og 45 min, herunder ca. 25 veer og 2 presseveer, nåede lige på fødegangen sidst (10 min kørsel)  . Jeg skal bestemt nok skrive lidt om hvordan fødslen går. Forhåbenligt lige så godt som nr. 2, selvom det var en kende overvældende at det gik så hurtigt  . Hånden på hjertet, havde fødegangen i Slagelse stadig været der, var vi taget derud, så slap man da for forberedelsen og rengøring herhjemme, selvom det da er til at overse ville det andet da være nemmere  .
Åh jeg ville også gerne føde hjemme, men manden vil absolut ikke være med på den, så det bliver på sygehuset. En hjemmefødsel er ellers "statistisk set" mere sikker og mere naturlig end en fødsel på sygehuset. Min jordemor fortalte mig, at hun i hendes 40 år som jordemor aldrig har oplevet noget gå galt ved en hjemmefødsels - altså forstået sådan, at der reageres ved den mindste afvigelse, og så bliver man kørt på sygehuset. Og stort set alle, der er blevet kørt på sygehuset, føder helt almindeligt alligevel. Men "better safe than sorry"   Så fød bare løs derhjemme. Jeg er lidt misundelig på de kvinder, som kan gøre det 
Adrian bliver 13 måneder i morgen, og begyndte et par dage før hans 1 års fødselsdag at få multitabs vitaminpille med jordbær/hindbærsmag. Jeg brækkede dem i 4 dele og han spiste dem med velbehag. Men for lidt over 2 uger siden blev han syg en nat med opkast og ingen appetit i 3 dage. nå men vi holdte lige en lille pause med vitaminerne, mens appetitten var væk. Men siden den aften, får han kuldegysninger, hver gang han bare KIGGER på en vitaminpille. Nu har jeg prøvet at købe FEM forskellige slags smag, for at se om der ikke er en der falder i hans smag, men knægten vil jo ikke engang have den i nærheden af munden. jeg har prøvet at knuse dem og putte dem i hans mad, på en ske med vand, i hans glas med and, i mælk. men han nægter.... what to do??????
Kan du ikke prøve at holde en pause med de vitaminpiller og se om det hjælper. SÅ kan I spise jeres vitaminpille hver morgen mens han ser det og vente lidt og se om han ikke finder ud af det igen. Hvis I spiser rimeligt varieret sker der jo ikke noget ved at holde en lille pause. VH Line
Hjemmefødsel kan anbefales herfra. Jeg har 4 børn hvoraf 2 er født hjemme (planlagt) Talitha var dog noget hurtig, så selvom jordemoderen bor 20 km væk nåede hun ikke at komme før 10 efter Talitha var født. Godt hendes far kunne agere jordemoder til UG. Jeg havde ingen veer og da vandet gik, tænkte jeg at der jo var god tid. Vandet gik 2,30 og vi tussede lidt rundt og fik lagt plasik på sengen, ringede efter jordemoder kl. 3,15 og vupti Talitha er født 3,37 (tiden noteret over tlf) Lille Prins Turhan er også født hjemme og her nåede jordemoderen at komme, selvom jeg er hurtigføder   jordemoder tilkaldt af min mand kl. 11 ingen synderlig veer, men han MÅTTE ringe da han var bange for en gentagelse af Talithas fødsel. 11,30 vandet går. 12 jordemoder kommer og prinsen er født 13,11 Jeg har ikke født i vand. Talithas hoved blev født på toilettet og resten af hende på en madras på badeværelsegulvet. Prinsen på madras på gulvet i soveværelset. Skulle jeg ha flere børn, ville jeg klart vælge at føde hjemme igen.
Dejligt med erfaringer fra turbofødsler  . Her er manden og jeg blevet grundigt instrueret i hvad vi skal gøre hvis JDM ikke når at komme, desuden har vi fået et par piller til mig, hvis min blødning efter fødslen bliver for kraftig. Hun "lovede" mig ellers at min blødning hjemme slet ikke vil nå op på det på sygehuset, da en hjemmefødsel generelt bare ikke stresser på samme måde som det gør med en tur på sygehuset. Så det bliver spændende om det holder stik, ellers er der pillerne til hjælp. Manden min er helt tryg ved dette her, det er tredje gang, så vi ved hvad vi går ind til. Jeg håber bare det bliver lige så nem en fødsel som den seneste jeg har haft  . Desuden er jeg sikker på at en ambulancekørsel er at foretrække i forhold til selv at køre, hvis der er mistanke om noget. Tøsen har nu lagt sig ned i bækkenet, men står ikke helt fast. Jeg skal dog ikke lægge mig ned, hvis vandet går. Heldigvis, jeg går helst lidt rundt hvis jeg får veer. Så kan fødslen snart komme an. Om 5 dage er det inden for termin  .
Jeg har været noget off herinde fra. Men sikke dejlig læsning at komme tilbage til. Dig - og så hjemmefødsel. Jeg eeeelsker at læse om fødsler, især dem hjemme og dem med skønne babybilleder. Efter min egen hjemme fødsel (er der en forkortelse for det?) og egen oplevelse af en hjemme fødsel, er det jo rart at andre deler deres. Så nu hænger du på beretninger og billeder. Jeg købte en stor stak brugte håndklæder + 2 gange sengetøj og mishandlede dem ved kogevask og lagde dem så ned i en ren vasketøjskurv sammen med plastic. Efter fødslen blev de brugte håndkælder+ sengetøj smidt ud og de rene doneret til hestene. Det kostede mig ikke mere end ca 60 kr. og var bare så nemt. -ingen blodig stue efterfølgende + rent og pænt sengetøj klar imens den lille bliver målt og vejet. Moderkagen tager jordemoder med, så alle mine sjove forestillinger om panikken på forbrændingsanlægget når der evt gik hul på mine affalssække og deres forestillinger om hvad det kunne være, blev der intet af.. Husk haveforresten at skraldeposer og sort sæk liggende fremme + bordplads til jordemoderens ting   . Inden fødslen skrev jeg et brev til jordemoder, som hun kunne læse ved ankomst, om mig selv, mine forventninger/ønsker (eks at jeg skulle vide det, hvis hun fik bare et strejf af bekymring under fødslen), og hvem jeg og min hjælper var. - men et sådan brev får din jordemoder næppe tid til at læse før fødslen   .
Jeg har haft minimal blødning ved begge hjemmefødsler    Prins Turhan   Talitha som lige nyder lidt massage
født tre gange hjemme og det er meget sikrere end hospital. Første var på hospital pga numsen først = 3 timer fra første ve og 3-4 presseveer. Anden var hjemme: 4 timer fra første ve og 4-5 presseveer. Tredje og fjerde var hjemme og i vand: ca 1 time fra første ve og 1-2-3 presseveer pr rolling.....det var lige før jordemoder ikke nåede frem, heller den sidste gang - men så havde vi bare klaret det selv.Iøvrigt god vejrtrækning og fuld koncentration = ingen smerteoplevelse whatsoever, med de to sidste. Det var ret fedt.... Ja, så jeg er også hurtig og koncentreret om det, vil ikke forstyrres, ikke flyttes rundt på, ikke pilles ved.. Har en kollega som har født 3 gange underlige steder: bagsæde, i indkørslen og i toilettet- så de næste børn planlagde hun hjemmefødsel med (6 stk ialt har hun)- og det er meget bedre at det er velforberedt. Go for it.....
Er simpelthen kommet så meget i tvivl ang. vuggestue/dp. Har egentlig ønsket vuggestue til min lille prins, men kan sgu ikke helt finde ud af om det er det rigtige for ham. Det der bekymre mig lidt ved dp er, at der jo ikke rigtig er nogen til "at holde øje med hende" - hun kunne jo i princippet tage meget hårdt fat i min dreng, råbe og skrige uden at nogen ville opdage det. Hun har jo rimelig meget indflydelse på, hvordan han udvikler sig og hvordan han bliver senere i livet, så hun skal dælme gøre det godt   Jer der har barn i dp, synes i bare at det er fantastisk - også mht. gæstedagpleje osv.... Synes det er så svært at vælge -og her i Roskilde hænger pladserne slet ikke på træerne for tiden. Får man en dp man slet ikke kan med, så tror jeg der går et stykke tid før man får tilbudt en anden... Kender i til nogle gode dp i Roskilde -og ligeledes dårlige som man måske skal holde sig fra? Håber i kan hjælpe mig lidt - i plejer at være gode til det 
en dagplejer lidt uden for Roskilde - i Snoldelev - som hedder Ulla. Hun er simpelthen verdens bedste dagplejemor og alle mine børn måtte til enhver tid komme tilbage til hende.  Vi flyttede desværre fra kommunen, men i 3 mdr kørte vi 30km hver vej for at beholde hende, da der ikke var nogen værdig afløser.  Vi fandt aldrig en DP mor på højde med hende, så nu er begge børn i privat stordagpleje (hvor der også er børnehave) og det er helt suverænt! Held og lykke med det.  mvh  Juliette
Ja, det synes vi her er helt fantastisk. Mads' dagpleje har endnu ikke været syg, men han har været i gæstedagpleje to gange da hun skulle have fri. Det var hos en dagpleje som han ser i legestue hver fredag, og hun passer et barn, som Mads kender, da vi kommer sammen med hans forældre. Så jeg har INTET at klage over. Det skræksenarie du sætter op, kan jo i princippet lige så godt ske i en vuggestue som i en dagpleje. Hilsen en der arbejder i Vuggestue
og synes vi er begyndt at have lidt travlt, ikke så ungerne føler sig overset - men ved jo ikke hvordan det er andre steder...tænkt hvis der bliver skåret mere i personalet, så er det ikke sjovt for børnene eller personlet mere - her i Roskilde er der heller ikke noget der hedder vikarer mere, så hvis folk er syge, ja så går det jo ud over alle der er tilbage i vuggestuen  Tænker lidt,at en dp har mere tid til hvert enkelt barn -og måske også har mere tid til at gøre spisningen til en hyggestund. Det kommer jo selvfølgelig an på om man får en der elsker sit job, eller en som så det som en mulighed for et job pga. krisen .... Aaaarh - i vuggestuen er man dog trods alt lidt mere personale, jeg tror der er større chance for, at en dp kommer til, at lade sin dårlige dag gå ud over ungerne.. Der må da være nogen herinde som har haft en dpmor i Roskilde?
I lejre kommune og har valgt dagpleje. Men er deikke en jegkan med, så venterjeg hellere på en ny plads, så må jeg finde ud af det med arbejdet. Håber på at få en rigtig "reservebedste" hvor frederik bare trives og hygger. Jeg kan rigtig godt lide det er private hjem og dermed lidt mere ro på end i en større vuggestue.
kan jeg i hvert fald anbefale Lotte (nærmere Osted) - hun er simpelthen vidunderlig ved min brors 2 børn   Jeg ser hvad der sker, får jeg den vuggestueplads jeg har ønsket, tager jeg den -og ellers søger jeg plads hos en dp 
Lige der.... Hvor jeg ligger på knæ under køkkenbordet og tørrer op efter endnu et måltid med to små børn... hvor den ene står i badeværelset og venter på badet og af uforståelige grunder tudbrøler.. den anden er ved at hive alle bøger ud af reolen i stuen... da jer ser kuglepens tegningen på væggen og husker på min vidunderlige unghest i stalden, jeg har haft i 4 år og endnu ikke redet på... og gir en tanke til mange af hestevennerne, som har brugt weekenden på at se dressur til landsstævne... liiige der... så tænker jeg, om de der børn nu også var helt gennemtænkt!!!
Årh ja ... det er måske ikke politisk korrekt at indrømme, men jeg kan også stadig sukke efter årene uden børn, med stævner hele tiden, kåringer, sove i stalden ved føl tid, og ja hygge i rideklubben på springaftnerne. Nu har jeg solgt alle hestene undtagen den gamle, som min veninde bruger og nyder at bruge ... Åårk jeg savner hestene. Men men ja ja ... ungerne er da det værd og vil ikke undvære dem for livet.
Jeg kan sagtens følge jer, som mor til pseudotvillinger, hvor vi også har hænderne mere end fulde. Men jeg tænker, det er en periode - og allerede nu er mine meget mere selvhjulpne - tænker det blir lettere dag for dag nu, og dermed kan jeg også begynde at bruge mere tid på hesten, der har stået stille i 4 år osv. Det er en periode.. sådan tænker jeg når verden vælter om ørerne på mig  Lige om lidt er de store - så jeg vil nyde hvert minut med dem - så blir der nok tid til hestene bagefter..
Hold op, jeg lå flad af grin, da jeg læste om lige der... Det kender jeg godt, har også prøvet det flere gange. Men lige efter... så kommer den tudbrølende unge løbende med tårerne sprøjtende og armene rakt ud og kaster sig i favnen på en og hikster sig færdig, imens den knuger sig ind til en... og så er det, at man kommer i tanker om, at det var vist nok en ok ide alligevel. Men man kan godt nok nå at komme pænt meget i tvivl  mvh. tina
Jeg vil gerne officelt melde mig herinde på dette forum   Må jo indrømme jeg har fulgt det en del tid på sidelinjen, men ikke rigtig deltaget, da det ikke sådan rigtig var officelt endnu at jeg venter mig! Men nu kan jeg med glæde sige jeg er 14+4 i dag og da jeg har været skruk siden jeg var 23 år og faktisk er 33 år i dag, ja så er det ENDELIG blevet mig tur   Så nu er jeg for første gang gravid i mit liv og min mand har heller ingen børn fra tidligere, så det hele er bare så nyt og spændende. Jeg rider selvfølgelig stadig min skønne lusitano og min islænder, men jeg går også til både svømning og gymnastik for gravide, så jeg kan holde kroppen mest muligt i form under graviditeteten - er jo ikke en pur ung førstegangsfødende! Men jeg håber jeg får mange gode oplevelser at kunne dele med jer herinde  Mange hilsner Mette med Zeloso
.. med lille bebs i maven. 33 er da ingen alder, det skal nok gå fint - du er jo i fuld rideform  Håber for dig du kan ride hele vejen igennem hvis det er det du gerne vil. VH Line
glæd dig.. det bliver fantastisk.. 
Tillykke med maven:-)
tillykke tillykke.. og lad være med at læse min tråd fra idag 
Hejsa  Jeg víl gerne fortælle om min datters fødsel, og nu har jeg lige et stille øjeblik  (mit første barn) I får lige først et mavebilled, der er taget i uge 40+0    (ja lårene følger altså med i en graviditet   ) Jeg havde termin d 8/11-11 men hun lod vente på sig.Onsdag D 9/11-11 om morgenen vågnede jeg ved lidt "ubehag" i maven, men jeg var ikke sikker på hvad det var. Det gjorde ikke ondt men var heller ikke rart. Lidt stærke plukkeveer nok. Men det gik i sig selv i løbet af dagen. om aftenen cyklede jeg så ned til min svigermor for at hygge og spise aftensmad. (Min kæreste arbejder til sent om aftenen, så det kunne godt være lidt kedeligt bare at gå rundt alene hjemme   ) Da jeg skulle cykle hjem begyndte det igen. Jeg ville egentligt gerne stå af og trække for de var nu begyndt at være ret ubehagelige, men jeg skal cykle igennem en mørk skov, og jeg er rigtig god til at bilde mig selv alt muligt ind :p Så jeg skyndte mig hjem. Det fortsatte så natten igennem og næste dag. Så natten til fredag kl 3 tog vi ned på Skejby. Jeg ville gerne lige tjekkes for at se om det nu var veer eller hvad der skete. Og da vi bor lige ved siden af var det ikke det store problem. Jeg var 2 cm åben og vi fik tildelt en fødestue. Kl ca 10.30 blev jeg undersøgt igen og jeg var stadig kun 2 cm åben, og det var noget træls at få afvide, for jeg syntes da allerede det gjorde ret ondt! Nå men vi blev sendt hjem med denne her sove dosis (smertestillende pillet) og det gav da også lige et par timer på øjet. Fredag aften tog veerne til igen og kl 2.30 om natten tog vi endnu engang ind på fødemodtagelsen. Der havde jeg åbnet mig 4 cm. Vi blev sendt til fødestuen igen, og jeg bad om det med det store kar da jeg ønskede, hvis det var muligt, at føde i vand. kl 6.15 kom jeg i fødekarret, men desværre kunne de ikke få lattergassen til at fungere derinde, så jeg syntes ikke det var så rart alligevel. kl 7.30 kom jeg så op igen, og kom over i sengen. Kl 11 bad jeg om en epidural blokade selvom jeg forinden havde svoret at sådan en skulle jeg ikke have, men efter næsten 2 døgn uden søvn, og veer der nu kom uden nogen rigtig pause tiltalte den mig altså ret meget! Puha det var altså bare den bedste beslutning. Endelig kunne jeg slappe af, og lige få et overblik over situationen igen. Kl 13 tog hun vandet, og jeg blev placeret på en bold for at få åbnet mig de sidste cm. Så syntes jeg ellers det tog fart (i forhold til før!) kl 14.15 fik jeg presseveer, så mig ned på fødeskamlen med min dejlige kæreste bagved, og kl 15.31 blev Lærke født. Den time gik bare så utrolig hurtigt. Det var for mig en helt perfekt fødsel, og jeg var helt høj i lang tid bagefter. Og nu hvor der er gået et par måneder, er jeg da klar til endnu en fødsel. Men venter nu lige et par år tror jeg  Men min jordmoder var simpelthen så sød, og passede rigtig godt til mig! Lærke blev altså føde d 12/11-11 52 cm og 3320 g. Her er hun 1 dag gammel:   Hun er nu 8 uger gammel og i lørdags var vi afsted til baby svømning for første gang. Det gik bare super godt og hun nød det! Her er hun med sin far, næsten lige vågnet fra en lur:   ca en måned gammel   1 uge gammel   1,5 måned:   I får lige et hvor hun ser tv med sin far, og programmet får lige thumbs up!:   Og lige et enkelt af hende og jeg: (har ikke så mange af hende og jeg, kæresten er rimelig dårlig til at få taget billeder)   Hov skal da næsten lige se et billed af min søster og jeg inden fødslen. Hun havde termin 5 uger efter mig   Min mor har lige sneget sig med på billedet. Det er mig yderst til venstre. 7,5 måned henne:     Undskyld jeg lige fik spammet med billeder men det er altså bare svært at "styre" sig :p Og i får lige et enkelt af min kæreste og jeg nu vi er igang :p  
Ihh tillykke med hende, hvor er hun dog bare kær   . Det er DIN skyld at jeg er endnu mere skruk nu. Og mig der absolut ikke skulle have flere børn, er da bar SÅ klar til en mere   .
Dejlig positiv FB - jeg har termin i næste uge så det er skønt at læse!  Og med så smuk en lille lækkerbasse! Så bliver man bare endnu mere klar!!! 
med jeres flotte datter! Hende har I lavet flot   Og sikke en drømmefødsel, og du bærer godt nok din graviditet flot. "Lårerne følger jo med i graviditeten" - øhh ja, men tydeligvis ikke ved dig 
Iihh hvor er hun sød og dejlig! Tillykke med hende og en fantastisk fødselsoplevelse. Sjovt at din søster har termin så tæt på dig. Dejligt med de forskellige billeder. Kh. Mette
Tillykke emd datteren og den fantastiske fødsel. Jeg og min søster havde termin med kun 14 dages mellemrum, men det endte med vi fødte med 25 dages mellemrum... Sikke en masse finde billeder af jer.... 
Sikke en dejlig lille pige, stort tillykke  Og hvor ser du og din søster bare strålende ud!
Så vil jeg da lige ønske Stort tillykke:) Pøj pøj med graviditeten - Håber kvalmen snart fortager sig igen!
Det lyder bare skønt det hele:)) Min søsters nr. 2 og min nr. 1 er født med 3 uger imellem - de er idag 3½ år, og har SÅ meget glæde af hinanden - et helt specielt bånd 
Jeg fødte min lille bitte perfekte dreng i torsdags. han vil altid have en kæmpe plads i mit hjerte! til jer der har fulgt med, og støttet os gennem den sidste svære uge, vil jeg sige mange tak. og jeg vil gerne skrive lidt om det der er sket. der er ingen lykkelig slutning på dette, så læs kun videre hvis i har lyst. tirsdag da vi havde fået talt med børnehjertelægen om alle scanninger og undersøgelser, og fået af vide at vores lille baby havde et meget sygt hjerte, som ville kræve utallige operationer og aldrig ville blive ligesom andre børn, traf vi beslutning om at søge om afbrydelse af graviditeten. jeg var 21+3 da jeg fødte ham. vi fik bekræftigelse omkring kl 18 samme dag, og kl 20 var vi på kolding sygehus hvor jeg skulle have den pille der skulle sætte alting i stå. vi fik en rigtig fin snak med overlægen og en sygeplejerske om hvad der ville ske, og om begravelse og sorghjælp. jeg fik pillen og vi var begge helt knuste den aften, og jeg vågnede grædende flere gange den nat. alting var for sent nu, og alle de mirakler man håber på til de sidste var uden for rækkevidde. vi skulle indlægges torsdag morgen, og kl 8.00 skulle jeg sættes igang med fødsel. hver 3. time ville jeg blive undersøgt og få lagt 2 piller op. efter 45 min fra de første bliver jeg meget dårlig og har mange smerter. de har givet mig morfin og pamol med de 2 første piller men det hjælper ikke, og jeg får en pille mere, og er bare bange og ked af det og har ondt. en læge kigger på mig og siger der ingen grund er til at jeg skal have så store smerter for ingenting, og jeg bliver kørt på fødegangen hvor de kan lægge en epidural. smerterne bliver mindre, og det er tid til de næste 2 piller. jeg vælger at vente og se da jordemoderen mener 2. gang bliver lettere. efter 30 min har jeg veer igen, der bider meget og er meget tætte. jeg er åbnet 1 cm og de vælger at få narkoselægen ind og lægge epiduralen. her er jeg ved at bryde helt sammen. jeg er rigtig berørt af situationen, og føler ikke jeg har noget at kæmpe for, og er bange for alt det der sker rundt om mig. epiduralen virker ca kl 14.30 og herefter kan jeg få hvilet en lille times tid. 3. gang jeg får lagt piller op kan jeg ikke mærke noget pga bedøvelsen, og jeg får mere overskud. jeg er så dopet og så brugt op indeni af alle de følelser og ting der er sket, at jeg ikke rigtig kan forholde mig til hvad der skal ske. kl kvart i 6 da jeg skal have lagt de næste op er jeg åbnet 7-8 cm og har veer. jeg begynder at mærke presset, og da jeg aldrig har født før, er jeg usikker på hvad jeg skal. jeg kan bare mærke at det er snart. min mor og søster kom ved 17 tiden og min kæreste var lige gået ud for at få lidt pause, og de bliver alle hentet ind. min mor og søster vælger at være med på trods af de også er bange og kede af det, og ca kl 18.30-19.00 kommer den lille bitte prins til verden. vi bryder helt sammen, for det går op for mig at nu skal jeg møde det lille væsen der har sparket rundt i min mave i så lang tid, og jeg ved at han er død.. jeg kan slet ikke forholde mig til at de tager så lang tid om at få ham op til mig, og jeg kan ikke beskrive hvor ondt det gjorde at se sit lille pus ligge der helt stille, men stadig varm og helt helt perfekt, bare alt for lille. det hele var meget udramatisk og fredeligt, og efter jeg havde haft ham lidt fik han en lille blå hue på og svøbt i et lille blåt tæppe. og jeg fik ham op igen. min kæreste ville også gerne holde ham alligevel, og min mor og søster valgte også at få ham op. vi fik taget nogle meget personlige og rigtig gode billeder, og vi fik sagt farvel på en stille og rolig måde. min lille skat er nu den smukkeste stjerne på himlen, og han har den største del af mit hjerte :´( jeg takker igen for alle jeres trøstende ord, det varmer selvom alting bare gør så ufatteligt ondt indeni.
sidde selv? komme op og sidde selv? kravle? gå? jeg er tilsynladene blevet mor til en skildpadde. Adrian er nu 13 måneder (i morgen) han begyndte først at sidde 100% stabil uden at tage turen bagover da han var 10 måneder. et par dage efter hans 1 års fødselsdag begyndte han selv at sætte sig op. kravle??? sådan noget pjat arbejder vi ikke i. Næ nej han møver på maven. Han kommer dog op i kravle stilling, men når han skal fremad så er det ned på maven igen. Han er lige begyndt at sætte sig op på knæ, men bruger altid et eller andet at komme op ad. han vil gerne stå op, men han ikke rejse sig selv, man skal støtte ham mens han kæmper med at få beneene til at makke ret.Nårhan så står, giver han bare slip for det han havde fat i. så han kan jo heller ikke gå. han elsker at stå og holde i mine hænder, men benene flytter sig ikke, selvom han gerne vil hen til noet. folk siger at det nok skal komme.... men tror snart ikke på et mere   
Kan så fortælle at min lille fedeberg, som også var i god stand da han var bette, ALDRIG bekymret sig om at kravle, hvad skulle han dog bruge det til, og gå gjorde han først da han var 13 mdr eller var det 14. så jeg er sikker på at Adrian nok skal komme efter det, helt sikkert, og han havde en elendig balance lige i starten, men er da kommet efter det. Han går da den dag i dag   Og kan også kravle
Det lyder fuldstændig som om du beskriver min datter!! Hun er fra 31/12-10, så hun er også lige ved at være 13 mdr, og det interesserer hende bare minus det der med at bruge sine ben. Hverken til at kravle eller gå med. Jeg har også tænkt om hun nogensinde kommer til at gå!! Kravle tror jeg ikke, at hun kommer til, det er alt for let bare at møve sig afsted og det går pænt stærkt skal jeg hilse og sige  Hvor meget vejer han? Min datter er en kraftig pige på 12,8 kg og 77,5 cm lang, så tror også at det gør hende mere passiv. Det kunne bare være rart, at der kom lidt mere gang i kalorieforbrændingen ved at kravle og gå, så hun fik smidt lidt af hvalpefedtet!!  Jeg var sikker på, at hun var den eneste i hele verden, der ikke var nået længere med sin grovmotoriske udvikling iden alder.. Til gengæld er hun rigtig kvik rent intellektuelt og finmotorikken fejler heller ikke noget - tværtimod  Ditte
er heller ike en lile sylfide... vægten til 12 måneders tjek sagde 12,3 kg. finmotorikken fejler heller ikke noget her... har spist rugbrødshapser med pincetgreb siden 8 måneder og bliver der tabt en micro krumme, ja så skal han nok få den samlet op igen. gaflen har han også mestret perfekt siden han fik den i hånden i ca samme alder. Nu øver han det med selv at stikke maden på gaflen også, og den er ved at være der. (undtaget ris   ) men hvor er det dejligt at han ikke falder helt uden for rammerne, for synes godt nok det går laaaangsomt.
Jeg har fulgt din historie med grædende hjerte sammen med min kæreste! Jeg er dybt berørt over din historie og håber virkelig at i kommer igennem det sammen, dig og din kæreste! Alt held og lykke herfra! Og stor trøstekram!
Jeg har fulgt dig gennem de sidste tråde og er rigtig ked af at det måtte ende på denne måde. Jeg tror for din drengs skyld at det var rette den beslutning om end svær. Jeg håber at oplevelsen omkring fødslen og at få sagt farvel bliver smuk og at du altid vil huske det på denne måde. Jeg har selv mistet min lillebror pga. en hjertefejl. Han nåede dog at blive 17 år og leve livet, mens han var her. Ved hvor svært og hårdt det kan være for børn og familier med hjertebørn. Et stort knus fra mig til dig og din familie i denne svære tid.
Puha det gør ondt at læse!! Tårerne presser på... Jeg føler så meget med dig!
Hvis andres tårer er til nogen hjælp er der hermed sendt lidt trøst i din retning. Håber der en dag kommer en lille prins eller prinsesse, der kan dele pladsen i dit hjerte og leve under sin storebrors beskyttendde stjerne. Line
Det er meget sjældent at jeg græder af indlæggende jeg læser men nu sidder jeg stortudende. Det gør mig simpelthen så ondt at I skal i gennem det her. Jeg er ikke tvivl om at beslutningen er den bedste men det ændrer ikke på hvor forfærdeligt det er! Jeg sender jer mine varmeste tanker! Kh. Mette
tænkt så meget på dig. Mit hjerte bløder for jer, for det må have været helt forfærdeligt dels at træffe beslutningen og dels at gennemføre en fødsel, uden at man får et barn med hjem. Jeg håber inderligt, I kan hælpe hinanden gennem jeres store sorg. Mange tanker herfra
Puha... Din historie vækkede lige nogle arkiverede følelser... Din historie kunne ligesågodt være min, for det var helt akkurat hvad der skete for os i første forsøg. Så jeg kan med rette sige at jeg ved præcist hvor ondt det gør... Stor kram herfra Joan
Sikke en rædselsfuld oplevelse. Ingen har fortjent at opleve sådan noget! Jeg sender de varmeste tanker og håber, at du snart får lov til at få en lille ny, som du kan kaste al din kærlighed på. mvh. tina
Har aldrig grædt til et indlæg på HN, men åhhhh hvor du rørte til noget indeni mig - Måske fordi jeg for 4 måneder siden blev mor? Jeg kan på ingen måde sætte mig i dit sted og heller ikke sige noget som kan hjælpe dig på nogen måde, men jeg sender dig en masse trøstekram og en masse tanker, med håb om at I vil komme videre herfra. Det du har været igennem, er der ingen der har brug for at opleve!
Sikke en flot beslutning I tog. Ja, den hårdeste og sværeste, og jeg kan slet ikke sætte mig ind i den smerte I må sidde med nu - Og alt det I har været igennem. Ingen ord kan hjælpe, men jeg sender dig alligevel et kram og en masse tanker.
Stort stort trøstekram herfra. Mvh Kit
til jer og den svære tid i er i nu. Tårene triller og jeg ønsker jer alt det bedste.
det er meget sjældent at der er indlæg der direkte får mig til at stortude men din beretning om hele forløbet får bare tårene til at trille... det rører mig dybt ind i hjertet og kan slet ikke følge den smerte i alle sidder med nu, men kun gisne om hvor forfærdeligt det må være... det er der ingen der fortjener... gud hvor gør det mig bare ondt... håber når tiden har læget de værste sår at du igen er mod på at blive mor og at det hele vil gå jer godt... jeg ved jeg ikke kan skrive de rigtige ord og lige meget hvor meget man prøver kommer det til at virke fuldstændig kejtet og alligevel er jeg fuldstændig tom for ord... med tiden skal det nok blive bedre, det er jeg næsten sikker på... sender dig 10000000000 trøste kram og søde tanker med tårene løbene ned fa mine kinder... hvor er du bar tapper og du skal vide jeg har den dybeste respekt for dit valg om end det er rigtig svært lige nu men tænk på hvilken smerte i ville skulle gennemgå på senere tidspunkter... det er bare aldrig nemt at skulle være den der træffer beslutningen... hvor er verden dog uretfærdig tanker fra mig!
Jeg har været igennem nøjagtigt det samme, med vores første barn. Det gør mig ondt at I nu skal igennem dette hårde arbejde med at komme igennem sorgen. De små fødder sætter dybe spor, også selvom de kun har bevæget sig på indersiden af maveskinnet. Hvis du vil læse vores historie så findes den her: Vh. Rikka
Hvor er jeg rørt over alle jeres søde og trøstende ord og tanker til os! Det betyder alverden for mig hver eneste ord I har skrevet! Jeg har fået grædt og grædt og set billeder og talt med min kæreste og specielt min helt fantastiske mor, om hvad der er sket igen og igen. jeg er så taknemmelig for at både min mor og min søster var med, for det betyder at jeg bedre kan dele min sorg med dem. Jeg er ikke et sekund itvivl om at vi valgte den rette beslutning, men som jeg har forsøgt at forklare min kæreste der har støttet mig på bedste vis de sidste dage, så har både min krop og mit hovede fokuseret på at skulle beskytte og elske og gøre alt for den baby der moslede rundt i min mave, og nu ved min krop og hoved at der er kommet en baby ud, men der er intet at beskytte.. det gør mig så magtesløs og gal på hele verden :´( Min familie og kæreste har været hos mig den sidste hårde tid, og jeg har fået lov til bare at sidde og stirre ud i luften, og græde når jeg blev overmandet, og de har bare gjort som de plejer, men de har VÆRET der, og det betyder ALT for mig! Vi har valgt at han skal begraves på vores familiegravsted, og hele min nære familie vil komme og være der den dag han skal lægges til hvile ved siden af min farfar.. Jeg håber for alle de forældre der kommer ud for denne sorg, at de har så fantastisk en familie og kæreste som jeg har, for ingen fortjener denne sorg, og ingen fortjener at gennemgå det alene! Så igen, mange mange tak for at i har skænket en tanke til min lille stjerne og os! Jeg ville give hvad som helst for at få lov til at holde ham igen, og at fortælle ham at han altid vil være gemt i mit hjerte, så gør mig den tjeneste at kram jeres børn, eller jeres skønne maver en ekstra gang idag, livet er skrøbeligt! Mvh Marianne.
Min yngste bror interesserede sig ikke en bønne for det dersens gåen og ståen, indtil han var næsten 1½ år. Så en dag, så rejste han sig op ved et bord og gik hen til den anden ende af stuen - hans far var da ved at tabe hele underkæben   Og fra den dag gik han. Han blev i øvrigt en afsindigt aktiv dreng, som slet ikke kunne sidde stille, spillede fodbold hver dag og cyklede og løb og leg med de andre børn, og som læste sin første bog, da han var teenager, og det skete KUN fordi den handlede om hans kæmpekæmpestore idol, Peter Schmeichel. Man må sige, at han har taget revance for den sene start  mvh. tina
Årh jeg syntes også Mikkeline var noooget så langsomt til de grovmotoriske øvelser ..   .. Men ifølge kiro og fysio var hun altså helt fint med.. Tror hun var omkring 9 mdr før hun sad stabilt.. Det der med at kravle - det foregik i en form for soldaterstil - den ene albue, det ene knæ den anden underarm og det sidste ben slæbende efter sig.. Det så umådeligt morsomt ud, men til sidst var jeg overbevist om at det sidste ben måtte fejle noget..   .. Hun knækkede dog kravlekoden inden hun fyldte 1 år - men guderne skal vide moderen har kravlet rundt MANGE timer på gulvet i håb om at kunne lære barnet teknikken ..   ... Hun er fra 120810 og hun gik sine første skridt 240911 - så hun var altså også rundet de 13 mdr inden det gik op for hende man også kunne komme frem på den måde.. Nu er hun 17 mdr og fuldkommen umulig at fange hvis hun har besluttet sig for hun ikke lige vil med ..   ... Hun kan dælme løbe stærkt og skvatter stort set aldrig ..   ... Så der er altså håb endnu - jeg syntes slet ikke det lyder så unormalt...   ...
Er knap ni måneder, har siddet selv i noget tid, kravler ikke, men har idag lige selv rejst sig op i sofaen. Jeg gloede noget. Jeg gik selv med støtte da jeg var timåneder, så synes jo han er noget sløv;) men han er vist meget godt med. Han er ret slank og meget aktiv, triller og møver sig rundt alle steder.
Vores søn er 17 måneder og går heller ikke. Da han var 4½ mdr. kunne han rulle fra mave til ryg. Til gengæld kunne han ikke komme fra ryg til mave før han var 8-9 mdr. Han begyndte at skubbe sig frem på maven da han var ca. 10 mdr. og kravlede ugen inden han blev 1 år. Han kunne sidde selv da han var ca. 9 mdr. Han begyndte at rejse sig op ad ting da han var ca. 14 mdr. Han begyndte at gå rundt langs ting og med en vogn da han var ca. 15 mdr. Han stod selv uden at holde i noget for første gang i torsdags. Og i går begyndte han selv at kravle ned fra sofaen og vores seng. Synes det går rigtigt stærkt i øjeblikket!  Han har ikke været særligt hurtig grovmotorisk, men er virkelig god finmotorisk og sproligt. Han kan samle den mindste lille krumme op, spise og drikke alt selv og snakker som et vandfald.  /Malene
Jeg har så en vild krabat på 9,5 mdr. Hun kravler, sidder selv, rejser sig op ad alt, går med sin gå vogn og slipper og står selv nogle sekunder... Hundemaden og vandskålen skal tømmes ud på gulvet, selvom hun godt forstår når vi siger NEJ!!! Men af og til så skal der jo lige prøves grænser af, når der er blevet sagt nej 1000 gange så prøver vi lige een gang til.. Det kunne jo være jeg havde skiftet mening.. Hun var oppe at slås med sofabordet forleden og ligner en der har været i 4 omgange med kessler for tiden.. Stakkels barn! (Damen har pænt meget temperament og pt kommer det til udtryk i at man SKRIGER når man ikke får sin vilje, hvilket resulterede i nogle meget dømmene blikke fra andre handlende i føtex igår.. Men man kan vel ikke klantre nogle for at tro jeg tæsker ungen når hun skriger som en stukken gris, og har sloges med sofabordet, i disse tider hvor børnemishandling er oppe i tiden   ) Hun kan klappe og vinke, og hun danser til Nik & Jay..  Men jeg savner nu også de tider hvor hun sad hvor hun var blevet sat, det gjorde tingene lidt nemmere..  
mine måneds-album for at tjekke for det kunne jeg sgu da ikke huske - men det her er fra november 10, jeppe er fra 31 marts 10, så han er lidt nder 8 måneder og det er første gang han gik i spagat - men han knne da både sidde og kravle mener jeg  
Hun sad da hun var 4 mdr kravlede 6 mdr gik 9 mdr Nu er hun 14 mdr og er alle steder og spæner rundt  Savner også en gang imellem tiden, hvor hun bare blev, hvor hun blev sat  Signe
Hun sad først helt stabilt lige inden hun blev 9 måneder. Nogenlunde deromkring kom hun også selv op at sidde. Hun kravlede den 10/12, så lige før hun blev 11 måneder. Hun havde da "ormet" sig frem 1½ måneds tid inden. Hun er nu lige blevet et år og er for 14 dage siden begyndt at rejse sig op af ting. Hun kan ikke finde ud af at komme ned igen, så når hun ikke vil stå længere så hyler hun for at få hjælp. Hun går gerne med os i hænderne, men stadig meget usikkert. Clara er i øvrigt en lang pige på 80.5 cm og 10.1 kg. Hvornår begyndte jeres at sige ord? Clara siger endnu ikke noget som helt sikkert er ord.
ja her sad Emil da han var 4 mdr kravlede da han var 7 mdr og gik da han var 10 mdr og er over alt og piller i alt  og nu bliver han snart et år den 12 feb puha hvor bliver de hurtigt store 
er 7 måneder.. hun sidder rimeligt, dog ikke 100% stabil da hun konstant skal vænne og dreje sig og derfor tilter til siden.. hun vælter dog ikke bagover.. Hun kravler ikke endnu, men er begyndt at møve sig og så har hun opdaget at man kan komme langt ved at rulle og trille  Hun spiser fint selv stykker af frugt og grøntsager, samt små brød hapser og er så småt begyndt med pincet greb.. Og så snakker hun konstant og ind imellem begynder det at lyde som ord.. men hun skal jo også skynde sig hvis hun skal "følge" med sin mor, jeg sagde mine første ord da jeg var 8 måneder ifølge min mor..
Nu er der jo ikke meget aldersforskel på Adrian og Storm.. Storm kan endnu ikke gå selv, men rundt om ting, med ting osv. gør han konstant. Når men de ting Adrian gør nu, gjorde Storm i 8-9 mdr. alderen. Så udvikler han sig som min, så er det såmænd bare de opvarmende øvelser Adrian gør sig nu, for at kunne kravle, rejse sig op ad ting mv. Faktisk så selvom Storm sad stabilt og kravlede rudnt mv. så lavede han flere gange i December det stunt med pludselig at tilte bagover.
Jeg tror vi har det modsatte herhjemme, hvilket ikke er en fordel, for hun kender ikke konsekvenserne når hun vælter osv. Hun er 9 måneder. Jeg har noteret flg. Sidde stabilt 7 måneder. Kravle 7 måneder og 1 uge Rejse sig ved sofa bordet 7 måneder og 2 uger. Gå igennem hele stuen med gåvogn selv, 8 måneder og 1 uge. Ud over det kravler hun fikst op af vores trappe pt uden problemer, hun kan bare ikke lure at komme ned igen. Men inden jeg har fanget hende er hun halvvejs oppe :S Problemet med hun er så langt fremme grovmotorisk er bare at hun fatter ikke hvorfor hun vælter, hun forstår ikke hvorfor hun slår hovedet osv osv. Så det er lidt svært at sige, sæt dig nu lige ned og kravl, istedet for at gå ud i luften når du ikke kan holde balancen helt endnu.
Jeg er helt enig med Sparky! Vores datter kravlede da hun var 7 måneder og gik uden støtte da hun var 9,5 måneder, men hun var jo stadig aldeles uforstående over for, at ting kunne være farlige eller gøre ondt, og hun forstod heller ikke ret meget af det vi sagde. Så vi tilbragte nogle nervøse måneder med at mandsopdække hende indtil hun fik en lidt større forståelse for verden  Til gengæld var sprog og finmotorik ikke lige i skabet, og som lægen sagde til 1 års-undersøgelsen: "Ja, nogle børn er meget sprogligt begavede. Hun er nok mere motorisk..." I dag er hun 3 år, snakker som et vandfald, og er nu motorisk på niveau med sine jævnaldrende. Så tror ikke sen eller tidlig start betyder det store 
He, græsset er altid grønnere på den anden side - hvis man har et hurtigt barn, synes man, at det kunne være praktisk med et langsomt, og hvis man har et langsomt barn, er man ved at gå til at bekymring over, om ungen mon har tænkt sig at ligge på ryggen hele livet  Jeg har en af hver. Kathrine gik, da hun var 10 måneder, og hun var ikke sådan en, der gik og væltede. Hun har altid kun gjort det, hun kunne finde ud af. Frederik var langt over et år, før han gik. Jeg tror, han var omkring et år, da han begyndte at kravle - stor stor lettelse for moren, for det havde kathrine jo gjort i næsten et halvt år!! Nå, men nu fiser han sådan rundt, at jeg tror, han har taget lige så mange skridt, samlet set, som kathrine har  De begyndte begge at komme op ad trappen, da de var 8-10 måneder. mvh. tina
Altså jeg vil også sige, at trods Storm endnu ikke går uden at holde i noget, så er han sååå svær at holde styr på.. Allerede sidedn han var 8-10 måneder har hun kunne klatre op af storesøsters sengerutsjebane. Han klatre op på borde, stole, toilet, sofa, seng, slagbænk mv. Så lige dér er det altså ikke dejlig med en fremlig knægt. Han er der så god at han ved ned kan gøre av så han står og råber indtil jeg være ham ned igen.. Ord.. Tja.. Han siger en del ord så godt han kan. Såsom dygtig, mor, far, olde, vov vov, mau, maaaaam, klappe og så nogle jeg ikke husker.. Han er hurtig med mange ting i forhold til sin søster var, til gengæld gik huk lidt før hun var 13 måneder.. (Har altid ment hun knap og nap var et år, men efter en dykketur i et fotoalbum med tekster så jeg at hun var små 13 måneder)
.. At sidde selv da hun var omkring 6 mdr, da havde hun mellemørebetændelse og fandt vist ud af, at det var mere behageligt at sidde oprejst end at ligge ned. Omkring 8 måneders alderen begyndt hun at møve sig rundt og kom på den måde vidt omkring. Præcis den dag hun blev 10 mdr, der rejste hun sig op, og begyndte også at kravle rigtigt den dag. En uge efter 1 års fødselsdagen tog hun de første skridt uden at holde i noget, og siden da er alt bare gået stærkt.
hejsa, først al min medfølelse for jeres tab. Det er virkelig hårdt at miste. Men rent nysgerrig, og undskyld hvis er for pågående, men kan du huske navnet på fejlen din søn havde? Er selv hjertebarns mor, og derfor ret nysgerrig hvad det angår. Mange hilsner Katarina
Beskrive hvor meget jeg føler med jer.. har selv været igennem at måtte føde min søn i uge 35 velvidende at han var borte .. dog slap jeg lykkeligvis for at skulle tage beslutningen da de hans sygdom ikke forventedes at være så slem som den viste sig at være.. Håber at i snart kan få en lillebror/søster til jeres lille dreng.. det fjerner ikke sorgen, men giver noget positivt at fokusere på.. at snakke hjælper også meget.. Lea: Puha, det fik godt nok tårene til at trille her.. meget smuk, sorgeligt og rørende.. gav mig lyst til at gå ind og kramme min datter og takke for at hun har fået lov at blive hos mig..
sådan håbet på jeres vegne!!!! Det er så tydeligt hvor meget du elsker den lille.... Jeg kan ik sige noget der hjælper, men håber du tager imod de kram jeg her igennem kan give dig, for jeg sender en hel bunke din vej!!! Det er så uretfærdigt. I vil alle være i mine tanker.
og min dybeste medfølelse...
Den dybeste medfølelse herfra!!!! Fandt dette på en side, og syntes det er smukt - selvom det er en sorg ingen forældre skulle udsættes for.  og denne:  (By Kaye Des'Ormeaux  October 15, 1998  Dedicated to the mothers who have  lost a child & have somehow survived.)
Hvor jeg føler med jer har selv mistet i uge 36 ved akut moderkageløsning,men hvor må det være svært at skulle ta den beslutning som i har skulle ta. Alle mine tanker går til jer i denne svære tid,det er ikke en nem tid i går i møde og jeg håber at i kan finde alt den støtte i har brug for hos familien og jeres venner. Hilsen Anette
Det gør mig ondt at du har mistet din søn. Jeg mistede selv sidste år en lille dreng i uge 16+4. Jeg kommer selv meget på   Et site for forældre der har mistet mellem uge 14 og 2 år, hvor du vil kunne finde trøst og forståelse
varme hilsner i en svær tid. / Louise
Hej Alle Forleden dag da jeg hentede vores søn på 5½ i børnehaven, sad han og spillede et spil på pædagogens Ipad som hed 120 ord. En App som pædagogen havde downloaded. Da vi ikke ejer en Ipad (ej heller Iphone) vil jeg høre, om der er nogen der ved om man kan få det spil til computer (og evt. kan smide et link ind)? da jeg syntes det var helt genialt. evt. om man kan få det til en nintendo Han har den alder hvor han gerne vil lære at stave, og dette spil appellerede rigtig meget til ham, og fremmer hans lyst til at lære, hvilket jeg syntes er rigtig dejligt:-)
Vi har en datter på snart 6 år. Startede med at købe skolebøger til hende i sommers. Tog nogle scanninger af dem, og printede sider ud som både hun og hendes bror på snart 4 år lystig skrev efter. Siden har vi så fået en iPad, og den er selvfølgelig mere spændende end en bog. Nyt osv... Men disse skolebøger købte vi i Brugsen. De fåes også så børnene kan lære klokken og regne samt flere slags. Super læring.
Jeg kender godt de bøger, og vi har også brugt dem meget til vores store dreng, som nu går i 1. klasse. Men jeg kunne se at han virkelig fik en masse ud af det program som han sad og spillede, så derfor ville jeg høre om der er noget som ved, om man kan få programmet til pc.
... iphone/ipad findes sjældent til pc. Jeg kan se på de ratings 120 ord har fået i appstore, at det ikke er alle der er lige begejstrede for den, så måske et almindeligt Pixelinespil ville være bedre?
Jeg er gravid... Tror ikke helt jeg reelt har fattet det endnu... Men har taget adskillelige tests her i løbet af den sidste uge, og været hos lægen idag (som blot tog en urintest, og konstaterede det samme). Jeg er 7+5 (tror jeg sygeplejersken sagde). Skal til lægen igen på fredag og have taget en test mere, og ellers lavet papirer. Jeg ville egentlig bare rigtig gerne have gode råd, til det at være gravid. Nogle ting jeg skal gøre (eller ikke nødvendigvis "skal", men som er godt), nogle ting som jeg ikke skal gøre? Hvornår fortalte i nyheden til jeres familier? Med venlig hilsen Nadja
Do: folinsyre, kom straks igang. Nyd det. Kig evt babytøj, sådan fattede jeg det i hvert fald. may do: nødder og omega 3-6-9, fisk med lavt indhold af tungmetaller. Donts: Rygning (også passiv), alkohol. Spise for to (med mindre du bruger det med ideen om at spise dobbelt så sundt, og ikke dobbelt så meget). Når det er sagt levede jeg sundest før og under 2. graviditet, men trods det, var det 1. og 3. graviditet der blev til et barn efter 9 måneder (+1 uge).
Først og fremmest tillykke    Jeg passede/passer på med det passive rygning og alkohold.Og så hvis man er meget oste spiser, skulle man vidst undgå de bløde oste. Har ikke rigtig noget man må eller ikke må.. Jeg har redet til 1 mdr. før termin. Og generelt passet på mig selv. Men man ved jo ikke om noget af det, er til fordel. Husk at drikke rigeligt med vand når, du kommer længere hen, så kan man så vidt muligt undgå vand i kroppen (: Vi valgte først at fortælle familie, og venner det efter NF skanningen (12. uge). Da det er den skanning, (Med mindre du har besluttet dig allerede nu at tage barnet som det er) at kunne vælge det fra hvis ikke det er sundt og raskt. Dawns syndrom mm. Min storebror, fortalte det før 12 uge. Og de måtte desværre få en abort, da hjerneskallen ikke havde lukket sig. grundet manglede folin syre mente de. Og så det fortrød de, da alle jo så skulle have den dårlige nyhed, efter den gode. Så vil klart anbefale at holde det til 12. uge. men det er jo en smagssag. (: igen tillykke (:
... melde dig til noget gravidsvømning og/eller gymnastik, købe en pas-på-maven-sele til når du kører bil, huske at spise vitaminpiller (og lade være med at være bekymret, når du alligevel glemmer det), tillade dig selv at leve af piratos, hvis det er dét, du kan holde nede, købe dit ventetøj brugt (spar mange penge), sørge for at læse alt du overhovedet kan og gider vide om fødsler og så i øvrigt nyde graviditeten  Og så skal du lade være med at hoppe på alle de glittrede reklamer med must-haves til babyer. Det er faktisk kun ganske få ting, som virkelig er must-haves.
lav blodprocent, så kom i gang med at spise jern.
Stort tillykke med du er gravid   Ja undgå rygning og alkohol og spis sundt som de andre også siger. Jeg har gjort det at jeg har meldt mig på både   og på   og så kan jeg følge fostrets udvikling dag for dag og få gode råd og vejledning, og det er jeg vældig glad for  Jeg er selv gravid og tager dagligt vitamin piller, folin syre, jern tabletter og også kalktabletter (men det er fordi jeg simpelthen ikke kan få mig til at drikke 1/2 liter mælk dagligt som min læge anbefalede) Jeg har også sådan et "be safe" bælte i bilen så sikkerhedsselen ikke generer og den købte jeg faktisk ret tidligt og er rigtig glad for den. Jeg købte mit ventetøj tidligt, da jeg bare følte mig enormt ompustet i starten og ikke kunne tåle mit almindelige tøj strammede nogen steder og det er virkelig rart at have på! Jeg fandt ud af jeg sagtens kan ride i de vente cowboybukser som jeg købte i H&M - selv om jeg var sikker på jeg ellers kun kunne ride i Pikeur  Jeg er selv startet både til svømning for gravide og til gymnastik for gravide og det synes jeg virkelig er et hit. Det gør dog min hest har fået en fridag mere, men det tager han nu heller ikke skade af. Men ellers pas på dig selv, lad være med at løfte tunge ting, men ellers lev livet sådan nogenlunde som du plejer og vær glad. Jeg synes ihvertfald det er fantastisk. Vi sagde det til familien da jeg var ca 8 uger henne (da jeg ikke kunne vente mere) Det er jo også vigtigt at dele det med nogen - også selv om det kan blive til en abort senere. Mange hilsner Mette med Zeloso (15 + 2)
Først og fremmest KÆMPE tillykke med den glædelige nyhed  I starten var jeg hundeangst for at gøre alting forkert, nu er jeg langt mere afslappet omkring det. Det er især pga. det fødselsforberedelseshold jeg gik på, der var der en meget kompetent og klog jordemoder, der roligt kunne svare på alle mine spørgsmål.  Og er der noget som du funderer over, så spørg spørg spørg din jordemoder - skriv også spørgsmålene ned, så vidt at de kommer. Jeg valgte at komme i en jordemoder gruppe, det synes jeg at jeg har fået meget ud af. Da det er interessant at vide hvad de andre også gik og tænker på, det hjælper at snakke med andre i samme båd, for så ved du at du ikke er alene og overladt til dig selv i din graviditet  Jeg har tidligere fået at vide, at man skulle testes for jernmangel før at man måtte tage jerntilskud. Men da jeg kom ind til min Jm i 13.-14. uge og var ligbleg og træt, sagde hun at det skulle jeg bare være startet med allerede fra 10. uge, da kroppen skal producere ekstra blod. Så jeg bruger bare GraviJern og Gravitamin der begge kan købes i Matas. En kort overgang døjede jeg lidt med hævede ankler og dertil brugte jeg et par støttestrømper og de virkede rigtig godt, sidenhen har jeg faktisk ikke haft brug for dem. Jeg har termin om 32 dage og jeg har altså ikke hverken købt specialsele eller holdt igen med at spise oste og sådan noget. Det mest drastiske jeg gjorde var at smide resten af cigaretterne i skralderen den dag, hvor min graviditetstest var positiv, og så gennemgå en kold tyrker (og holder stadig rygestop   ) Da jeg var 3 måneder henne måtte jeg indse, at det ikke gik at have hest, da hans rygsving var for kraftigt og jeg følte mig som en klud der blev vredet rundt i sadlen, så han blev desværre solgt. Jeg vil sige at man bare skal tage have i baghovedet, at du er gravid og du lige skal passe lidt bedre på dig selv.  Frem til 6. ca. måned arbejdede jeg fuldtid i en mega travl produktion, hvor jeg til nøds kunne sidde lidt ned af og til, jeg sled og slæbte i det og var kvæstet hele tiden, så i slut november kunne jeg gå fra tidligere pga. en paragraf i barselsloven. Jeg elsker at svømme, men har kun gjort det en enkelt gang, motion har jeg ikke fået ret meget af efter at hesten blev solgt, mens at jeg arbejdede var der heller ikke behov for det. Så det kan jeg kun anbefale dig i hvertfald i henhold til at styrke dit bækken på sigt, der er som regel nogle hold, som man kan melde sig på, der hjælper til at styrke den slags. Som en af de andre skrev, så kommer alle bedsteforældre og forældre og pådutter dig, at "nu skal du jo spise for to", lad det fare - for din baby spiser jo ikke så meget som dig. Jeg synes at desto længere at jeg kom i graviditeten desto mindre kunne jeg spise, så lad være med at lade dig presse af "babyen er da mere sulten, skal du ikke lige have en portion mere". Det er din røv det sætter sig på, ikke deres!  Et vigtigt økonomisk råd: Der er ET KOLOENORMT brugtmarked derude, benyt dig af det og spar tusindvis af kroner. Allerede tilbage i september bestilte vi barnevogn, autostol, puslebord og tremmeseng i en outlet forretning.. hvilket er tidligt nok, heldigvis var det ikke betalt, da jeg for nyligt fik et "pakketilbud" på brugt puslebord, tremmeseng med ny madras, børnebænk og bord med stole til til bare 600 kr. Så kunne jeg afbestille puslebord og seng og dermed sparede vi lige 3000 kr.  Hvis du bliver tilhænger af babymærketøj er der også masser at finde, der er meget lidt brugt til kun ½ af prisen.  Så lad dig ikke stresse af, at skulle have alting parat lige nu, det er der tid nok til. Vi sparede også 2000 kr på barnevognenen ved at købe en restfarve fra 2010, den kunne jeg bedre lide end alle de andre farver og motiver  Men igen, det kan godt være meget overvældende og nemt at lade sig rive med, men husk også på at butikkerne riiiiigtig gerne vil sælge noget til dig, rund på nettet kan du finde lister med ting som man har brug for i starten, så er det ikke nødvendigt at købe sig fattig i skrammel som man aldrig får brugt alligevel.  Vi har lige flyttet vores kontor ud af det kommende børneværelse og vi er ved at drukne inde i stuen i alt det babyudstyr, så jeg glæder mig til at manden får gulvet lagt på fredag, så jeg kan komme til at indrette   Hvornår er det bedst at levere nyheden.. jeg synes egentlig altid at jeg har taget tingene cool og afslappet. Men hormoner gør noget ved kroppen, så da graviditetstesten var positiv brød jeg ud i glædestårer og ringede straks til min mor, der var jeg kun i 5. uge, og vi var så glade for nyheden at vi straks ville dele den med resten af den nærmeste familie. Arbejdspladsen fik først besked, da jeg var i 12. uge af hensyn til abortering osv. Sidst men ikke mindst, så skal du tænke på at dit immunforsvar fremover passer på baby og ikke så meget på dig, så du kan blive ekstra modtagelig overfor alting, så det er med at klæde sig ordentlig på og lige tænke lidt over tingene. Jeg har lige brugt 14 dage i starten af januar på at pleje min syge kæreste... for så nu at være i gang med at pleje mig selv - for nu er jeg smittet og ligger med lungebetændelse på 10. dag og med penicillinkur osv. og det tager bare ekstra lang tid at komme igennem. Held og lykke med dit lille vidunder   Mange hilsner  Sara
...... Være storesøster ..   .... Ja, nu må jeg vel hellere komme med en officiel udmeldelse, som forklaring på de mærkelige tråde jeg har oprettet på det sidste ..   ... Det er dog stadig meget nyt, er 9 uger henne - så der er først termin til august.. Den 22 ifølge scanning - 10 dage efter Mikkeline fylder 2 år ..   ... Så min mand får nok ikke helt sin vilje, han ønskede jo at der var max 2 år imellem dem ...   ...
Det er sjovt med standpunkter ikk?  .. og tillykke igen!!
Kæmpe stort, stort tillykke Monica  Hvor er det bare stort, dejligt, skønt, fantastisk... Havde gået og ventet lidt på den officielle udmelding  Hvordan har du det? Kh. Mette
Ej hvor fantastisk, at det er gået så nemt - når du nu ikke helt vidste, hvor dygtig du er til at blive gravid   Stort tillykke! mvh. tina
Der kan du bare se - så var jeg ikke helt galt på den da jeg spurgte i den anden tråd!! Jeg kunne lugte det helt heroppe i Skagen  Tillykke med det
... tog da ikke så lang tid. Tillykke med graviditeten. VH Line
i 2 dage nu, jeg er ved at blive lidt nervøs, jeg er 25 uger nu og de sidste par dage har jeg ikke mærket liv, er det normalt, jeg kom i torsdags til at falde i søvn på sofaen på maven, hvilket jeg ellers aldrig gør og siden har jeg ikke mærket liv, baby var ellers meget aktiv før og sparkede og puffede lystigt, vi skal scannes igen på tirsdag, fordi at til md scanningen viste at babyes hovede var 1,5 mm mindre end normalen, hvilket i sig selv ikke skulle have nogen betydning, da resten af den er normalt.
Stort tillykke  Så kan vi jo følges igen   Her skal Karla være storesøster til d. 16 september, indtil videre, så jeg er kun 6 uger henne   Det bliver jo helt fantastisk 
Mange tak for alle lykønskningerne - især den kommende far er helt i den syvende himmel... Moren skal vidst lige vænne sig lidt til det.. Ja det gik supernemt - og det er nok også derfor jeg har været lidt tilbageholdende med at dele nyheden, skulle lige sikre mig at spunken også blev til noget .. I tirsdag var vi så til en tryghedsscanning (privat) og hun kunne fortælle at alt så superfint ud og hun turde næsten garantere at den lille spunk nok skulle blive til en fin baby engang ..  Skingur - Aner ikke hvad du snakker om..   .. Standpunkter - dem har vi slet ikke her ..   .. Ej jeg ombestemte mig jo allerede dengang i august hvor jeg kørte galt- der indså jeg at hvis Mikkeline skulle have helsøskende, så måtte jeg jo nok hellere lige tage mig sammen ...   ... Tante - men det var jo sandt hvad jeg skrev "engang skal vi da have en baby   " ... Spoerger- er heldigvis kommet over kvalmen og opkastninger, stort set.. Var hårdt ramt nogle uger, det var lidt af et chok for med Mikkeline kastede jeg aldrig op ... Seaband havde dog en helt fantastisk virkning, genial opfindelse ..  Camilla- Stort tillykke til jer også - det bliver da sjovt at kunne følges lidt ad ..   ...
Håber du får en super graviditet.. bare det gik lige så nemt her med at lave en lillesøster/bror 
Tak signe...   ... Har i prøvet længe? .. Vi er også ret overrasket, pillerne røg jo først i august, så det må siges at være ret hurtigt.. Vi anede jo ikke hvad vi kunne forvente, Mikkeline var ikke just planlagt og tidligere var beskeden fra lægen at jeg ikke skulle forvente selv at kunne blive gravid... Så miraklernes tid er åbenbart ikke ovre endnu ..   ..
Stort tillykke til jer begge to!
Det havde jeg slet ikk gættet vel
Tillykke med det  ) Så må vi da også hellere til at arbejde på sagen..   
Jeg fødte 23 juni.. fik min første menses i starten af september og da vi ikke har brugt beskyttelse har vi jo egentlig prøvet siden der, så snart 5 måneder.. hvilket jo virker sært når nu Karolina blev lavet på 3 forsøg efter 11 år på p-piller hvor jeg fik at vide at jeg skulle forvente ½-1 år før kroppen var klar.. Men jo bare super skønt at din læge tog fejl 
Stort tillykke!!! Jeg er kun lidt før dig så, jeg har termin 15. juli - så det er jo altid sjovt hvis man kan følges med nogen   Selv om jeg er relativ ny her på dette forum, så føler jeg at jeg kender dig da jeg har læst mange af dine indlæg  Hilsen Mette med Zeloso
Vi venter en lillebror 1. maj... Så her er Magnus allerede igang med den store planlægning af legetøj og forberedelse af barnevogn m.m. Hvor er det bare skønt for jer!
men hvis jeg var dig vil jeg da kontakte vagthavende jordmor og få tjekket om ikke alt er som det skal være. mvh. Lotte
Mener at det er efter/fra uge 24 at man skal mærke liv hver dag, evt prøv at drikke to glas koldt vand efter hinanden, så skulle der gerne komme liv, og ellers så kontakt FG.. 
Kan godt forstå, du er bekymret, og det skal selvfølgelig tjekkes, men i Skejby fik jeg at vide, man først bør mærke liv hver dag efter uge 28. Hvis bebs ligger med ryggen mod din mave, kan det være svært at mærke, når den sparker. Uden at ane en dyt om det, synes jeg, det giver mening, at baby kunne have vendt sig, da du lå på maven. Men jeg synes helt klart, du skal kontakte en jordemoder for at få vished og føle dig tryg. Er selv 24 uger henne, og jeg ville også være nervøs og utryg, hvis hun ikke havde banket på i et par dage. Bedste tanker herfra
fordi at der er ikke noget liv, baby er død, og jeg skal så desværre føde den i morgen... puha... tak for jeres omtanke
Det er jeg virkelig ked af at høre. Så forfærdeligt og tragisk.  Sender en masse kram og varme tanker til dig RIP lille baby De varmeste tanker fra Kisser
mærkeligt, og jeg har egentlig mest lyst til bare og få det overstået, men jeg er simpelthen så bange for "fødlsen" jeg ved godt at jeg er smerte dækket osv, men jeg havde virkelig ikke forstillet mig i min vildeste fantasi at første gang jeg skulle føde et det et dødt barn, jeg har i samråd med min mand besluttet at vi vil ikke hverken se den eller vide hvad køn det er, jeg har heller ikke brug for at have et sted at gå hen som f.eks gravsted eller noget som helst, den skal bare ud af mig... ja jeg ved godt det lyder hårdt, men sådan har jeg det virkeligt...
Frygteligt.... husk at få bearbejdet sorgen. Har du læst tråden længere nede?
Kan udemærket godt forstå dig og det hele er bare så uvirkeligt Husk endelig at få talt om det, brug din familie, dine venner og din mand så i sammen kan komme igennem denne tragiske oplevelse.  Har lige sat et link ind til dig, hvor der er andre som også har mistet et barn hvis du alligevel har brug for at snakke med andre som har prøvet det samme. Sender dig tusinde af kæmpe krammer og de bedste tanker herfra
.. mine tanker er med dig  Jeg er selv i uge 25 og kan kun forestille mig den smerte og sorg du skal igennem. Stort kram og mange tanker fra mig 
Jeg turde næsten ikke læse denne tråd, og det gør mig virkelig ondt for jer!! Jeg har lige selv været igennem at skulle føde min søn i 22. Uge da md scanning viste alvorlig hjertefejl. Jeg ved godt du lige nu ikke kan forestille dig at skulle se den lille eller have noget med noget at gøre.. Den selv samme reaktion havde jeg da vi første gang blev opfordrer til at se ham og holde ham osv.. Men efterhånden som vi fik talt det igennem igen og igen med læger og sygeplejesker ændrede vi stille holdning, og da han blev født var det mest naturlige at få ham op. Min kæreste, mor og søster holdte ham også, da han var blevet svøbt. Og det var fredfyldt og udramatisk. Det er nu halvanden uge siden, og jeg er dybt taknemmelig for vi så ham! Hvis du gerne vil høre om hvordan fødslen er,så kan du evt læse min tråd- den smukkeste stjerne,eller du må sende mig dine spørgsmål, så skal jeg svare så godt jeg kan. Jeg ved præcis hvordan du har det, og det er kun tiden der kan læge den smerte det er at miste sin ufødte baby :'( Sender de varmeste tanker! Marianne
Kære Christina, Det gør mig så inderligt ondt for dig, at din ufødte baby er død og du skal føde den i morgen. Jeg ved slet ikke hvad jeg skal sige. Jeg føler inderligt med dig, selvom jeg ikke selv har stået i din situation. Jeg forstår at du ikke vil se den lille og ej heller begrave den, men hvis jeg må sige noget, så synes jeg, at du skal vente med at beslutte det til i morgen. Det kan være en meget vigtig del af en sorgproces at sige farvel til den lille, også selvom det kan være meget smerteligt at gøre det. Håber det er ok at jeg skriver det. Mange varme tanker til dig fra Esma.
jo jo selvfølgelig må du da det esma, men jeg har taget den beslutning, for mig er det "nemmere" hvis jeg ikke får et form for forhold til den... derfor har jeg valgt det sådan... det lyder måske hårdt, men jeg vil hellere tage en form for afstand, og på samme måde har min mand det, han vil heller ikke hverken se eller holde eller noget som helst
Tak for dit svar, Christina. Jeg har fuld respekt for din beslutning, du ved, hvad der er bedst for dig at gøre i morgen. Mange varme tanker til dig fra Esma.
mange varme kram herfra, ved ikke lige hvad jeg skal skrive ellers ... Men det må være frygtelig. Er glad for at det ikke er noget vi alle skal igennem, og det er så frygtelig uretfærdig at nogle skal igennem det :/
Føler med dig. Håber det er hurtigt og smertefrit overstået. Husk at få bearbejdet sorgen selvom du gerne vil lægge mest mulig afstand til det hele. Trøstekram Line
og snakket hele dagen, og jeg er sikker på at vi bruger meget meget mere tid i morgen og den næste uges tid, men jeg kan af gode grunde ikke ændre hvad der er sket, det er jo egentlig i bund og grund op på hesten igen, gu fanden er jeg da ked af det, og dybt knust det er vi begge to da, men lige meget hvordan vi vender og drejer den er der ikke noget jeg kan gøre ofr at lave om...
Gør mig meget ondt at høre   har selv prøvet det samme.. var bare 9-10 uger længere henne.. Du skal selvfølge gøre som du føler bedst med.. men du er jo allerede knyttet til baby.. så tror du med tiden vil fortryde ikke at se barnet.. vi ville heller ikke først.. men fik ham op og så også grunden til at han døde (han havde gastroskise, som er hul i maven så tarmene sidder udvendigt) og idag er jeg glad for det.. det hjalp os videre og vi gik ikke og forestillede os ting som ikke var..
JA det lyder nok skummelt, men i snart en måned har hele familien skrantet gevaldigt. Jeg døjer med noget wanna bee bihulebetændelse. Manden har haft kold lungebetændelse siden nytår og Freja har hostet r*ven ud af bukserne i snart 3 uger. Vi har været til lægen min. en gang i ugen, fordi hun hoster gevaldigt. Og næsten alle gange har vi fået et "alle børn hoster nu". Jeg har prøvet alt det vi plejer, når hun har falsk strubehoste, uden virkning. Idag slæbte jeg hende så med igen, da hun hostede så meget igår, at hun kastede op af det. Og satmer om lægen så ikke endelig finder en mislyd på lungerne= lungebetændelse (eller nok rettere kold, idet hun kun har feber indimellem). Jeg syntes ikke jeg er pivet, men når man slæber barnet til lægen, fordi man netop ved der er en regulær risiko for lungebetændelse, og bare bliver fejet af, så bliver jeg sur! Vi forsøgte os med lægevagten i søndags, da hun fik feber igen der, han hørte så faktisk også en lyd og gav noget medicin, som så fik hende til at kaste op (vi prøvede hele 3 gange, stakkels barn   ) og da vi ringede til lægen mandag, fik vi igen beskeden "alle hoster jo nu, så bare lad hende være". Så må konstatere at det er som med hestene. Man skal følge sin indre fornemmelse HELT til dørs. Også selvom man støder på læger som er forudindtaget med, at man nok bare er pylret.
Jeg har nu fået lidt forskelligt at vide vedr. ridning under graviditet. Både at det er godt for kroppen/bækkenet (så længe man ikke ryger af) og at det ikke er godt til fosteret med de små "stød" ridningen (trav og galop) kan give....så nu spørger jeg herinde  Er det godt eller skidt at ride under sin graviditet? Jeg er ikke ret langt henne, nok max 5 uger, det vides ikke med sikkerhed. Jeg mistede et foster i oktober, hvor jeg var 5-6 uger henne   Og havde absolut ikke regnet med at der allerede kom en ny...men nu er den her og jeg håber at den "sidder fast" denne gang. Lægerne vil følge mig nøje denne gang og jeg er kaldt til en times konsultation i den kommende uge...fik besked om graviditet igennem blodprøver i onsdags...Alle tests var positive, men det kunne være hormoner fra den sidste graviditet. Jeg vil selvfølgelig spørge lægen om det samme, men hvad er jeres erfaringer omkring ridning og graviditet? Hesten er en 9 års, rimelig stabil varmblodsvallak, som jeg rider dressur på og skovture. Han har aldrig lagt an til at smide mig af, får dog et lille bukspring ind imellem ved galopanspring 
Min læge og jordmoder synes det var fint at jeg red, og jeg har det selv godt med at blive ved. Hvis jeg var nervøs ville jeg ikke gøre det. Ifølge min læge og hvad jeg kan finde er der ingen risiko ved selve det at ride, det er stød, slag og fald der er farlige. Derfor passer jeg nærmest mere på i stalden end jeg gør på banen. Holder 'ridemærkeafstand' til alle heste og undlader helt at håndtere andre. Der er en risiko, men det er der jo ved så meget (forvent at du sikkert vil blivet slået i hovedet af nogen som mener det er forkasteligt hvis du rider   ) Jeg tænker meget over hvilke situation jeg rider i - og laver ingen vilde ting. Men: spørg lægen og mærk efter hvad du har det godt med
Overtid.. Ja så er jeg 40+3 idag. Er nærmest gået i dvale og venter nu bare på at vores lille vidunder kommer til verden. Vi troede ellers lige det skulle være i søndags, da tegnende på snarlig fødsel var tilstede, men nej de gik lige så pænt i sig selv igen. Jeg nåede dog lige at få en lille forsmag på de barske realititer, at jo det kommer faktisk til at gøre ondt, og ja der er kun en vej ud ;0). Det har jeg så haft rigtig god tid til at tænke over efterfølgende. Syntes ikke kroppen kan være bekendt sådan at snyde. Jo tålmodighed er en dyd, men for søren, det er svært. Nogen som er i samme båd??. KH Pernille.. forhåbentlig snart med baby.
Jeg vil starte med at sige at jeg bare ELSKER rideudstyr og jeg har vist temmelig meget af det hvis I spørger dem som kender mig   Men jeg har fundet en ny og lige så interessant hobby der skal stille mit shoppe gen tilfreds - nemlig baby udstyr   Selv om jeg "kun" er 15 uger henne, ja så er jeg da gået igang her imens der er januar udsalg med at forsyne mig og jeg må sige det er helt vildt sjovt endelig at kunne slå sig løs   Jeg har jo været mega skruk de sidste 10 år, så derfor er det utrolig dejligt endelig at kunne gå i Babysam og rent faktisk købe noget til sig selv  Ja ja, men jeg shopper så heller ikke sko, tasker og tøj til mig selv som så mange andre, så jeg overbeviser mig selv om at det er helt ok at glæde sig selv lidt med lidt lækre ting som ovenikøbet er på tilbud:-) Så jeg ville bare lige dele min glæde med jer og jeg tror ikke min hest ligefrem mangler noget mens denne nye "dille" står på  Hilsen Mette med Zeloso
Haha - åh jeg kender det kun alt alt for godt ...   .. Hestene har hvad de skal have - bl a 4 sadler selvom ingen af dem er tilredet endnu ...   .. Og babyudstyr - ej men altså, vi har jo rigelig til 4 børn selvom vi egentlig kun har en på fuldtid...   ... Legetøj og tøj (til prinsessen selvfølgelig, ikke til mor) har vi også i overflod af, for det er jo så hyggeligt ...   .. Det bliver bedre med tiden, kan jeg dog trøste med ..   ...
Uhh hvor jeg kender det.. Jeg var heller ikke ret langt henne, da jeg gik på sommer udsalg i BabySam. Jeg købte alt det jeg mente at jeg ville få brug for, vugge, noget tøj, madrasser, legetøj, stofbleer, vådservietter, pusletaske, klapvogn, autostol osv osv.. Jeg brugte 8.000,-, men jeg havde sparet 9.500,-, så det kan godt betale sig at være i god tid, hvis man støder på gode tilbud  Mvh Louise
Jeg er fan af at købe brugt. Vi har fået barnevogn og autostol af mine forældre til en pris af 4700 kr. (barnevognen var en restfarve og dermed ekstra billig) Så har jeg fundet puslebord, seng med ny madras og et bord-bænkesæt i brugt til 600 kr. samlet. Nyt børnetøj har jeg købt da der var 20-50% rabat, så det er blevet til ialt for 800 kr. Dertil er min mor genner-ekspert og har bidraget med utallige sække med "brugt"/nyt babytøj og udstyr til en samlet pris af 200 kr. Så har jeg i lang tid haft kig på en lille dragelampe i Silvan, som jeg som det eneste har betalt fuld pris for hvilket blev 389 kr. Til jul tog jeg chancen og ønskede mig en Voksi pose og fik den også. Sammenlagt har jeg selv punget ud med 2800 kr. og vi mangler nu ikke mere 
er jeg ked af at læse det.... jeg håbede d bare skulle drikke et par liter koldt vand og så var alt ti fire.... vcent til imorgen med at beslutte hvad du gerne vil. hvis du alligevel har lyst til at se dit lille barn og sige farvel, så skal du det, selvom din mand hellere vil noget andet. åh... kram, jeg ved ikke hvad jeg kan sige for at lette det.
det har INTET AT GØRE MED at d har ligget på maven. det er ikke din skyld!!!
At jeres baby er død og du skal føde den i morgen. Jeg mistede selv for næsten et år siden. jeg ville heller ikke hverken se eller holde, men da han var kommet ud og jordemor havde kigget først og set at han ikke så alt for slem ud ja så fik jeg kigget. Røre turde jeg ikke, men jeg fik set det jeg skulle. et alternativ er at få taget et billede og gemt det i journalen, så hvis i skulle fortryde ikke at se, så kan i se senere. Det kan være vigtigt for din sorgproces at få set og rørt selvom den er død og for mig var det også vigtigt at få kønnet at vide, så det ikke bare var en 'den' men min søn. Der skete noget med mig da jeg fødte ham, selvom han er død blev jeg stadig mor og det kan være svær bagefter hvis ikke man får set. Vores søn ligger i de ukendtes, men jeg ved hvor i plænen han ligger. Jeg har ingen forpligtelse med et gravsted, men kan lægge blomster når jeg synes og det har jeg haft stort behov for efterfølgende selvom jeg ikke synes det lige da vi fik at vide han var død. Da ville jeg bare have de skulle fjerne ham med OP også bare videre. Men her bagefter kan jeg godt se det var det rigtige for mig at få set og afkræftet de forestillinger jeg havde om hvordan han så ud. På   hvor jeg kommer ret meget vil du også kunne se at folk kommer igennem det at miste på forskellig vis. Måske det vil hjælpe dig at søge derind og finde andre der har mistet og ved hvordan du har det også når det første chok har lagt sig. Du ved kun selv hvad der er det rigtige for Jer. Du er velkommen til at skrive en pb hvis du vil vide mere om små engle eller den sorg der kommer efter at miste sit barn.
så er det hele overstået, og vi har det begge godt, rigtig godt faktisk, og meget lettet over at alt er overstået og vi kan se frem, det hele var en meget meget mærkelig oplevelse, men det gik faktisk stærkt efter jeg fik pille nr 2 kl 16, kl 20:45 fødte jeg meget meget hurtigt, lige plusig var den bare ude, og jeg fortryder ikke et sekunt at jeg ikke ved hvad det var og at vi ikke så den, det havde vi slet ikke brug for i går, da jeg havde rigtig hårde veer, og egentlig bare ville have den ud, jeg havde rigtig hårde veer i ca en time og jeg nåede lige at få et skud morfi som så ikke nåede at virke... da det hele bare gik så stærkt...
Stor krammer herfra - har selv fået en sen abort, så VED at det er en fæl en at sluge! Min mand og jeg valgte som jer, ikke at se barnet da vi begge var overbeviste om at det kun ville trække sorgen i langdrag og give endnu mere hjertesmerte end nødvendigt, og vi var - selvom der blev grædt mange tårer - meget hurtigt ovenpå igen, så for os har det hjulpet at vælge som vi gjorde Joan
Nej, det er ikke nomalt! Afsted med dig og blive undersøgt.
så kun dit første indlæg.. Forfærdeligt for dig, håber du har et godt netværk, som kan være omkring dig.. det gør mig meget ondt for dig 
stoler på din hest, så rid!   Jeg stoppede selv med at ride den dag vi endelig fik en positiv blodprøve efter mange fertilitetsbehandlinger. Den eneste grund til at jeg stoppede var, at jeg ikke stolede 110% på min hest. Han kunne stadig finde på at lave fis og ballade, og jeg ville ikke risikere noget som helst.
Jeg red næsten hele min gravitet. Stoppede kun på pga jeg fik for højtg blodtryk i uge 36 og blev tvunget til at holde mig i ro. Jeg jeg helt sikkert på det gavner en meget at holde sig i gang  Jeg sad også på min hest igen 4 uger efter jeg havde født. Jeg tog kun 9 kilo på under min gravitet, og tror helt sikkert det er fordi jeg holdte mig i gang. Signe
jeg fik at vide at jeg måtte dyrke alt den sport jeg ville ( undtagen kampsport) så længe at min krop ikke sagde fra, så jeg red til jeg var ca 38 uger henne med den store af mine. Dog de sidste par uger bare lange skridt ture. Den bette der måtte jeg så allerede holde da jeg var 12-15 uger henne pga plukveer en masse hver gang jeg sad på hesten 
Mange tak for jeres svar  Det vil godt nok blive nogle laaange uger, hvis skulle holde mig i ro. Jeg stoler på min hest....nok 99,7%. Det er jo et dyr og han kan blive bange/forskrækket  Tillægsspørgsmål: Red i seriøst eller bare "lalle-ridning"?
Hej Jane Det er et spørgsmål der er mange meninger om. Mht. fald og dertil hørende fare for at abortere er det en risikovurdering den enkelte må tage. Har aldrig hørt at de små bump og stød der kommer når man rider skulle være farlige. Kun læst en tråd eller to herinde hvor nogen havde hørt det. I så fald skulle det jo også være farligt at bevæge sig. Fik at vide af en jordemoder at jeg skulle stoppe med at ride i den sidste del af graviditeten, da de stærke bækkenmuskler kunne gøre det svært at føde. Har også fået at vide af en anden jordemoder at det er noget vrøvl, men at det kunne være en god idé at lave nogle afspæmdingsøvelser for bækkenet, da udvidelsesfasen under fødslen ellers kunne blive meget lang. Officielt hedder det: Motion er godt, fald er skidt. Jeg red selv helt til dagen før jeg fødte ( er en bedre rytter når jeg ikke har veer). Jeg tog kun 3 kg. på under graviditeten, så var ikke så generet. Jeg red dressur med samme intensitet som før graviditeten inkl. nedsidning i trav. Rider på LA-niveau og fik undervisning sidste gang 2 dage før fødslen. Tror det vigtigste er at lytte til sin krop. Og tage sin egen personlighed i betragtning. Jeg var ikke vild med at være gravid og hvis jeg så også skulle have opgivet ridningen så havde det da været helt ad h. til. Andre kan bedre acceptere at sætte den del af deres liv på standby i en periode. Tillykke med graviditeten Line
jeg er i uge 24, og red indtil d. 1. nov hvor min hest blev sendt i ridning.. Jeg er ambitiøs dressurrytter, men lige pludselig en dagkunne jeg slet ikke lave en ordentlig anholdning på min hyphest, da mine mavemuskler 'gav lidt op'..her stoppede jeg med at ride seriøst, da jeg ikke vil forlange af min hest, at den skal yde når jeg selv ikke kan.. Så efter den dag stoppede 'seriøs' ridning, og hun blev bare redet lang og dyb indtil hun skulle i ridning. udover det så er min mave først begyndt at vokse ud af efter jeg er stoppet med at bruge mine mavemuskler til ridning.. Men så længe det føles fint, er der vel ikke noget galt i at fortsætte med at ride 
Jeg syntes det var svært.. Er dog fortsat. Jeg fik konstateret begyndende bækkenløsning, men mærkede intet under ridning. Kun under arbejde. (Salgsassistent- vareopfylder=tunge ting, og forskellige vridninger). Jeg var til lægen, og lægen sagde til mig, at jeg ikke skulle begynde på noget nyt, men blot fortsætte med hvad jeg hele tiden har lavet. Ok, det ville jeg jo så gøre = fortsætte med at ride. (Skovtursrytter, rolig hest). Min læge/jordmoder (har to, den ene udd. jordmoder, og en "normal") Og hun spurgte engang hvad jeg nu fik dagene til at gå med, og jeg svarede gå ture/træne med mine hunde, og så red jeg 1-2 gange om ugen. Det første hun sagde, var at det var ikke nogen god ide. Nå, okay så. Hun spurgte ikke ind til noget. Det jeg fandt frem til, var at alle har en forskellig graviditet, og nogle kan noget andre ikke kan. Og sådan er det bare. Jeg har gjort op med mig selv, at jeg lytter til min krop, og når den begynder at vise tegn på smerte, så vil jeg stoppe. Men end til da, fortsætter jeg altså. Vil ikke undvære det for noget.. Nogle gange er det bare skridtture, andre gange er det både skridt, og trav/tølt, og få gange en gallop. Så ja, pointen, mærk efter!. (: Er forresten i 29+9 og har været ude og ride i dag (o:
med den sidste startede jeg til jeg var en 10-12 uger henne, altså spring stævner på distriks plan. Og red undervisning nogle gange der efter men måtte så holde, men nummer et startede jeg ikke noget men fik undervisning på hende
Jeg er i uge 31 og rider stadig. Jeg har så også jordens flinkeste hest, tror ikke den har lavet et rejehop siden 2007 og når noget er farligt reagerer den ved at standse op. Jeg er primært distancerytter, men har valgt ikke at starte stævner i denne sæson, da det godt kan være lidt hårdt for kroppen at ride 25-30 km, og derudover er hesten altid meget mere tændt når vi er ude. Så ingen grund til at tage nogle chancer der. Lige nu rider jeg kortere skovture og lidt dressur på banen. Grunden til at det ikke bliver til så meget mere, er at min kondition simpelthen er forsvundet, så jeg lyder hurtigt som en hvalros med bronkitis. Til gengæld får vi øvet rigtig mange overgange og parader, og det er virkelig noget vi trænger til at få øvet, så det er ikke så skidt at det ikke er godt for noget. Desuden har jeg oplevet at jeg får ondt i bækkenet når jeg ikke rider, så det er en god grund til at fortsætte. Jeg har da oplevet at folk bliver lidt forargede når de hører at jeg stadig rider, har oven i købet oplevet en der fortalte at hun rent faktisk havde tabt et barn pga. fald fra en hest, men når man tænker sig godt om og holder sig til en rolig hest, så vil jeg mene at det er mere sikkert at ride en tur end f.eks at cykle i kbh.
Jeg stoppede med at ride omkring 4. måned. Der begyndte jeg at få mave på (tvillinger, så det gik lidt stærkt), hesten jeg red, kunne godt være lidt "hopsa"-agtig, og da maven først begyndte at strutte, havde jeg bare den her fornemmelse af, at nu kunne der ske noget skidt, hvis jeg faldt af. Jeg gad ellers godt at have kunnet ride graviditeten ud! Og så er det jo netop, som nogle skriver, så helt forskelligt, hvad man kan holde til. I den sidste måned af min graviditet sad jeg på knæ i min kælder med en hammer og bankede et betongulv op og bare (halve!) spande med kældergulv ud. Jeg mugede også ud hos hesten og dansede salsa. Det underlige var, at jeg godt kunne tage nogle løft (selvfølgelig ikke som før-gravid  ) og danse med små skridt - men hvis jeg tog en rask lille gåtur på 500 meter ned til fakta, så gjorde det altså ondt! Gåture skulle jeg ellers mene er en motionsform som er i den grad anerkendt som ufarlige, men her gjorde de store skridt bestemt ikke noget godt for min krop  mvh. tina
var i 35 uge.. der sagde min jordmoder jeg skulle stoppe fordi jeg havde lidt ømhed i bækken hvis jeg havde siddet længe og om aftenen.. lige så snart jeg stoppede ja så fik jeg hurtigt meget mere ondt i mit bækken  Men fik dog at vide under fødslen at mine muskler i området gjorde at min hud + muskler var så smidige at det ikke sprang, men samtidigt så stærkt at det ikke gav sig nok, så de måtte klippe og det kunne godt skyldes ridningen..
Det er ok at ride, men ikke at falde af! Det er jo en risiko man løber, lige som alt andet... Jeg red til ca 14 dage inden jeg fødte, startede sidste stævne 4 måneder inden, og red ikke meget nedsidning i trav derefter, men red ellers både trav og galop til sidste gang jeg red og derefter ville det kun blive skridt hvis jeg havde skulle ride mere, så der fik hyppen en tur i longen i stedet for. Fødslen endte i akut kejsersnit, muligvis pga for stærk bækkenbund pga ridnig, de kunne i hvert fald ikke finde nogen andre grunde til at han ikke kunne komme ud. Jeg var rimeligt hurtigt igang igen og red stævne efter 3 måneder. Mvh Alette
Rid du bare med god samvittighed, så længe du mærker efter på din krop og stopper, hvis du får ondt. Barnet mærker ikke de små stød og bump, i hvert fald ikke de første mange måneder. Det er godt isoleret derinde i maven. I øvrigt så tillykke. Jeg krydser fingre for at fostret hænger godt ved denne gang.
Lyt til din egen krop, den er den eneste der kan afgøre om du bør ride eller ej. nogen kan ride gennem hele graviditeten og andre kan ikke. Jeg red til 13 dage før jeg fødte også seriør dressur. Har forsøgt at indsætte et billed, men kan ikke finde ud af det. øv  
Jeg stopppede først 3 uger før fødsel pga af kraftige smerter i bæknet. Så hvis du stoler på din hest, kan det anbefales, det er rigtig god motion for både dig og baby. Din krop skal nok sige til når det bliver for meget, så lyt til den.
Tak igen for alle jeres svar  Jeg var ude at ride på ham i dag, i skridt og trav (lidt galop, da han mente at vi skulle det....   ). Fik ondt i maven bagefter, ligesom sidst. Får at vide, at det er ligamentsmerter...men det bekymre mig jo lidt, at de kommer efter ridning. Lægen siger, at jeg gerne må ride, bare ikke falde af eller springe.
Jeg mistede min hest sidste efterår, og blev gravid her i sommer, hvor jeg havde helpart på en skøn hest. Hvis ikke jeg havde været så plaget af kvalme og opkastninger døgnets 24 timer fra uge 5-14, så havde jeg helt sikkert redet endnu. Nogle veninder er meget forarvede over min holdning, men jeg kan simpelthen ikke se, hvad ridning skulle gøre ved barnet. Damen der underviser i zumba er gravid og springer rundt som en bold og har det super. Trav og galop på hesten er ikke værre i mine øjne. Det man skal holde sig fra, det er at falde af   Så en rolig hest, der ikke har de store spilopper i sig, er måske at foretrække.. Der udover er jeg forsigtig med andres heste. Går gerne med dem, soignerer dem osv, men jeg ville ikke sætte mig op, hvis ikke jeg kendte hesten godt. Nu har jeg ikke redet siden august måned, måtte sige min part op pga. kvalme osv. Forleden skulle jeg så skridte venindens hest af. Aaaavvvvvvvvvvvvvvvvv for pokker, det gjorde ondt at stige ned igen! Maven blev lige trykket godt og grundigt ind imod siden, da jeg havde svinget højre ben over, sluppet begge stigbøjler, gled jeg langsomt langs siden på hesten, for at få fodfæste. Så da kom maven godt nok i vejen! Nøj det gjorde ondt! Næste gang jeg skal stige af, stiller jeg hesten ved noget højt, så der ikke er så langt ned for mig.
Jeg syntes også helt bestemt at du skal fortsætte med at ride, så længe det er uden problener. Jeg er selv gravid, og er lidt over halvvejs i min graviditet, og jeg rider stadig på "højtryk" Dog ingen nedsidning, men jeg har også en hoppebold, som i forvejen ikke er nem at sidde på.. Plus jeg også rider undervisning ugentligt. Det eneste jeg ikke gør mere er at RIDE ture på hende, men derimod GÅR jeg så ture med hende. Det er faktisk rigtig hyggeligt, og når manden og hunden også er med, ja så bliver der ævlet, kævlet og gået. Og alle 4 nyder det  Jordemoder, læge og dem til scanningerne har alle sagt, rid bare så længe du kan, det er kun dig selv der kan mærke når din krop behøver ro.. Bare ikke fald af hesten. Men dette er jo indlysende  Og som de alle slutter af med at sige, det er IKKE NOGEN SYGDOM... Rigtig god fornøjelse med det  Hilsen Sofie
Sidste graviditet red jeg, til jeg var 9 dage over terminen. Fødte to dage efter. Red kun små skridteture og havde min kæreste til at stå parat, når jeg skulle stige af, så han kunne gribe mig, hvis jeg skulle miste balancen. Det er altså ret svært at stige af med sådan en mavse  I denne graviditet har jeg bækkenløsning, og jeg kan intet - surt show - jeg kan ikke engang køre med en trillebør. Sidst jeg var på tøsen var i 4. måned. Uha, jeg glæder mig til at sidde på ryggen af hende igen.
Hold da kæft, du er stor   Men hyggeligt billede og tak for dit indlæg.
Hej med dig. Min læge og jordmoder sagde også, at hvis jeg selv syntes, at jeg havde styr på det, og tog de nødvendige forholdsregler, kunne de ikke se noget galt i det. Jeg red indtil for 3 uger siden (da var jeg i uge 20) og så begyndte jeg at få så ondt, når jeg red, at jeg næsten ikke kunne gå bagefter, så jeg stoppede, og heldigvis har jeg ingen gener nu. Mvh.
Hej med jer Jeg har haft egen hest siden 2005 og de har alle betydet utrolig meget for mig. Alle har været noget af det vigtigste i mit liv og deres pasning, ve og vel kom altid i første række. I februar 2011 mistede jeg min højtelsket Milan på en voldsom måde efter en operation på Ansager Dyrehospital...Inden da, havde jeg sagt til mig selv, at Milan var min sidste hest - troede jo, jeg skulle have ham i mange mange år, men desværre blev det kun til 4½ år. Han døde alt for ung   Jeg savner ham hver dag og han betød ubeskrivelig meget for mig. Havde selv avlet ham osv. I marts 2011 lånte jeg en 8 års vallak, som faktisk viste sig at være det perfekte match for mig. Endte også med at købe ham og vi blev rigtig gode venner. Jeg var nærmest i stalden, hver dag og trænede ham jævnligt. Enten fra jorden eller fra sadlen + vi gik mange ture. Mit liv har taget en del vendinger det sidste halve år, hvor jeg pludselig ikke er single mere, bor ikke alene mere og er nu gravid. Det hele er gået meget stærkt, men jeg har altid husket min hest. Han er også kommet med til en ny by, sammen med mig og vi er faldet godt til - Han har lige lidt usikkerhed med stedets ridehal, men det skal nok komme (han flyttede i juleferien). Nu er jeg bare bange for at jeg har mistet interessen for ham, for jeg orker næsten ikke at tage derud, 10 minutters gå tur fra mit hjem. Jeg ville så gerne ride alt det jeg kan igennem hele min graviditet (motion er jo godt), men orker det bare ikke. Er træt, har smerter (ligamentsmerter, til dem som kender til det) og kvalme igen nu (det var ellers lige gået væk). Er det "normalt" at få det sådan i en periode i sin graviditet? Eller er jeg immervæk ved at miste interessen?   Jeg har ikke lyst til at sælge ham, for sæt nu interessen kommer igen....og han er jo lidt mit "fristed" og det er ganske hyggeligt, når jeg endelig er kommet afsted....Jeg har fundet en rigtig sød pige i stalden, som rider ham min. 2 gange i ugen, da han gerne vil lave lidt, men ikke bliver bims i låget af at stå stille  Vil lige indskyde, at min graviditet absolut ikke var planlagt (eftersom jeg altid har sagt at jeg ikke skulle have børn) og jeg faktisk har rigtig svært ved at acceptere den. Dvs.: *at jeg har svært ved at accepterer, at jeg ikke kan/må alt muligt, som jeg plejer, men min krop siger fra. *at jeg ikke kan forholde mig til babyting, babybutikker og babysnak. + at min kæreste aldrig har sagt, at jeg skulle sælge ham, tværtimod. Han er den som skubber mig afsted  Tja, kom da af med mine tanker ved dette indlæg 
Det er klart at du ikke gider hesten når du har det skidt. Graviditet er en stor opgave for kroppen og jeg tror at den bestemmer at det er graviditeten som har mest brug for den energi som der er i din krop lige nu. Samtidig er du ved at gennemgå em masse forandringer i din psyke. Det kan meget vel være at du ikke længere vægter heste som før. Når du har født vil din tid og energi i en del år være optaget af forældrerollen frem for hesten. Når det er skrevet så syntes jeg at det er bekymrende at du overhovedet er gravid, for det lyder selt ikke som om det er et ønske barn du venter. Måske du skulle tale med en jordemoder/psykolog?
Tak for dit indlæg. Vil lige kommenterer det med ønskebarnet  Det kan måske opfattes lidt hårdt, det jeg skrev i første indlæg omkring graviditeten. Men selvfølgelig glæder jeg mig (er spændt) til at barnet kommer, sådan er det slet ikke...Jeg har bare svært ved at accepterer, at min krop ikke kan gøre det den plejer osv. Og da jeg den anden dag stod i Babysam, gik jeg helt i "baglås"   Fik bare det jeg skulle og ud igen...Det er jo en hel ny verden for mig   Synes ikke det var en overvældende spændende verden med alle de babyting, men mon ikke jeg bare have mere tid til at finde mig til rette eller hvad man nu siger....det er vel derfor der går 9 måneder  Jeg passer skam på mig selv og babyen. Ingen alkohol, røg, tunge løft osv. og er opmærksom på, at hvis hesten er i hopla, så ryger han i longen....før ville jeg være hoppet op. Og er jeg kommet op og han begynder at hidse sig op eller noget, så prøver jeg at få ham "ned" igen og ellers hopper jeg af. Så lytter til lægerne osv. 
Hvor langt er du hende? Det er normalt at være meget træt i det første trimester, det varede lidt længere for mig. Vil gerne dele lidt fra min egen situation, som du måske kan nikke genkendende til. Vores (min kæreste og jeg) store interesse er hunde, og vi har altid 2 eller 3 hunde. Vi havde mistet to hunde indenfor ganske få mdr, og min tilbageblevne hund var ret syg med epilpesi, og den anden hund vi havde var min kærestes.  Jeg ville rigtig gerne have en hund at træne med, et "projekt" så at sigem og ledte i nogle mdr efter den rigtige hund. Fandt til sidst en 1 årig smuk lille schæferblanding på et internat. Fuld af drive, lige som jeg ville have det, og hun kunne med vores to hunde, som jo var vigtigt.  Da jeg havde haft hende i 4 dage, fandt jeg ud af at jeg var gravid!! Jeg arbejdede på det tidspunkt i hundepension, det var sommer og hedebølge, jeg havde meget lange arbejdsdage, og jeg var SMADRET når jeg var hjemme. Jeg orkede intet på mine fridage, eller når jeg kom hjem, og slet ikke min nye hund, som viste sig at have lidt besværlig adfærd når hun var ude.  Jeg var helt ligeglad med hende, havde helst bare sendt hende tilbage, men det ville min kæreste ikke være med til, så han overtog al hendes træning, og jeg "overtog" hans hund, som elsker at ligge i arm i sofaen. Der gik næsten et halvt år før jeg orkede at begynde at overtage hende, og der gik virkelig lang tid før jeg rigtig blev glad for hende. Men så snart jeg havde det lidt bedre i min graviditet, og jeg havde mere overskud, kom glæden ved min nye hund tilbage (vi mistede så også min syge hund tidligt i min graviditet, og havde dermed mistet 3 hunde indenfor et enkelt år, dt var hårdt!) Så snart baby var født, kom jeg i gang med at melde os til træning, og kom igang med det jeg hele tiden ville, nemlig agility. Nu er min baby 11 mdr, og hunden godt på vej til at blive en ret lovende agilityhund! Jeg ELSKER hende! Og hun har som bonus vist sig at have det mest fantastiske temperament omkring vores lille pige  Tror det jeg vil sige (hvis du da stadig læser med   ) er, se om du kan finde nogen til at hjælpe dig mens du er så træt, for at lette din egen samvittighed lidt, der er altså ingen grund til at du oveni træthed skal gå rundt og havde dårlig samvittighed over ikke at gide din hest. Find en sød passer, det tror jeg vil hjælpe rigtig meget. mvh PinPoynter
det er ganske normalt, jeg er selv gravid med termin nu her, og jeg er konstant træt. Jeg kan da også mærke, at man kan ikke det samme som før, men sådan er det nu engang at være gravid. De sidste to måneder har jeg så slet ikke fået trænet med min unghingst, pga at jordmoder og læge beordrede mig til at holde mig i ro. hilsen helen
 Mange tak for din beretning...det er lige præcis sådan jeg har det. Jeg er i uge 15. Jeg frygtede virkelig at jeg var ved at miste lysten til at have med heste at gør   , men det kommer igen...håber jeg. Min Futte-hest skal ingen steder og jeg må bare "holde ud" og evt. træne med ham på andre måder end lige ridning, når jeg har ondt og lade hende der rider ham, overtage ham alt det hun lyster   Også tak for dit indlæg og tillykke 
jeg har været der - to gange sågar! I det sørste trimester kan man blive så træt, at man tror det er løgn, sofaen kalder konstant, men pludselig så frisker man op! jeg slæbte mig igennem de første gange, ved mit første barn sørgede jeg for at ride meget aktivt, næsten hver dag - ved barn nr. 2 stod min hest desværre skadet og unghesten var endnu ikke tilredet - men jeg kom da igang igen. Hvis du vil fastholde interessen, så lav andre hesteting! gå ud og se en masse stævner, tag til Herning, til kåringer whatever! jeg sad mægtig og højgravid og så gallashow 10 dage før min søn blev født og det gav mig noget at glæde mig til. Hav også et mål: jeg startede mit første LA4 da jeg var i 6 måned ( med elastik i ridebuksen) og jeg mønstrede min hest til kåring da jeg var næsten 7 måneder hende med barn 2. Jeg sendte min hest i ridning, da jeg var 8 måneder henne, så kunne jeg ikke være i sadlen længere, og det var en fryd at kunne vende tilbage efter fødslen og sætte sig op på en velredet og veludannet hest -det er meget motiverende. Faren ligger såmænd bagefter, nå amning, søvnløse nætter og tusindvis af barnevognkilometer trækker tænder ud. Men for mig var det alfa og omega at have en hest at smutte ud til, så alt ikke handlede om baby.
 Tak for din beretning   Jeg skal faktisk være på en stand til Messen i Herning. Så det er da et godt udgangspunkt. Stævner er ikke lige mig og jeg har lidt udskudt undervisningen, da jeg er så ustabil som jeg er.
Sådan havde jeg det også  Den der kæmpe mave er da pisseirriterende uanset hvor meget man ønsker sig det barn. det samme med alle de ting man skal passe på med når man er gravid. Jeg bliver heller aldrig den der gider side og snakke i timevis om farveskalaen på min babys afføring - jeg vil hellere snakke om samfundsforhold eller bøger når jeg fører samtaler med andre voksne mennesker (barsel er OGSÅ HÅRDT) men derfor kan man altså godt være en god omsorgsfuld mor. .. så lad være med at føle dig unormal, der er ikke kun én måde at være gravid/mor på. Glæd dig til barnet er kommet - det er skønt 
 Hvor er du sød, tak   Jeg føler mig nemlig lidt unormal, da jeg ikke synes alt omkring en baby osv er spændende...
ikke at synes at "baby" er det eneste interessante emne i verden bare fordi du er gravid er du altså ikke ene om. Nu har jeg ingen børn selv - men flere af mine veninder har kommenteret at det var SKØNT at tale med mig under deres graviditeter fordi vi kunne snakke om noget HELT andet  De synes også det er skønt at det ikke skal gå op i dikke-dikke hver gang jeg har set dem under barsel - SÅ skønne synes jeg nemlig heller ikke børn er  Og jeg vil nu ellers gerne have børn 
.. man kan supernemt komme til at føle sig unormal hvis man ikke drøner i babysam hver weekend og bruger resten af sine vågne timer på at læse alle bøger og blade om børn. Jeg har heldigvis en del veninder der har det ligesom jeg, og taler meget åbent om det - uden at pakke alting ind i lyserød. Det er befriende. Skriv en besked anytime hvis du vil have lidt luft og du trænger til et 'øre' :-)
det håber jeg ihvertfald for jeg havde det på samme måde, sindsyg træt og orkede ingenting de første måneder af graviditeten, motivationen kom så igen senere, og jeg red indtil midt i november, hvor jeg stoppede helt da jeg simpelhen syndes jeg var blevet for stor. Lige nu er der ca 2 uger til jeg skal føde og jeg glæder mig sindsygt til han kommer ud, og jo jeg glæder mig bestemt tiil at møde ham, men er også noget bekymret for om det hele nu går, største motivation for at føde er at jeg er ved at blive idiot over at alt skal være så sindsygt hårdt nu, føler jo nærmest man kun kan sidde i sofaen- og bare det at fodre heste er et projekt!, Jeg har heller aldrig haft den store interesse i babyer,men er sikker på at det er noget andet når man får sin egen, og jo ting ændre sig nok ift hestene, ihvertfald i en periode, men mon ikke både mig og heste overlever, satser ihvertfald på at der skal rides på stort set normalt niveau når vi først kommer til sommeren
Jeg skulle så sandelig heller aldrig have børn. De var da de mest belastende i hele verden og har da aldrig leget med dukker eller skiftet ble eller holdt en baby. De var først sjove når de var blevet konfirmeret  Jeg blev også gravid... eller det var så ikke en upser. Muligt det var på et dårligt grundlag, men manden fik mig overtalt. Jeg kunne da virkelig heller ikke, det første lange stykke tid, forene mig med tanken om den ændrede livstil. SÅ jeg gjorde alt som jeg plejede - efter kvalmen i de første par måneder var væk. Jeg red min unghest og ellers ikke lavede om på noget. Først i den sidste halvdel af graviditeten begyndte jeg så småt at glæde mig, men havde da ikke planer om at lave om på noget. Bebse kom og jeg var glad. Havde slet ikke forventet det ville være sådan og ville da for alt i verden ikke have været foruden. Det er nu rigtig som de siger - Man ved ikke hvad man går glip af. Men knægten har været med i stalden fra dag 1. Jeg havde et super nemt barn og red/mugede/ordnede hest når han sov. Nu er han over 2 og er stadig med i stalden. Han hjælper lystigt til. Jeg venter nr. 2 og det bliver forhåbentlig ligesådan. Man kan stort set hvad man vil, men det hjælper jo en del på hvis barnet er nemt og man får sin nattesøvn  Held og lykke med graviditeten og hyppen.
Mange tak til jer alle....i giver mig troen på at jeg bliver rytter igen   Og Futte-hesten bliver, hvor han er - nemlig med fuldpasning - og jeg kan trille derud med babyen og give ham en gulerod, for er skisme glad for min Futte-hest  Kender bare mange som ikke er blevet ryttere igen efter de har fået børn, så frygtede jo lidt at jeg skulle "samme vej" 
Du er helt normal. Nogle dage magter man bare ikke rigtigt noget, sig til din passer at hun må ride hesten så meget hun vil og skulle du alligevel få lyst til at ride lidt en dag tror jeg ikke den tager skade af evt at blive rørt to gange. (hvis du kommer ud af rideformen, kan du sikkert ik holde til mere end 20 min) Sig til dig selv at du skal ud til hesten hver uge om det så bare er for at give en godbid eller en strigletur er det fint. Du har en passer der holder ham igang.
jeg synes også det var meget frustrerende at skulle holde en dressurhest kørende... Så hun blev sendt i ridning d. 1. Nov, hvor jeg var 5 måneder henne ca. og hold da op det var en lettelse at slippe for ansvaret for træningen! Jeg er så modsat og har sat min prinsessehest til salg.. hun er typen der skal bruges hver dag - og sådan kommer det ikke til at løbe rundt efter fødslen... Så for min hests skyld skal hun ud til en som vil bruge hende til det hun nu engang gør bedst  - Så må jeg ride på andres heste indtil der en dag er overskud nok til at kunne få min egen igen..
Hej Jane, Der er bestemt ikke noget unormalt i, at træthed skubber rigtig mange andre ting til side i en graviditet. Der er vidst ikke rigtig nogen som har det på samme måde.  Mit første trimester var sideløbende med min sommerferie og jeg havde store planer for hesten, men det blev slet ikke til noget for mig da jeg manglede overskud og ikke kunne slæbe mig afsted.  Vi var også afsted i sommerhus med min svigerinde, mand og deres børn og der var det faktisk det samme, og efter deres lange udflugter, havde jeg mest bare lyst til at ligge på sofaen og hvile mig - hvilket jeg ikke ret mødte nogen forståelse for, som så også gjorde mig ret ked af det  Jeg tror, at hvis man tvinger sig selv afsted dag på dag, så kører man først rigtig surt i pligterne, så mit råd er at tage det med ro og få lidt hjælp til det.  Jeg synes det er flot hvis man kan ride helt frem til fødslen. Jeg måtte selv stoppe efter 3 måneder, hvor jeg følte min mave blev kørt gennem en vridemaskine, så det er vidst individuelt hvad man kan holde til  Hvis det er en trøst, så er det som om at 2. trimester har lidt lysere udsigter - for mig forsvandt ligamentsmerter, kvalme og træthed, så energi og humør vendte tilbage hos mig. Men mht. træthed, tager du GraviJern? Det kan også godt have en indvirkning - er min egen erfaring, det må du tage fra 10. uge, jeg begyndte først i 13. uge med det og det hjalp drastisk på min træthed  Mange hilsner fra Sara
 Jeg tager Gravijern eller hvad den hedder og en anden slags. Den ene om morgen og den anden om aftenen + kalk midt på dagen (skal tage kalk resten af mit liv, så det har intet med graviditeten at gøre, men det må bare ikke tages sammen med de andre piller). Mine ligamentsmerter var også begyndt at fortage sig og kvalmen har været væk de sidste par uger, men nu er det som om det hele starter forfra....   Og det kan jeg da slet ikke overskue. -------------- Heldigvis er min kæreste sød og forstående, også omkring hesten, selvom han absolut ikke vil have noget med den at gøre. Han hjalp selvfølgelig med at få mine hesteting/skab flyttet og er da med engang imellem derude og give ham en gulerod   Han gider ikke glo på at jeg rider, hvilket jeg har fuld forståelse for. Har det meget bedre efter at have skrevet denne tråd og fået alt den respons - tusind tak, tøser 
- Jeg havde en nem graviditet og red fuldt program frem til ca. 7½/8 md. hvor han så fik en mindre skade og skulle stå alligevel. Jeg var tilbage i sadlen 3 uger efter fødsel og i fuld gang efter 5-6 uger. Jeg red 5 dage om ugen frem til december 2011. Min hest er så netop blevet aflivet - og desværre har jeg ikke råd til en ny lige pt. Det falder også sammen med at jeg har fået megatravlt på arbejde - og familien kræver også sit, så jeg har måttet være fornuftig og udskyde unghestekøbet (primært økonomiske årsager). MH Nana
... er du træt. Du er ved at bygge et andet menneske  Lysten og overskuddet til at ride skal nok komme igen, og hvis ikke det gør, så går det nok også, tror du ikke? Mht. fascinationen over babyudstyr, så tror jeg det kommer efterhånden som maven vokser. Nogle kan så selvsagt styre sig lidt mere end andre på det punkt, men sådan er det jo også med rideudstyr. Jeg husker også mit første besøg i BabySam - jeg kom ind og gik ud derfra igen med den der fornemmelse af, at der var en eller anden babyudstyrseksamen, som jeg vist havde glemt at tage. Nu om dage vil jeg tro, at jeg har styr på samtlige nyttige såvel som unyttige babydimser.
Jeg er i 15. uge og har det som du. Har fra uge syv og fire uger frem været sygemeldt pga ekstrem kvalme. Det er heldigvis ovre  Jeg er heller ikke sådan en, der skal røre og holde andres børn, der er kun et par stykker jeg ikke kan stå for, en venindes skønne unger. Og sådan har det altid været, det ser jeg ikke noget galt i. At jeg ved, at jeg vil elske min egen højere end noget andet, dét er sikkert  Jeg har altid været i stalden mellem tre og syv gange om ugen. Men nu orker jeg ikke. Plus der er is og ikke til at ride i terræn (har ikke ridehal). Er så så heldig, at jeg bare låner hest, så har ikke det samme ansvar for at komme dagligt. Hunden skal jo også luftes og i hundeskov.... Men når isen er væk, så! Jeg savner jo at komme ud at ride. Men hvis du stadig er i kvalmehelvede, så kan man intet og som en anden skrev, så er din krop jo ved at bygge et lille menneske   det kræver jo energi. Super, at du har en hjælper i stalden, så skal det nok gå altsammen.
Iøvrigt så har jeg heller ikke været i babybutikker, der er jo laaaaang tid til den kommer ud, så det er slet ikke nødvendigt. Men lysten hertil ændrer sig nok som tiden går 
Jeg red indtil for ca 3 uger siden og er er nu i uge 40+4. Jeg stoppede fordi det blev for hårdt, og jeg til sidst følte mig tung. Jeg havde ligeledes købt en lammeskindssaddel som nærmest var umulig for mig at stige ned af pga. maven  Jeg har virkelig nydt at komme ud på hesten, det har været et dejligt pusterum som jeg ikke ville have været foruden. Jeg har haft en forholdsvis nem graviditet, dog også med kvalme og træthed i første trimester. Jeg syntes, så det gav mig energi at komme en tur i skoven på ismulen, og oplevede at få det bedre af rideturene. I forhold til det at kigge på babyudstyr, snakke babyer osv. så har jeg været meget tilbageholdende hermed. Ikke fordi jeg ikke glædede mig, men snarere for at holde det at skulle have baby nede på jorden, så det ikke blev alt overskyggende. Jeg har tiltider følt mig forkert og "dårlig" gravid fordi jeg ikke læste alverdens blade og at barnevognen ikke var købt i 3 måned. Men tja det har været min måde på det, og det er jo gået rigtig fint alligevel. Er nu også sikker på, jeg bliver en lige så god mor trods ovenstående 
var jeg så træt at jeg slugte min frokost og lagde mig til at sove i en afkrog af arbejdspladsen i 20 min.  Det bliver bedre 
Tak - igen - for alle jeres indlæg. Fik en god snak med kæresten i aftes, omkring alle mine tanker og bekymringer. I dag vil jeg snakke lidt med heste-veninderne (som alle er mødre) og så må tiden vise, hvad der sker.... 
Hej alle. Jeg har lige brug for nogle råd, omkring min søn, på snart 3 år og heste. Han elsker dem, og er ofte med i stalden.  I sommers ville han op og skridte på min hest, det fik han lov til hvor han i starten blev holdt ved, og en der trækkede hesten. Efterhånden ville han sidde selv, og fik en rem og holde i og kun trækker.. Nu er der opstået det "problem", at han vil ride selv. Han må gerne skridte hesten selv, hvor jeg går ca 50 m. fra den i skridt - men han bliver lidt småsur når han ikke får lov og trave og galopere. Det må han bare ikke, for hesten er for stor. Han rider på min hest, som jeg har haft 5 år, en hest jeg selvfølgelig stoler på, og som nok er lige så snild som en lille pony - men den traver og galopere meget stort og jeg er bange for, at det bliver en dårlig oplevelse at lade ham trave den. Derfor er mit spørgsmål, om det er for tidligt at lade ham starte på rideskole? Altså, gå til undervisning, og få lov at ride en mindre pony med trækker? Han bliver som sagt 3 år, og er MEGET selvstændig  PFT 
... at du skal søge efter skingurs tråde om bobben, der startede til ridning. Jeg tror, det var før, hun blev 3? Der er bare de skønneste billeder af en tøs, der storhygger sig på hesteryg. Så ja, det lyder da som om, det vil være en rigtig god ide at sende knægten til ridning nu  mvh. tina
grønt lys til en gang spam  Allerførste time!   Det her er Bobbens anden ridetime. Hun er 2,9 år!   tredie time. Moren får osse motion...   fjerde time     oktober - nu tre år      (jaja, mormor blev klippet væk, så er billedet federe!! Mormor går et par meter der fra!!) Og sidste time inden vinterpause. Johanne var nået til at fatte begge tøjler, læne sig tilbage og brøle "STOP, HEST", hvis der skulle rides ind i en parade!!!   Så bare sæt i værk!!!!
finde et sted med mindre ponyer, så tror jeg det vl være godt, griner - johanne var ganske vist ligeglad, og det lyder det også til din søn er, men alligevel... der er sgu højt ned!!!    
Emily er nu 2,5 år og har fået løse timer siden oktober og starter nu hver lørdag per februar  Vi tager det stille og roligt, men hun ser ud til at hygge sig 
billede, hvor mormor er klippet væk. Tænker, at hvis Johanne ikke bliver rytter, kan hun da blive gynmast eller ballerina. Hun er godt nok tæt på at gå i split     .
Jeg syntes det er en fantatisk ide at starte til ridning. Magnus (bliver 4 år til feb.) fik sin egen pony hjem (efter udlån) for 14 dage siden. Det er lækkert at kunne gå ud og ridemed ham når han har lyst, men det er også kold, vådt og lidt ensomt når man er alene i stalden. Det sociale og så forholdene på en rideskole gør, at vi overvejer at Magnus skal gå til ridning til trods for at ponyen står herhjemme og frit kan bruges. Her er det før frosten rigtig kom for 14 dage siden     Siden har vi dog redet i slud/regnvejr og nu er banen og marken frossen. Magnus har redet 3 gange på 14 dage, han nyder det men syntes det er koldt (og lidt kedeligt fordi han vil trave og hans temmelig gravide mor med bækkeløsning ikke kan løbe ret langt). Vi har dog overvejet at putte ponyen i en trailer og kører til den lokale rideskole - det ville kompensere for vores mangler, men tiden og overskudet til det skal lige findes.
lidt  men smider sig stadig på maven og møver når han skal skynde sig hen og pille ved noget han ikke må, før mor opdager ham 
tid vil du spørge dig selv hvor fanden du ikke nød det noget mee da han bare var en rullepølse der næsten blev hvor man lagde ham 
åh den tid er for længst ovre.... han er skide hurtig når han møvre rundt på maven, mens den ene fod skubber fremad og den anden fod peger mod loftet. men glæder mig til at han begynder at kravle noget mere, han har fået hel tør hud på armene, og frygter han får hård hud på maven, af alt det møvren.
når først de kan for alvor, så er de ligeglade med om en flade er vertikal eller horisontal og du skal til at pille ham ned fra lamper, gardiner, lysekroner, reoler, lokums-sæder osv..... griner
Har i det i jeres børn klasser ? Min den mindste er lige startet i 0.kl og vi skal holde fødselsdag her for ham, da han lige har fyldt år, men i starten af året blev vi præsenteret for hvad gaver måtte koste, hvem vi måtte invitere og hvordan vi helst IKKE skulle fejre vores børn Pengene er jeg ok med, dog synes det er svært at finde noget for 20 kr, den ville jeg gerne have sat op til 30 kr, men det er en mindre ting. Hvem det er også semi ok, fordi der er ingen der skal føle sig uden for, men de "må" ikke invitere deres bedste ven med fra en anden klasse, det irritere mig lidt, det er en lille skole og de leger meget på tværs af årgang og klasser Hvordan ja den irritere mig så meget, fordi jeg er ikke god til restriktioner som jeg synes er lidt urimelige. vi "må" ikke holde fødseldage i bowlingcentre, svømmehaller, haller, legeland med mere. Fordi så vil børnene forvente det hver gang mener nogle af forældrene. men altså i min datters klasse holde vi halloween fest da hun holde sin fødselsdag og den kostede mig mere end det ville at have slæbt dem alle med i det lokale legeland eller bowling. Hvis jeg har lyst til at ligge 100 kr til side hver mdr i året for at holde en nem fest i bowlingcentret for min unges klasse, så kan jeg vitterlig ikke se hvorfor jeg ikke må det. Nå men lad os høre om jeres restriktioner eller jeres gode ideer ... hvordan gør i det, eller holde i ikke fødselsdag for jeres børn
Så blev det min tur, nu er G så stor at der skal ske noget nyt og spændende                          En glad glad dreng og et stor tak til ven, mor og mors kæreste  Et kømpe projekt men hold op hvor har det bare været det hele værd, nu skal detaljerne bare laves, det bliver SÅ godt 
Hvor er det bare et fedt lege/sengetårn i har bygget! Det ville bringe stor lykke herhjemme også... Er det hjemmetegnet eller ud fra fast opskrift? Maria
Konstruktionen uden hylderne til højre vil kunne stå alle steder, det står af sig selv og ville i realiteten også kunne stå frit i rummet.
Hvor supersejt!!!! Heldige heldige G   Hvis mor, mors kæreste og ven går og keder sig, er de meget velkomne til at tilbringe et par dage i Kolding!! Forresten er jeg vild med din signatur, den gælder vist de fleste af os på en eller anden måde. mvh. tina
ej hvor er den bare super super flot... Super flot og er død misundelig seje mænd du har erhvervet dig der 
Jeg er også selv lidt misundelig  Jeg tror altså ikke mit personlige roomservice-crew rykker ud hos andre 
seriøst farligt at gå igang med den slags projekter, man får jo lyst til at gå igang med hele lejligheden 
Go girl!!  mvh. tina
Nu har jeg ikke børn i skolealderen, men jeg kan sagtens se sagen fra begge sider. Jeg synes det er super lækkert at nogle har råd til at holde fødselsdage ude og andre har stort overskud til at holde festlighederne hjemme..... MEN jeg synes også det er vigtigt at respektere at nogle slet ikke har økonomi til at holde tingene ude eller lave noget storslået hjemme, og derfor vil føle sig nedgjordte og udenfor "den rige kreds" hvis ikke der er restriktioner på. Jeg har egentlig ikke tænkt så meget over det, da vi jo ikke er nået dertil endnu, men nu hvor tråden er her, sætter det tanker igang. Jeg kunne faktisk godt tænke mig at gøre det på den måde din skole gør (20/30 kr er dog lige i underkanten synes jeg, med mindre man kan lave en slags gavekasse, så alle spytter en 20 i og slår sig sammen om en gave). Private gode venner fra andre skoler/klasser kan komme med til "privat" fødselsdag og når/hvis der skal holdes for klassen, så er det kun klassen. Det med kønsopdelt synes jeg også er en god idé, da piger og drenge kan være meget forskellige. Jeg ville da for alt i verden ønske jeg havde et budget til at holde fødselsdagene ude, men selv om jeg ikke ser mig selv som "fattig", synes jeg ikke min økonomi er til så meget ekstra. 100 kr. om måneden lyder måske ikke af meget, men for mig er det ikke lige sådan jeg vil/kan prioritere. Jeg ville så prioritere de 100 kr om måneden til feriekassen, da vi ikke har råd til at tage på ferier hvert år. Så jeg håber, til den tid, at jeg er overskudsmor nok til at lave noget tema derhjemme på gården, som ikke koster det store (skattejagt/små køreture på ATV/skydning/hvad der nu ellers kan komme af ideer der er ufarlige, men stadig sjove for drenge) Men jeg kan også sagtens forstå din frustration 
Forslag til fødselsdage er ok - men regler, altså påbud om hvordan JEG skal fejre mit barns fødselsdag har jeg alle dage HADET!! Nøj hvor har jeg kæmpet (og tabt) en brav kamp for at min unge selv måtte bestemme hvem hun ville invitere. Især i børnehaven var der ramaskrig, da Fransi ikke ville have visse tøser med til fødselsdagen. Tøser der havde det med at mobbe, slå og drille hende. Og hvorfor i alverden skulle de dog have lov til at komme med og ødelægge dagen for MIT barn?.. Hvorfor skal vi påduttes at agere mother Theresa og tage de svage sjæle under vores vinger????? Nej, dét kan jeg godt blive arrig over. Plus at de altså var 15 piger på stuen      Så kan ens elskede pode jo dårligt få lov til at glæde sig til sin egen fødselsdag.  Og hvad er det også for et signal at sende videre? Det bliver lidt svært for (fiktive) Knud - der sparker, spytter og driller alle de andre, at se indad og ændre adfærd hvis han alligevel bliver inviteret med til alle fødselsdage. Hvis nu han ikke blev inviteret kunne han måske tænke over hvorfor, og måske ændre sig?.. Hvorfor er det så fandens forkert og tabubelagt at forskelsbehandle? Hvis det grænser til mobberi og gruppepres, ja så er det en anden snak. Men hvis min unge virkelig ikke kan lide Knud, hvorfor filan skal han så med???!! Og hvis nu min unges bedste veninde går i a-klassen og ikke b-klassen, hvorfor må hun så ikke komme med???!!   hvem filan har denne besiddertrang over vores afkom? Ja, det tisser mig ganske enkelt helt af  Her i skolealderen er jeg gået med til at det enten er pige, drenge eller alle. Men stadig mod min vilje. Budgettet er også på 20 kr her og sidst F skulle til fødselsdag, da reglen lige var trådt i kraft, ja dér rendte jeg rundt i et shoppingcenter i en lille time for at finde ét eller andet der passede til budgettet. NÆSTE gang tager jeg de 20 kr som udgangspunkt men finder vi 'det rigtige' til en pris på 30-35 kr, ja så ryger det altså i kurven. Men lur mig om nogen skulle prøve at fortælle mig hvor/hvordan vi skulle arrangere fødselsdag.... Hvis jeg har lyst (og råd haha) til at holde den på et slot og forære alle gæsterne en lyserød pony som velkomstgave, så gør jeg det. Og hvis nogle forsøgte at skulle blande sig i dét ja så ville jeg bede dem fedte ud af vores privatliv... Nu ved jeg så af erfaring, at sådan noget som lege osv det er godt at have i baghånden. Men oftest er det jo faktisk sådan at når gæsterne så kommer, så går de straks igang med at lege med fødselsdagsbarnets legetøj. Alle hygger og underholder sig selv   Og alle har en skidehyggelig dag. Derfor kan det også godt tisse mig lidt af når folk påstår de ikke har råd til at holde børnefødselsdag. Hvad kræver det? Et par liter kakao, 25 kr i alt. Popcorn, 20 kr i alt. En kage (hvis man virkelig er fattig så køber man en sandkage i Netto til 20 kr og pynter med glasur og lys. Smager fint, bliver nemt festligt og alle er glade) 25 kr. Det blev 70 kr. Og hvis ikke man kan spare dét sammen til sin unge over et år, ja så har man sgu da et seriøst problem. Hvis man ikke har OVERSKUD til at holde børnefødselsdag, ja det er så noget helt andet og MEGET forståeligt!!!! 
Her er det alle pigerne, alle drengene eller hele klassen. Andre har vi ikke diskuteret. Tror ej heller det er aktuelt. Men min søn var nu med til en vens børnefødselsdag, fra en anden skole. Vi har i 2 år slået os sammen 4 drengeforældre, og holdt en fest for alle i spejderhytten og sidst i den lokale hal med rulleskøjteløb. Det kostede kun ca 250 til hver inkl alt. Godt og nemt, og sjovt for børnene. - Og vi må gerne  Mht gaver syntes jeg 20-30 kr er fint. Her er 16 drenge i klassen. Sørme glad for, at jeg som enlig på SU ikke skal bruge fx 100 kr om måneden på gaver. Oooog så har mange jo flere børn. Her i byen indtil flere med 5 børn. Kan i se det for jer? Jeg kan snildt finde noget godt til 20 kr. Køber løbende ind når jeg finder noget på tilbud fx og har en gavekasse herhjemme. Hvis de ikke kan blive glade for noget til 20-30 kr ja såååe 
Det emne fortjener næsten en tråd for sig selv. Kan ikke rigtig følge dig, men syntes det er spændende at høre dine holdninger. Tror bare det ville blive lidt mudret i denne tråd, at starte en diskussion 
Anja, jeg ved godt jeg står meget alene med mange ting  Hvilket hentyder du til? Det nederste, med ikke at have råd? God idé med at starte en ny tråd, du er velkommen så skal jeg nok komme ind og blande mig   
Bonnie, der kom dit tis vist godt i kog hva  Selvfølgelig har alle råd til at holde børnefødselsdag - lagkage og boller samt kakao koster jo ikke alverden  Jeg tænker bare lidt på børnene - " Jeg ved da at jeg også selv ville blive sk!de irriteret over ikke at måtte bestemme, hvor/hvordan jeg skal holde fødselsdag for mit/mine barn/børn, for jeg er da også den type der ikke bryder sig om at andre skal bestemme, hvordan jeg gør derhjemme!!! - Men jeg tror også selv jeg ville blive enormt ked af det, HVIS det var mig der stod i den situation ikke at kunne diske op med bowlingscentret eller andet, fordi økonomien er stram. Jeg går ud fra at der er en mening med regler - så som at forebygge mobning, men der skal også være grænser for galskaben. For som Bonnie siger, skal vi jo ikke altid tage de svage under vores vinger. Men det skader jo ikke at tænke på sine medmennesker. Til gengæld - noget der p!sser mig af er når institutionerne laver restriktioner på madpakker. Jajaja det skal være forholdsvis sundt, men jeg kan da på ingen måder se hvordan en klam nitritspegepølse er bedre end pålægschokolade!!!! Men jeg respekterer det dog.
Stikær hahaha ja det gjorde det vist nok     Sorry!    Står lidt i samme situation, min datter skal holde fødselsdag på næste lørdag og disse børnefødselsdage har alle dage været en personlig kamp for mig.  Måske fordi jeg aldrig selv har holdt en børnefødselsdag så vil jeg gerne have at det skal være så 'perfekt' nej, vellykket som muligt. Og når visse instanser så kommer og pådutter mig hvordan tingene skal gøres, ja SÅ kommer urinen over de 100 grader   
Stikær du skriver: " Og jeg kan godt følge dig et stykke af vejen.. Oftest når præcis den problemstilling bliver sat op, så slutter den dér og alle sidder med et billede på nethinden af et stakkels lille forhutlet barn med salte tårer i øjenkrogen, et barn der 'kun' får kakao og popcorn og ikke en guldbelagt sportsvogn i fødselsdagsgave. Man glemmer at moren og faren lige kommer (eller BURDE gøre det) og lærer barnet ét og andet om livets gang. Om at det   er størrelsen på festerne, prisen på kagen, om det er mathilde kakao eller netto's billige, antallet af balloner, konfetti eller mangel på samme der tæller, men samværet med vennerne og ikke et hak andet.  Og denne her står jeg helt ved:  Hvis vi lige kan understrege 'altid'... For jo for søren vi skal tænke på vores medmennesker - verden ville være et lortested hvis vi ikke gjorde det - MEN det kan ikke være mit job altid at sørge for andres hjemmeavl 
i min datters klasse hedder det enten 20 kr i kontant eller en gave til 20 kr, man invitere så enten alle pigerne, alle drengene eller hele klassen, vi har ikke snakket noget om at holde det andre steder, men da vi indtil videre kun har haft fødselsdage i hverdage, og man bestiller skolebussen til at kører alle ungerne hjem, så siger det lidt sig selv at det bliver hjemme hos en. I min datters klasse er de 27, og hvis f.eks alle de andre 26 børn kommer, og hver har et kort med en 20'er i, så kan barnet så efterfølgende faktisk gå ud og købe en rigtig fin ting for de penge. Jeg oplever at børnene i o klasse er rigtig glad for at holde det hjemme da det er hyggeligt at komme hjem til kammeraterne. hilsen helen
Ja i børnehave klassen er de ikke så krævende, og ja vi slap med hotdogs, kage, slik, chips og en film,og leg i vores store legeværelse vi havde hele klasse, da det en lille klasse, MEN min datters klasse, der er de begyndt at være lidt mere "krævende" og der siger jeg at jeg hellere vil ligge den der 100 kr til side hver mdr. Og ja har selv siddet som enlig mor, på su, og ingen penge og ved 100 kr kan være svær at finde, men hvorfor skal det være ens for alle ?Nu har jeg muligheden for at gøre lidt ekstra, men nu må jeg ikke, jow jeg var der da det blev bestemt, men da min datter altid har gået i special skole har tingene kørt på en anden måde, og det virkede på daværende tidspunkt meget fornuftigt,men min datters fødselsdags halloween fest kom til at koste det samme som at have slæbt alle pigerne en tur i bowling hallen.
at børn skal have ind med modermælken at vi alle skal være lige  Nu har jeg ingen børn selv, men jeg kan svare udfra mine personlige erfaringer da jeg var i holde fødselsdagsfest alder.. De første mange år var det delt, drenge og piger.. Gaver til 10-20 kroner (det var den gang det var til at finde gaver til den pris).. Vi fik traditionel fødselsdagsmad.. Så blev vi ældre og pludselig var det blandet drenge piger, i bowlingcenter, svømmehal, skøjtehal eller et lokalt forsamlingshus, hvor der blev holdt sodavandsparty.. Aldrig har det været min opfattelse at man prøvede at overgå hinanden.. Man holdte den fest man havde råd til og vi børn syntes det var lige sjovt om det var hjemme i haven eller om det var i skjøjtehallen.. Nogen holdte slet ikke fest, andre gik sammen osv.. Det stod frit for at invitere andre, så tit havde jeg en veninde med fra klassen under.. Pas nu på at I ikke lærer jeres børn at der ingen forskel må være på folk, de bliver så slemt skuffet når de bliver ældre og der pludselig er forskel i verden..
Et lille "øf" fra læreren.... Jeg har trods mange års erfaring endnu aldrig oplevet børn, som synes det var super vigtigt, hvem der holdt fødselsdag i legeland og hvem der holdt hjemme. Penge og prestige er altså bare ikke vigtigt for ungerne. Tværtimod handler det bare om, at de elsker fødselsdage  Derimod har jeg haft uendeligt mange forældre, som synes, det var super vigtigt, hvem der holdt fødselsdag hvor og hvor mange penge de nu brugte på det!!!!!!  Jeg kan simpelthen ikke holde ud, når voksne mennesker moser deres egen jalousi og jantelovstænkning ned over børnene, og påstår at det er for deres skyld... Lær dog jeres børn nogle ordentlige værdier... Uh, jeg var blevet rødglødende, hvis nogen forsøgte at bilde mig ind, at det var dårligt for børnene, hvis jeg holdt en fed fest for dem. Så må ungerne hjemme hos Stikær jo heller ikke køre ATV, for sådan én har jeg ikke. Og hjemme hos mig, må de ikke klappe hunden og hesten, for sådan nogen har Gurlis forældre måske ikke..!!! Det er jo helt ude i hampen, at man vil give disse værdier videre til sine børn....
Jeg syntes ikke det behøver være ens for alle. Mht de 100 kr så var det rettet mod, hvis gaver skulle / måtte koste 50 kr. Det kan blive mange penge om året for familier med flere børn. Jeg har aldrig oplevet at man ikke måtte holde fødselsdag ude, men tror du ikke, at det evt hænger sammen den den lille friskoles holdning? Netop noget med sunde værdier og nære relationer eller noget? At de er modstandere af overflod og ønsker børnene hjem til hinanden. Eller var det noget flertallet af forældrene syntes? For du skriver vedr hende i 0 klasse. Er det anderledes i den ældstes klasse? Så bliver de andre forældre måske klogere som tiden går 
Ja det ville (OGSÅ   ) gøre mig sur hvis man SKULLE bruge 20 eller 50 kr. Jeg synes bare det burde være sådan at man kunne finde en fin lille gave der passede til ens budget. Der er vel alligevel ingen der dukker op med Justin Bieber under armen?   Jeg er helt forstående overfor at man måske ikke lige har råd til at smide 50-100 kroner om måneden på fødselsdagsgaver til klassekammeraterne - det har vi da eks ikke hverken råd eller lyst til. Men man skal da have muligheden for at give en gave til 30 kroner hvis man har lyst, fremfor at sige 'ærgeligt den koster 10 kroner for meget'. Det ER altså at gå i små sko at lave sådan en regel. Måske kunne man istedet, til forældremøder hvor dette bliver besluttet, blive enige om at give nogle fornuftige gaver. Ikke overdrive og ikke underdrive. Altså måske lidt mere end en gennemtygget blyant man har fundet under trappen og en kende mindre end den nye hits for kids cd  Jannie jeg kan godt se det fra din side, trust me! Jeg er spændt på hvad du når frem til  Annemette + Ibrahim HALLELUJAH! For mig betyder det ikke et hak HVAD man gør for at fejre ungernes fødselsdag og give dem en god dag. Det betyder bare noget at man gør det!
Bonnie : Vi er så åbenbart enige   Læste bare noget mellem linjerne der ikke var der  Ibrahim - Hold da lige ferie - Man kan vel sagtens lære sine børn nogle ordentlige værdier UDEN at træde nogen over tæerne og samtidig gå på et medmenneskeligt kompromis.
Jeg er SÅ enig med Annemette. Mine barylere bliver nok ikke dem, der kommer til at holde de store forkromede fødselsdage, men hvorfor skulle de ikke have lov til at komme med til andres fødselsdage, hvor de kommer i bowlingcenter, kører ATV eller klapper hunde og heste? Det er da bare FEDT, at andre forældre holder fødselsdag på en anden måde end vi, så kommer de små skiderikker da ud og oplever noget andet end "sådan er det hjemme"  Med hensyn til gaver, så synes jeg, at det ville være smartest at give det frit - men at sige, at giver man penge, så er det en rund tyver. Så er der et billigt alternativ. Hvis jeg nu finder en barbiedukke til 200 kroner, som er på tilbud til 20 kroner, må jeg så give den i gave? Det må jeg vel strengt taget ikke, for selv om den kun har kostet 20 kroner, så vil den jo i den grad overdøve en gave til en tyver fra en forælder, som ikke lige så det tilbud. Eller som måske ikke lige havde det overskud til at gå og finde tilbudsgaver i løbet af året og derfor må nøjes med en gave, der reelt kun koster 20 kroner. mvh. tina
Stikær jeg har ikke haft en ordentlig nattesøvn siden Maj '11 så måske har jeg ikke forklaret mig ordentligt 
I dens store klasse ved jeg faktisk ikke helt hvad "reglerne" er, og som sagt, vi har haft den store på special skole hele hendes skoletid, og der bliver tingene gjort på en helt helt anden måde, så da min søn skulle starte i skole, var det lidt nyt for mig, selv om jeg har en i 4 klasse også. OG jeg tænke heller ikke over det i starten, da de lavede de her regler i 0.klasse. fordi det lød da ganske ok, men efter at have holdt for den store for første gang med hendes klasse og så nu med den bette, ja har jeg tænkt lidt, og undre mig, fordi deres argument var nemlig pengene, og jeg kunne bare se at det vi holdte for min datter ( uden det var vildt overdrevent) ville have kostet det samme som en tur i bowlingcentret. Og fordi at en i klassen inviteret hele klassen ind og bowle, eller lege, så oplever jeg ikke at ungerne forventer det hos alle, men igen .. hvorfor må de ikke se at det er forskel på folk og på hvad folk har, vi holdte en ret billig fødselsdag, ikke fordi vi ikke havde pengene til andet, men fordi det var havde drengen ville have, og hans klasse var glade hele dagen. Selv om de bare så en film og ellers leget på loftet med alt legetøjet, selv pigerne var godt tilfreds, selv om de mente de ville kede sig til en drenge fødselsdag i starten. Jeg vil også sige noget næste gang der er noget forældre tam tam, fordi altså hvis jeg har muligheden, hvorfor skal man så ikke kunne benytte sig af det, pga min mands job har vi gode muligheder for at få visse ting gratis eller ret billige, som legeland, og jeg er da lidt træt af jeg ikke kan benytte det med ungerne fordi det "må" man ikke ...
Hold da op, det er da noget af et forældrelavet problem synes jeg! -Men jeg har heller ikke børn, men nu er det ikke så forfærdelig længe siden igen jeg var hovedperson eller deltager i disse børnefødselsdage, og der var da ingen af os børn der sad og overvejede at Lise's forældre godt nok blærede sig med alle deres penge, eller at Daniel godt nok kom fra en sølle fattig familie, fordi den blev holdt hjemme og ikke i bowlingcentret som med Lise.  Det tænker børn altså ikke! Og hvis jeres børn tænker sådan, så skulle man måske overveje at opdrage dem til at penge er alt!  Min fætter og kusine er i den alder, 0.-2. klasse, de synes det er sjovt både at være hjemme hos deres ven og lege med det der nye legosæt, men det er da også sjovt at være i svømmehallen.  Jeg selv var datter af en enlig SU-modtager som mor og to søskende, men vi holdte både fødselsdag hjemme, men hvis det skulle være 'stort', så blev den holdt med 1-3 andre børn fra klassen, og så holdt i svømmehallen eller andetsteds. -Jeg led ingen overlast, jeg hyggede mig, både til egne fødselsdage og venners. Voksne og børn er ikke ens, HELDIGVIS, og børn har godt af at opleve forskellige ting.
Jeg vil selv vælge hvordan vi holder fødselsdag. Jeg er voksen og empatisk, men det er mig som mor, der kan vurdere hvilken dag mit barn skal have. Og hvis de er 3 veninder som altid er sammen, så vil jeg holde noget kun for den lille klub, men ikke invitere til det igemmen skolen, det kan gøres i fritiden. Hvis jeg syntes alle pigerne skal have en omgang, ridning, eller fri leg hjemme, så bliver det, som jeg invitere til, Hvis hele klassen kan rumme og trænger til en dejlig dag udendørs, så gør jeg det, og hvis ungerne ikke skal have sukker (før de skal sendes hjem igen) så må vi have noget sundt. Jeg kan huske en fødselsdag jeg holdte, hvor jeg i den grad ville have haft bedre af bare at være på tur med min hjerte veninde. Det blev så en pigefest istedet   . Det var mit liv det år bare ikke til. -jeg tror godt at man kan vise hensyn og respekt uden at holde nogle udenfor men også ved at vise hensyn til sit barn. Jeg er jo altså voksen, og skulle der være problemer, skal de løses før og ikke igennem en fødselsdagsfest. Men det kan være jeg ombestemmer mig når det pludseligt er et skolebarn jeg har og ikke et børnehave barn.
Ibrahim; jeg er fuldstændig enig med dig! Der udover tænker jeg, at det er et forældre-skabt problem. Og   får lov til at bestemme, hvor mange penge (eller hvor lidt) jeg skal bruge på mit barns fødselsdag sammen med skolekammeraterne. Jeg kunne aldrig drømme om at sortere fra og kun invitere nogle af børnene. Der udover vil jeg heller ikke bestemme, om gaven skal koste 20 kr. eller 100 kr. Det er mit barn fuldstændig lige glad med. Det der betyder noget er, at han skal fejres og børnene skal hygge sig sammen. Jeg kan godt se, hvis man har et barn der er blevet sorteret fra før til en fødselsdag eller man oplever det som et gennemgående problem i klassen, at det må tages op. (Forældre der foretager frasortering eller andet af den slags burde skamme sig!) Men at lave regler for, hvordan man skal holde bærnefødselsdag på den måde, som det er beskrevet her, synes jeg er helt unødvendigt. Dialog dialog dialog, siger jeg i stedet.
Jeg har ikke skolebørn endnu - en på vej ud (af maven) og en i børnehave. Men kan huske fra min egen skoletid at nogen altid holdt fødselsdag i svømmehallen - MEGA fedt for jeg elskede fødselsdage i svømmehallen. En del holdt også fødselsdag på McD, igen en super oplevelse. Jeg holdt altid hjemme - havde jo heste, en stor gård og vi lavede skattejagt og fastelavnsfest og meget mere. For mig som barn var det fedt at der ingen restriktioner var på fødselsdagene. Mine forældre husker det heller ikke som et problem. Hvad der tilgengæld var et kæmpe problem var reglen om at alle drenge - alle piger eller alle i klassen. Jeg var selv et mobbeoffer og har til flere af mine egne fødselsdage stået efter et par timer alene i stalden og striglet min pony, bare for at slippe væk fra dem i klasse som mobbede mig og nu havde indtaget mit værelse. Meget fustrende for både mig og mine forældre. Langt nemmere da jeg blev en smule ældre og kun inviterede nogle få som jeg havde det godt med. Min søn Magnus bliver 4 år snart og vi har inviteret børnehaven hjem. De kommer 12 og derudover kommer Magnus' fætter og kusine samme dag sammen med Magnus' farmor. Jeg har altid haft min bedste veninde med til mine fødselsdage i folkeskolen, til trods for at hun gik på en anden skole. Rigtig dejligt at have hende med. Jeg mener ikke man bør udelukke en el. to elever fra en klasse, men håber klart at man vil lytte til sin barn hvis det i forvejen har det svært i skolen og evt. kun invitere nogle få stykker så barnet får en god fødselsdag.
Det er lidt sjovt at læse de sidste to indlæg i rap. Stald Olsen, der blev mobbet ud af sit eget værelse af mobbende fødselsdagsgæster, og så tanja, der ikke blev inviteret og stadig kan mærke det (stort trøstekram til jer begge  ) Sandheden må kunne findes midt imellem. For selvfølgelig skal mobbere ikke kunne indtage fødselsdagsbarnets hjem på grund af en åndet regel om, at alle skal med. På den anden side, så skal børn dæleme ikke udelukkes på den måde, som tanja blev. Men så igen... Kunne man forestille sig, at der er EN mobber, som fødselsdagsbarnet ikke vil have med - og at mobberen ikke forstår, hvorfor den ikke bliver inviteret og bliver ked af det? (Ikke møntet på dig, tanja, bare en tanke   Jeg blev mobbet af to piger i skolen, det var rigeligt til at gøre de år, det foregik, til noget, der bare ikke var ret sjovt.) mvh. tina
min den ældste skal starte skole i år, og hvis der kommer sådanne regler som trådstarter nævner så ryster jeg på hovedet og gør som et hvert andet (efter mening) fornuftigt menneske ville gøre.(= følge mine egne regler   , mener bestemt ikke fødselsdags regler står skrevet i nogen lovgivining som skal følges) Jeg syntes det er fint man aftaler at lave nogle retningslinier fx at enten inviteres alle eller drengene / pigerne (dette for at undgå tanjas historie, uanset om vedkommende mobber andre eller bliver mobbet. men selvfølgelig må andre da også gerne inviteres med, fødselsdage mv. handler da også om at have det sjovt og være sammen med sine venner/kammerater. mht at fødselsdage skal foregå hjemme for at undgå nogle skulle føle sig udenfor (var der en som skrev de riges kredse????) Børn tænker slet ikke som vi voksne gør, er sikker på de børn som holder fødselsdage hjemme, ville elske at opleve en fødselsdag på MD, svømmehal bowlingshal eller lign. Hvis man har den holding at ingen børn skal føle sig udenfor, blive kede af det osv. så skal man jo også beslutte at julegaver kun må købes til x antal ,for når nu børnene kommer i skole efter juleferien vil det betyde at nogle børn ikke har fået lige så mange eller store gaver som måske sidekammeraten. eller sommerferie, tænk nogle familier er på ferie flere gange årligt, chartertur, skiferie, legoland, og jeg kunne blive ved mens andre ikke har råd til nogen ferier overhovedet. skal der så også være regler omkring det eller skal det blot besluttes at lærerne ikke må spørge børnene hvad de har lavet i sommerferien i frygt for at nogle børn ikke har oplevet noget om bliver kede af det??? Der er givetvis lige så mange meninger som der er familier og enige bliver vi alle nok aldrig, men jeg syntes det er fint hvis man vil lave nogle retningslinier ifht fødselsdage for børnenes tarv, men de fleste regler trådstarter nævner handler vist mest om forældrenes holdninger og synspunkter. .........og hvis andre vil holde sund fødselsdag, fint med mig, men her får de altså boller lagkage, kakao, saftevand og mon ikke også "skattekisten" indeholder slikposer 
mine børn endnu ikke i skole, men jeg er lærer, og det er set gennem lærerbriller, jeg skriver dette indlæg. I mine klasser plejer gavebudgettet at hedde 20 kr i pengegave og 30 kr, hvis man køber en ting. Vi bor i et lavkomstområde med en del fattige familier. Beløbet er noget forældrene i klassen enes om. Man må selv om, man ønsker at holde fødselsdag, og hvordan den i så fald holdes, men reglen er, at enten inviteres alle eller ingen. Alle kan være hele klassen eller alle drenge/piger. Ønsker man at holde fødselsdag udelukkende for slyngveninderne, foregår det ikke samtidig med klassen, og invitationen deles ikke ud i skolen. Jeg synes desuden, det er yderst vigtigt, at man er synlig som forældre til fødselsdagsbarnet. Man svigter altså børnene ved at tro, at de kan passe sig selv. Man må være til stede. Det lægger en dæmper på konflikter, som man kan nå at tage i opløbet, og opfører et barn sig grimt, ja så må man ringe til forældrene og forklare dem, at deres barn ikke kan finde ud at være en god fødselsdaggæst, og at de må hente vedkommende.
Nu hvor jeg er inden for terminen, så er babyen jo velkommen. Og jeg må indrømme, at jeg er så frygtelig træt af at være gravid. Er der nogen måde, hvorpå man kan fremskynde en fødsel. Altså bare en lille smule?
Jeg læste i en avis for et par måneder siden at op imod en liter sæd skulle gøre det - helst indtages oralt   Men så vil du nok hellere være gravid?  15 friske ananas sku også indholde det samme som én igangsættelsespille... Men jeg tror ikke det er veer der kommer til at plage din mave så!  Jeg er 41 uger henne i morgen og vil meget gerne snart møde den lille! Vi går ture, har stadig et aktivt 6liv, men den lille kommer vist bare når hun kommer! Vil være ked af igangsættelse, men skal da nok til samtale på fredag....
jeg tog amerikansk olie, dyrkede @!#$, løb med hunden svømmede, løftede en fryser fra 1 sal til kælder, jeg prøvede alt for at sætte min fødsel igang, men men men hun valgte først at komme da jeg blev sat i gang og det var på 17. dagen over før ville de ikke når hverken jeg eller baby var i fare ... så øv øv men surt er det sq
Baby kommer gerne når det er mest ubelejligt - så lav nogle planer baby helst ikke skal forstyrre - så skal den nok melde sig...   .. Det virkede i hvert fald her - men først 4 dage over termin..   .. Ej min pointe er nok at baby kommer når baby er klar til at komme - og alle mulige forsøg på at fremskynde det tager bare alle dine kræfter til når fødslen så endelig går igang..
Zoneteapi og 6 hjalp her da jeg ventede Silas. I stalden hvor min hest stod var der en fodteapaut og hun vidste hvilken punkter det var. Så hun gav mig en omgang. Bagefter tog jeg hjem og fik en omgang 6.   Jeg skulle ringe til min veninde i stalden, da det var hende der skulle med som fødselshjælper. Og hun gloede noget da jeg ringede et par timer efter og sagde nu kunne vi godt køre. Vi jokede nemlig af det og grinte meget. Men det var da et forsøg værd. Men hun syntes dog jeg var i for godt humør til at have veer, så hun trode at vi skulle køre hjem igen. Men da vi kom frem var jeg 4 cm. åben og godt igang. Silas blev født samme dag. 
læg dig på sofaen og gør dig det mageligt med en god bog eller film. Så er du klar og udhvilet når det går løs  Tror baby kommer når det er tid, og måske roen har en positiv indvirkning....virkede ihvertfald for mig. God fornøjelse
virkede for mig. 2 behandlinger og et par dage efter blev Anna og Kristian født inden for 2½ timer.
Ænder, ænder, ænder.... Jeg er gravid - 25+nogle stykker, og jeg nyder det. Jeg elsker, når lille-snøvsen tumler derinde. Når familien interesseret spørger til, hvordan det går. Og jeg glæder mig til at møde pigen og til at blive nogens mor. I dag havde jeg besøg af min veninde og hendes 10 måneder gamle datter - en rigtig sød og nem en af slagsen ifølge hendes mor. Men nu er jeg træt - udkørt - på niveau med hunden, som snorker højlydt og næppe åbner øjnene de næste 15 timer. Men også en lille smule modløs. Jeg ved godt, at det er krævende at blive forældre, og at man må planlægge sit liv efter det lille nye familiemedlem. Men jeg havde alligevel troet og håbet at have et liv ved siden af - også de første år. Jeg forestillede mig, at vi relativt tidligt skulle få passet lillepigen ude, mens min kæreste og jeg sidder på en café i nærheden. Bare for at komme i gang, så både hun og vi kan vænne os til det. Veninden siger, at det kan man slet ikke, før barnet er to måneder - og hvis man kan, orker man det ikke, fordi det stadig gør ondt efter fødslen. Selv min ambition om daglige gåture i det (til den tid) lune forårsvejr afslog hun. Man gider ikke. Jeg havde også håbet at få min krop tilbage i løbet af 6-9 måneder, men heller ikke det synes hun er realistisk. Jeg ser ud til at tage noget mindre på, end hun gjorde, men alligevel... Jeg har indstillet mig på, at de to første uger bliver sumpede. En tid, hvor man ikke får støvsuget eller sovet og lever af rester fra fryseren. Men derefter havde jeg planer om en aktiv barsel - ikke en masse cafébesøg og shopping med veninderne (jeg er på SU, såh...), men gåture med hunden, småbesøg af familien, kærestetid... Veninden har fået sit barn passet to gange, siden hun fik hende (én gang af mormoren, én gang af faren). Nu er hun begyndt til zumba, og pigebarnet skriger, fra hun tager af sted, til hun kommer hjem. Morsyg, kalder de det. Men for dælen, kan det ikke undgås? Kan man ikke vænne sit barn til at blive passet, så man ikke altid skal være "mor", men også bare kan være "mig" eller "kæreste" eller "veninde" eller "linedanceudøver" for den sags skyld? Og hvis - hvordan gør man? Uanset om I bekræfter hendes teori eller gør mig mere optimistisk (igen) værdsætter jeg jeres svar meget. Om ikke andet er det rart at være forberedt på det, der venter. /Kathrine
det der med udendørstøj til de kære børnehave børn??? marcus skal starte på onsdag den 1 februar, og der skal han jo bare have en flyverdragt, nogle gode vinterstøvler, hue og vanter, nemt nok og ellers en vinterjakke og et par andre sko af en slags, det har vi styr på... men nu bliver det jo nok snart forår, og hertil skal der jo noget tøj til men hvilket til børnehave??? han har: termotøj tyk og tynd elefant hue vanter hans vinterstøvler indtil det bliver varmere kondisko gummistøvler uden foer jeg tænker han skal have: - regntøj, men med eller uden seler?? det der tykke gummiagtige noget eller det tynde??? - en forårsjakke, softshell/fleece/eller måske bruge vinterjakke indtil sommeren??? - er det nødvendigt med en tynd sommerjakke??? eller vil det være fint med den han har i foråret??? - ville i købe en forår/sommerjakke han kunne bruge til lidt pænere??? vi er af den mening at vi ikke vil købe unødvendigt ind, dvs. han skal ikke feks have 3 jakker på en gang, det får han alligevel ikke brugt..
Regntøj MED seler og det tykke gummiagtige har vi været gladest for       Vi er ydermere sprunget direkte fra vinterjakke til sommerjakke. Men tidligt, dvs når vinterjakken er for varm og sommerjakken for kold, så smider vi bare en fleece indenunder eller bare en lidt tykkere trøje/bluse. Det dér med at købe jakker til 'pænere' brug, det hoppede vi på i starten men fik det aldrig brugt. SÅ beskidte bliver de altså heller ikke og hvis man bare kan finde ud af at vaske det i ny og næ, så er det rigeligt med én 
jeg ville jo nok også mene en jakke burde være nok, det har det da været indtil nu, men synes jo bare så tit man hører dem der køber 2-3-4 jakker som om det er livs nødvendigt ;o) men hvis nu feks jeg køber en softshell jakke til ham, kan den så bruges forår/sommer/efterår eller er den for varm i sommeren???
... bruger de fleste af ungerne regntøj i den del af sæsonen, hvor en flyverdragt er for varm men vejret stadig er vådt i det. Emma havde sidste år en fleecejakke og en skaljakke fra Everest. I kombination var de bare supergode til både at holde hende varm og tør. Jeg tror, at hun skal have en noget lignende kombi i år, på den led kan man nemlig altid tage et lag af eller på alt efter vejret.
Hos os bruger de også regntøjet når vintertøjet bliver for varmt - Men husk at købe det stort nok, så der kan klemmes termotøj under;) Det gør de meget i hos os, og det virker upåklageligt! Vi har også det gummiagtige regntøj (2 sæt) med seler i bukserne. Vi har 2 af alt, da min søn går i skovbørnehave, og er MØG beskidt hver dag jeg henter ham.. De er dog også altid ude fra kl. 10 til de bliver hentet - Også i regnvejr;) Desuden har børnehaven ikke et varmeskab, så det er bare nødvendigt!
Hej - nu er det godt nok en vuggestue jeg lige har arbejdet i ...men vi har da også børn på tre år  Her i vinter perioden har de flyverdragt, en god trøje indenunder, vinterstøvler, gummistøvler, tykke stømper ( nogle af dem ), elefanthue og vanter. Til foråret forslår jeg regnbukser (gerne med strop - det holder altså bedre, når de leger mudderkager og hopper i vandpytter ), en god trøje/fleece trøje, en tyndere elefant hue og stadig lidt tyndere vanter. Er der varmt i vejret, så smides regnjakken og den varme trøje er så stadig på. Og så selvfølgelig nogle VANDTÆTTE gummistøvler - hold da op, hvor er der mange børn der har Uvandtætte gummistøvler   Der går mange strømper på det  Det var bare mit besyv 
Jeg er så i overgangen til det bløde, men gode regntøj (eks bilkas lidt dyrere model, købt på tilbud), og uden seler og diverser i bukserne. = nemmere besøg på toilet. Denne kombi giver stor bevægelsesfrihed. - vi forsætter også med termo/vinter-støvlerne her. Tyndere elefanthue som en skriver og tyndere vanter. Indenunder har de i overgangsperioden termo tøj. Mine piger havde to jakker sidste sæson, men fordi vi brugte det. (hestetøser). Vent og se om I har behovet. Dette enten i sommerjakke+termotrøje, eller i efterårs/forårs jakke (der kan jeg bedst lide de første. Nusk navn i ALT.