hej alle sammen er der nogen af jer der ved hvor lang tid det tager at få opført et ridehus ? (20x40)
Så stod vores nøgleklar. 22 x 42.
hvad koster sådan en hal nu til dags??
hvad koster sådan en hal nu til dags??
Hvad mener I om, at forældre nu bliver pålagt egenbetaling for deres handicappede barn, hvis barnet ikke har udviklingspotentiale? Altså børn på institution?
Jeg har et enormt irriterende problem med min pc og fx. printeren. Den vil ikke forbinde til den trådløse printer og meddeler at denne er offline. Jeg har simpelthen forsøgt alt muligt og jeg kan da få noget udskrevet, men som det er nu, så skal jeg oprette en "kopi" af printeren for at pc og printer kan kommunikere. Næste gang jeg forsøger igen er "kopien" så gået offline og så opretter jeg en ny på pcen. Hvordan forhindrer jeg, at alting -ifølge min computer- går i evig offline?
Din printer får en såkaldt IP adresse af din router (internet forbiundelses boks) og har printeren være slukket af og til kan de bede om en ny IP adresse der kan være forsekllig fra den forrige.... Når din PC tilslutter sig printeren, forventer den at Printeren har den samme adresse hver gang og så starter baladen... Løsningen er at give din printer en fast IP adress i det område den og PCén kommunikerer i..... Hvis de net adresser der tildeles på jeres netværk er i område 192.168.0.0, ja så vil jeg f.eks. give min printer den en fast adresse på f.eks. 192.168.0.200. De fleste routere tildeler adresser til PCére, printere mm. i omåde 192.168.0.30-60 feks. og derved kan du undgå en adresse konflikt. Det er altså kun de sidste cifre der skal justeres på... Når dette er gjort installerer du igen softwaren til printeren og kna nu evt. definere at den specifikt er på denne faste adresse og så skulle din PC ikke ret gerne fremover tabe printeren..
Eller du kan give printeren et navn, og så forbinde til dette i stedet for til ip-adressen.
Tak for svar. Har I et hurtigt bud på, hvordan man lige gør det? -Og iøvrigt, hvorfor begynder den egentlig på det lige pludselig? Pc og printer har jo fint kunnet kommunikere indtil et vist tidspunkt, så begyndte pcen at meddele at printeren var offline. Det samme gælder min mobiltlf. Jeg har også indtil nogenlunde samme tidspunkt kunne opnå forbindelse mellem de to, men nu er den ligeledes offline....og det er jo en bluetooth-forbindelse, som vel ikke har noget med ip-adresser at gøre?
 Hej, jeg er fra Norge og skal på ferie til Danmark. Skal fra Billund til Ribe også til Flensburg(Tyskegrensa).  Er der nogen butikker på vejen jeg kan besøge som er bra og billig og har mye kvalitetsudstyr?  Takk for alle tips 
på din vej vil du komme forbi store butikker som feks Tika Rideudstyr Reitsport Duus i Tyskland tjek deres hjemmesider så kan du se priser etc, om det er billigere end i Norge er mig uvist. Karina
Sådan har det været i lang tid i andre kommuner. Børn som bliver anbragt fordi de ikke kan være hjemme længere og der ikke findes skoletilbud i kommunen, der skal forældre betale et vist beløb, også selv om de skal have værelse stående til det anbragte barn, mister boligsikring, børnepenge og børneydelse. Man udregner et rådighedsbeløb - hvor bla.a net og telefon er medregnet, med et beløb som man ikke kan få et abonnement for. Rådighedsbeløbet tager heller ikke hensyn til anden gæld eller kontaktlinser eks.vis. De penge som familien har over rådighedsbeløbet, skal betales til anbringelsen. Det er hamrende uretfærdigt. Selvfølgelig skal man ikke have ydelser vedr. barnet fra det offentlige, hvis barnet ikke bor hjemme.
PS Tænk hvad disse børn ikke vil komme til at koste, når de bliver voksne, hvis de ikke får relevant behandling og lære at læse, skrive og regne til husbehov? Ved godt at nogen børns fysiske handicap er så store, at de aldrig kommer til at fungerer, men langt de fleste børn kan lære rigtig meget med den rigtige behandling i barndommen.
Jeg synes bare efterhånden, at vores samfund er så pengefikseret, at ord som medmenneskelighed efterhånden hører historiebøgerne til. Jeg har fuld forståelse for, at der ikke skal udbetales børnepenge til forældre, der ikke har hjemmeboende børn. Det, tror jeg, at alle har forståelse for. Men helt ærligt. En del børn bliver svært handicappede pga. lægefejl under f.eks. fødslen, under en behandling på sygehuset eller måske via en trafikulykke, hvor de måske blev torpederede af en spritbillist. Forældrene er jo uskyldige. Det kan virkelig ikke passe, at der ikke er fuld hjælp til disse familier. Altså jeg synes, at det er skruet helt forkert sammen. Der kan bruges x antal milliarder til en togbane for at spare sølle 7 minutter??? Men forældre skal selv hoste penge op!! Som om deres situation ikke er svær nok i forvejen. ØV!
Ærlig talt sybtes jeg det er noget forbandet svineri. At tage sig af handicappede børn uden udsigt for bedring er da essensen af vores velfærdsstat. Hvor er vi henne hvis vi kræver betaling fra de aller svageste i samfundet. Øv jeg får en grim smag en munden. Men nu er handicappede børn også en hjertesag for mig.
Det er faktisk rystende. Jeg forstår heller ikke altid den måde pengene disponeres på i vores samfund. Nu bor jeg selv i Nørresundby v. Aalborg. Vi har en fin bro der forbinder Nørresundby og Aalborg som man kan cykle, gå og køre i bil over. Derudover har vi en tunneltil biler og en togbro. Nu vil man lave en ekstra gang og cykelbro meget tæt på den allerede eksisterende bro. Jeg kan simpelthen ikke forstå sådan et projekt. Er man på cykel vil der på landjord være få minutter mellem de to broer og er man på gåben vel 10-15 min max. Når jeg så ser andre steder man sparer forstår jeg det ikke. Jeg ved godt pengene ikke kommer fra samme kasse, men det gør de jo i sidste ende alligevel. Jeg synes desværre vores samfund primært svigter ældre mennesker, men også andre grupper af svage. Det synes jeg er ærgerligt, når jeg ser hvem der ellers får penge, kan det godt give et lille stik i mig. Det er de ældre der har været med til at bygge det Danmark vi har op i dag økonomisk, og jeg synes vi svigter dem rigtig meget. Jeg bliver ked af det når jeg tænker på ældre får mindre i pension end udlændinge kan komme til landet og få i bistand og dagpenge. Når ældre ikke kan få ordentligt mad og pleje. Når syge bliver svigtet, men vi har travlt med at tage os af resten af verden. Jeg synes også den regering der sidder nu har svigtet deres egne værdier. Jeg stemmer ikke på Social Demokraterne, men gjorde jeg, ville jeg føle mig svigtet. Nu kom jeg vidst ud på et sidespor, så stopper her. Men jeg er enig med jer andre i denne her sag. Jeg glæder mig til vi får ny regering i Danmark 
nu er det ikke et spørgsmål om hvis skyld det er og få et handicappet barn, lige gyldigt. Men under alle omstændighedder, koster det og have et barn, handicappet eller ej. Hvofor skal en familie have betalt ophold for et handicappet barn??? Så kan man diskuterer prisen, men betale, ja det skal de, jeg betaler jo også for mit barn, både mad, tøj, institution mm. jeg betaler også fo en bil, for jeg kan transporterer min pod rundt omkring. Ja jeg får børncheck, men den dækker da ikke i nærheden af det det koster og have et barn.
Jeg tror, at de fleste er klar over, at det er dyrt at have børn. Men jeg tror, at det er de færreste, der er klar over, hvordan det er at være forældre til et meget handicappet barn. Egenbetaling, bevares. Men nu er det jo kun dyrt i et vist antal år for de forældre, der ikke har handicappede børn. Og udgifterne falder jo med tiden. Med et handicappet barn på et hjem vil udgiften være kontant. Og hvad så, når barnet fylder 18? og stadig skal være på et handicap-hjem?
Jeg ved hvordan det er at være forældre til et handicappet barn. Min søn er 22 år og svært udviklingshæmmet. Til pruhest vil jeg blot kommentere, at når man får et handicappet barn, er det meget forskelligt fra "bare" at blive forældre. Man belastes enormt. Ikke bare fysisk, og på den tid man bruger i døgnet, men i særdeleshed også psykisk. Selv de mest almindelige ting som at man selv kommer på toilettet, eller får ro til at føre en telefonsamtale, kan være fuldkomment umuligt. Familielivet falder fra hinanden. Job og uddannelse bliver noget nær umuligt at fastholde og de allerfleste forældre, som får svært handicappede børn, ender med skilsmisse og permanent udelukkelse fra arbejdslivet og ofte med tilbagevendende depressioner og ensomhed. Der er ikke ret meget lighed mellem at være forældre til et "normalt" barn og et svært udviklingshæmmet barn, så hvorfor sammenligne på vilkår. Tænk om vi som handicap forældre bad om at normal forældre og børn fik samme vilkår som os ..... så det for eksempel vær slut med at komme ud når børnene blev voksne, og ferier ville være helt udelukket. Det ville være ok at stirre og pege fingre af jeres børn og på sygehuset ville man ikke gøre den samme indsats for at redde jeres børns liv, hvis de blev alvorligt syge. Jow now, vi kan da godt bytte.... Alt taget i betragtning er handicap forældrene ofte er økonomisk betrængte uden mulighed for at ændre på situationen. Det går jo ikke over, handicappet, og det gør angsten, bekymringerne og ambivalensen heller ikke. Heller ikke når børnene bliver voksne, forældrene bliver bare mere slidte på krop og psyke. Livet kommer ofte til at handle om overlevelse. Derfor er det urimeligt at de i forvejen hårdt pressede forældre skal pålægges ydeligere belastninger. Det er bare ikke fair. Jeg kender INGEN handicappede forældre som ikke syntes at det i forvejen er svært at få livet OG økonomien til at hænge sammen. Hvorfor skal de ud over at være hårdt presset i alt også flås helt ind til skindet? Især når man tænker på at samlet set fylder den befolkningsgruppe jo ikke mest her i landet. De penge som kommunerne her opkræver er forholdsvis små midler (for kommunekassen) og kan umuligt retfærdiggøres i forhold til belastningen for forældrene. Til alle i andre. Hvor er det rørende at læse jeres indlæg undskyld at det blev lidt rodet ....
Hvordan kan man give Guldhårs indlæg en tommel ned??  Der er vel ikke ret mange af os herinde der reelt ved hvad det vil sige at have et handicappet barn. Det ved Guldhår åbenlyst og der er vist en hel del flere aspekter i det, end man umiddelbart tror. En eller anden klog har engang sagt, at man kan bedømme et lands civilisationsgrad på hvordan dyrene behandles. Det kunne vel fint overføres til de svageste i vores samfund, herunder de handicappede. Jeg synes det er sørgeligt, som vores samfund bliver fattigere og fattigere. Ikke økonomisk, men åndeligt, intellektuelt, kulturelt, dannelsesmæssigt mm. Væk er omsorgen, empatien og solidariteten. Efterhånden tæller kun cost/benefit-tanken. Det er ussselt og vi kan ikke være det bekendt.
Jeg forstår overhovedet heller ikke, at Guldhår får en tommel ned for sit indlæg.
En ung psykisk og fysisk handicappet mand på 30+ jeg kender, bor på den lækreste institution. Han får "egne penge" af kommunen. Jeg ved ikke længere hvad det kaldes, førtidspension? Han skal så ud af disse penge selv betale for sit ophold, tøj, gaver, rejser o.lign. Han er multihandicappet, kan intet selv, sidder i kørestol osv. Når han kommer til kaffe hos mig, så bliver han hentet og bragt i handicap-bus. Hvordan er det i dag, når børn, handicappede på den ene éller den anden måde, fylder 18 år? Får de ikke længere tildelt en form for pension?
Det gør de Rosenholm, eller gjorde. Mange kommuner er i disse år vedtaget flytte på grænser og sætter personer med udviklingshæmning i arbejdsprøvning. Det giver som regl ikke megen mening at sætte personer med et barns udviklingsgrad i arbejdsprøvning, men der ser vi i disse år. hovedparten får tildelt førtidspension, for min søns vedkommende var der ingen problemer, fordi hana udvikling på de forskellige kognitive områder går på mellem 3 måneder og to år. Med så voldsomme funktionsnedsættelser KAN man ikke arbejde. Af hans pension betaler han husleje, el, vand, varme, forsikring, dobbelt licens, mad og transport. Desuden medicin, tøj osv.... min søn bor i Næstved og jeg i Roskilde, for at besøge mig koster hans transport T/R kr. 800,- pr. Besøg. DET er SINDSYGT mange penge for en førtidspensionist. Når man kun er to år i hovedet og i hjertet er det ikke nok at se mor en gang om måneden. Jeg gør selvfølgelig hvad jeg kan med transport, men han er alligevel nød til at køre med bostedets dyre bus et par gange om måneden. Det betyder at når han har betalt alle sine udgifter.... Og han lever bestemt ikke i nogen former for luksus, så er der minus på kontoen..... Kan kan jo ikke gå med aviser, eller tage et job i Netto, så ja jeg hjælper ham økonomisk, hvilket jeg ikke har noget i mod, så længe jeg kan. Dislikes må handle om noget andet, eller?
Altså umiddelbart kan jeg godt se rimeligheden i at voksne handicappede må have en vis grad af egenbetaling? Nu ved jeg ikke hvor meget og hvor lidt man kan få tilskud til, så den debat vil/kan jeg ikke gå dybere ind i. Altså om den måde det er sat sammen på nu er rimelig eller ikke.
CarolineR Bare det hænger sammen, så kommunen ikke indkræver mere end de giver i pension.
Du må ikke misforstå mit spørgsmål. Jeg spørger kun, for at kunne tage ærligt og redeligt stilling til problemet. Jeg har absolut ikke disset dig. Jeg ser ingen mening i de "fingre op eller ned". Hvis man ikke tør stå ved sin mening må man tie. Jeg har tidligere været ansat mange år i en kommune og har deltaget i mange budgetlægninger og budgetforhandlinger. Det er ikke så meget anderledes end en privat budgetlægning. Der er nogle indtægter og en masse udgifter - også uforudsete. Det der er anderledes er, at der er en hel del flere forpligtelser og meninger om hvad pengene skal bruges til. Her hos os er der kun 4 meninger, manden og min, samt 2 store drenge, som iøvrigt må affinde sig med hvad vi beslutter pengene skal bruges til og vente med at bestemme, til de er flyttet hjemmefra og har egen øknomi. Dét jeg ser som det største problem i denne tid er distanceringen. Det er lettere at lade som om "samfundet" er en fremmed, så involverer det ikke helt så direkte MIG. SAMFUNDET siger folk, det må samfundet tage sig af, eller det er samfundets skyld. Men hvem er SAMFUNDET? Det er os. Det er mig, det min nabo, det er dig, det er pensionisten, fiskeren, direktøren. Så når nogle siger at vi kan måle vores velstand eller lign. ud fra hvordan samfundet behandler de svage, så skal vi kigge på os selv, hver og én. I det perfekte "samfund" havde ingen svage økonomiske problemer, men problemet er at Danmark/vi HAR været det perfekte samfund. Det duede bare ikke i længden, for dét blev en sovepude, en ret, udnyttet af nogle af os/samfundet. Nu kommer så regningen. Posen med penge SKAL prioriteres og alle har en mening om prioriteringen. Man ser altså lettest de problemer der er tæt på, så når man har handicappede børn, skolesøgende børn, ja så er man bare ikke i tvivl om hvem der har størst behov. Om 30 år, så er jeg 80 år og er ikke i tvivl om at dér vil jeg rigtig kunne se de problemer som der er for de ældre: For dårlig hjemmehjælp, for lidt hjemmehjælp, mangel på plejehjemsplads osv. Jeg prøver ikke at nedgøre DIT problem, for det er uden tvivl et stort arbejde og pres at have et handicappet barn, men prøver at belyse at det ikke er det eneste problem i Danmark i disse år. Der er folk der bliver arbejdsløse - uden skyld - og må gå fra hus og hjem. Der er stigende vandstand, det skal kommunerne også tage sig af, så vi ikke alle for ødelagt vores hjem. Derfor skal vi alle kigge på os selv. Hvordan kan vi bidrage til at velfærdssamfundet kommer tilbage og VIL vi det? Er alle hesteejere klar til at sælge deres hest, hestetrailere osv., så vi dermed kan betale 3-4.000 mere i skat? Eller vil alle arbejde en time mere om dagen gratis, for at få flere penge i "samfundets kasse" ? Vil de unge mennesker der får SU, men bor hjemme, kan få lommepenge, frasige sig SU? Skal de der har valgt IKKE at få børn, betale mere så det er lettere for os med børn, dig med et handicappet barn ? Min far har været sparsommelig hele sit liv. Er nu 90 år og klarer stadig sig selv. Men får sin folkepension. Kan kunne sagtens klare sig resten af livet uden den folkepension , det var der en hel del der kunne og måske i virkeligheden burde, Men han vil helt sikkert mene, at det ikke skal gå ud over ham, at andre IKKE har sparet op af deres løn, men brugt hele molevitten. Det skal siges at han altid har været almindelig lønmodtager, med almindelig løn. Men meget sparsommelig altid. Jeg kunne sagtens være lige så sød og rar, som alle der - uden at blinke - siger, at det skal ikke være dit problem (og jeg ville ønske det ikke var DIT problem) men så spørger jeg direkte til jer : "Hvad vil i undvære personligt, bidrage med så ikke Guldhår skal betale for sin institution? Og så vil jeg slutte af med at sige, at jeg ønsker dig og dine børn alt det bedste, jeg håber - for din skyld og alle andre der VIRKELIG har et behov - at hele befolkningen i Danmark vågner op og tager stilling til om de virkelig har behov for den offentlige hjælp som de modtager ELLER om pengene kunne bruges til noget meget mere fornufigt.
Guldhår: Helt sikkert, også derfor jeg skriver jeg ikke kan gå dybere ind i det da jeg ikke aner hvordan det reelt er sat sammen idag.
Måske engang i fremtiden vil der ikke være handicappede, hvis man må aflive de mennesker 
Som jeg forstår det er det vel kun i de tilfælde hvor man vurderer barnet vil dø, at man så har en mulighed for at forkorte barnets lidelser?
jeg må så som den eneste sige at jeg ikke forstår hvor netto dette skal være gratis. Intet andet er gratis her i livet. man sender sit barn i dagpleje, børnehave og her betaler man selv. Skolen er gratis, men sfoen skal man selv betale når amn så bliver gammel ja så betaler man igen. Tænk på hvad det koster folk at komme på plejehjem som jeg ser det, så bør man overveje hvad man vil bruge penge til. I dag drejer alt sig om penge. Mna SKAL på ferie, man SKAL have min 1 bil og helst ikke ældre end 5 år, og man skal have den sidste nye telefon. jeg ved det fra noget af min familie. De har 3 børn, og de har simpelhen valgt at den yngste ikke kommer ud i pasning. Deres arbejde ligger nemlig sådan at når den ene kommer hjem, ja så tager den anden afsted. Man får vel også børn fordi man kan lide dem, og ikke bare for at sende dem ud hele deres liv. så engang en artikel hvor forskning viste at de fleste børn i børnhaven faktisk have langt over 40 timer om ugen ! jeg kan godt at mange som har et handicapet barn har brug for hjælp. Men jeg forstår bare ikke hvorfor man ikke vil betale for en ydelse. Andre børnefamilier betaler jo også for pasning jeg har selv hele mit liv været syg (startede med astma + allergi til i dag at have flere slags gigt mm) og ejeg kan intet få af hjælp. Har fået fra kommunen en gang, fordi sygehuset sagde at jeg skulle have noget andet gulv på. Men det tog meget lang tid at få ført igennem. i dag kæmper jeg bare for at få en førtidspension igennem selvom at jeg har flere lægere mm som har sagt god for det - det samme siger min sagsbehandler men samfundet har bare ikke længere penge til at give til højre og venster mere. Der kommer jo ikke penge i statskassen når der går så mange arbejdsløse.
Jeg synes det skal være gratis for at handicappede fra alle samfundslag får samme muligheder. Ellers risikerer vi måske nogen ikke får mulighed for at få den træning og hjælp der kan udvikle dem, fordi mor og far ikke har råd eller ikke vil tage sig råd. Og mange handicappede har ikke en stemme selv, så på den måde kan de ikke helt sammenlignes med andre børn. Og forskellen på dig og dem, er netop du kan kæmpe selv. Det kan nogle handicappede selvfølgelig også men det er jo langt fra alle. OG der synes jeg der ligger en væsentlig forskel.
Anja: du som kæmper for at få en førtidspension- undskyld mig, men jeg bliver pænt overrasket, nå du samtidig skriver at alle andrer jo også betaler for deres børn- jeg skal jo betale til din pension... Hør lige her, vi betaler da også til vores børn: jeg betaler sfo, børnehave, udflugter ect. som alle andre forældre- handicaphjælpen er der som kommer UD OVER dette. Så jeg har alle de samme udgifter som alle andre forældre, plus alt det andet...og hvor andre forældre kan se frem til at deres børn for job, flytter hjemmefra ect, kan jeg se frem til at mine børn måske skal bo hos mig, til jeg ikke kan tage mig af dem mere. De forældre som er så hårdt ramt, at deres barn skal i døngpleje, de har gået igennem meget, før de når der hen. Selvfølgelig elsker vi vores børn, men har du f.eks et "normalt barn" og et stærkt handicappet, har du faktisk ikke tid til at passe dem begge og hvem tror du det går ud over? Forstil dig at passe et barn som ikke kan spise, drikke, gå på toilettet selv Og som skal sove koblet til en maskine? og gør det hver dag 24 syv, uden ferie, pause eller noget der ligner? og så samtidig skulle passe et job, dine andre børn og din mand? Du har "bare" astma og gigt, men kan alligevel ikke arbejde- tænk over det..
Hvor dobbeltmoralsk har man lov til at være !!! Prøv at forestille dig at det ikke længere blev muligt at få førtidspension, så nu skulle du i stedet arbejde på almindelige vilkår, for at få råd til en bolig, mad, tøj på kroppen osv. Du har ikke overskud til andet end arbejde og så dig selv. Dit sociale liv ophører fordi du ikke orker det, du magter ikke at have en hobby for du er drænet for energi, og alt i dit liv drejer sig udelukkende om dit arbejde og tjene penge til at have et tåleligt liv! Ville du syntes det var i orden, eller ville det ændre dit syn på det, fordi det så ville ramme DIG!!! Forældre med handicappede børn har ikke selv valgt, at deres børn har et handicap. De ville nok give deres eget liv, for at have et helt "normalt og rask" barn, som udviklede sig til at blive "normale" voksne, som får sig deres eget liv, kan tage ansvar for sig selv, og tjene deres egne penge - men det er ikke en mulighed, når først barnet er kommet til verden. De forældre kommer til at have "barnet" hjemme resten af deres eller barnets liv. Et barn der skal passes og plejes trods det er 30, 40 eller 50 år, fordi det ikke kan mere end et lille barn kan. Nej jeg syntes ikke det er i orden, at en familie skal sælge hus og hjem, eller at raske søskende skal "belemres" med et svært handicappet barn, som suger alt kraft og energi ud af hele familien, skaber splittelse og traumer hos børn og voksne i hele familien og skaber begrænsninger for et socialt liv i og uden for hjemmet, fordi der altid skal tages hensyn til det handicappede barn. Jeg syntes ikke vi i et velfærdssamfund som vores kan være det bekendt. Jeg syntes heller ikke vi kan være bekendt den måde vi behandler de ældre på, eller inklusionsbørnene som bliver presset ind i almindelige klasser med de traumer det kan medføre for både inklusionsbørn og de normale børn som skal gå i klasse med dem. Jeg kunne personligt finde mange andre steder at spare penge, men det vil jeg ikke komme ind på her. Jeg har selv 4 dejlige drenge, og jeg glæder mig over dem hver dag, og ind i mellem takker jeg også de højere magter, at de alle er sunde og raske, for jeg er ikke sikker på at jeg kunne magte at have et handicappet barn - jeg tager hatten af for de forældre der lever i en hverdag med de sorger og glæder et handicappet barn giver, for det er helt igennem hårdt og dybt uretfærdigt det der overgår jer økonomisk, og hvis ikke deres verden allerede er slået i stykker pga. alle de ekstra kræfter det kræver at have et svært handicappet barn, ja så bliver den det nok nu L Jeg føler med jer, og håber at tingene komme til at gå bedre, og at politikkerne kommer til fornuft igen, for det her er dybt urimeligt, og på ingen måde værdigt, hverken for forældre, søskende eller de ramte handicappede.
Ja, jeg er også samfundet. Jeg arbejdet ligesom jer. Jeg arbejder på rulleskift og i dag (søndag) har jeg været på job fra 0730-1500, det samme gør jeg i morgen. Når jeg ikke arbejdet har jeg min søn hjemme. Han har endnu ikke sovet en hel nat i hans liv. Men jeg har ham stadig hjemme i alle de weekender jeg ikke arbejder og på mine sovedage besøger jeg ham. Jeg kunne måske godt søge pension, min psyke er slidt op og min ryg og mine led er kaput, men jeg fortsætter, for sådan er jeg opdraget.. Mine forældre bidrog også til samfundet. Min far havde ikke en sygedag i 55 år som skibsbygger og min mor arbejdede fast med rengøring om natten, selvom hendes fingre var krogede som kløer af gigt. Jeg kan ikke gøre for at mit barn er handicappet, det er ikke et valg jeg har truffet. Debatten om hvorvidt man skulle aflive børn som min søn, vil jeg slet ikke ind på. Hvorfor nogen syntes at det er ok at lufte den slags synspunkter for mig, er mig ganske uforståelige. Det er jo min søn for pokker. Jeg trækker mig fra debatten her, men med en undren over hvad jeg i nogens øjne ikke gjorde godt nok.
Jeg tror det, der er sværest at forstå, er at man er magtesløs overfor den kendsgerning, at et handicappet barn aldrig bliver i stand til at klare sig selv, og, når al baby/børn/teen-ræset er overstået, så er ens opgave som forælder netop at have sat ens børn i stand til dette. Mine egne 4 er "normale" og nu unge voksne, jeg kan, med rette, sige til dem at de bærer deres eget ansvar, at de har alle muligheder, at livet består af valg og konsekvenser, og hjælpe og vejlede dem det, jeg finder fornuftigt. Min 3 år yngre lillebror er svært handicappet af Asperger, da vores forældre døde med 2 års mellemrum af kræft, ramte det som et kølleslag. Min fars frygt og afmagt og bekymring og skyld over, at efterlade et menneske, sin egen søn, vidende om at han ikke er i stand til at agere rationelt i mange situationer. Jeg har "arvet" min bror og gør det gerne, men priser mig lykkelig over, forhåbentligt, ikke at skulle opleve det samme med mine egne børn. Mine varmeste tanker til Guldhår og Leonidas.
Guldhår, det knuger i maven når jeg læser hvad du skriver  Du har ikke gjort noget galt. Det er beundringsværdigt, det du gør.
Hvordan kan man - i sådan en følelsmæssig debat som denne - finde på at lægge et link ind, omkring at "aflive" handicappede børn   . Dernæst, jeg tror ingen - som har en smule fornuft - kan finde på at påstå, at det er nogens skyld eller valg, at få et handicappet barn. Jeg kan heldigvis sige, at jeg - når jeg besøger min handicappede ven - går derfra med højt humør. For mange handicappede giver SÅ meget den anden vej og på det sted hvor min ven er, der er heldigvis en forstander/leder, som KUN ansætter folk, som VED at de kan og har tid til at gøre en forskel. Hvis vi i fællesskab skal betale for alle de "skæbner" der er her i Danmark, så skal skatten gevaldigt op. Der er mange handicappede, psykiske eller fysiske. Der er folk der - også uden skyld - bliver ramt så alvorligt af stress på arbejdspladsen, at de bliver og forbliver uarbejdsdygtige. Det påvirker OGSÅ hele familien. Der er folk der rammes af kroniske sygdomme, som bevirker at de ikke kan arbejde. Det påvirker både ægtefælle og børn og fremtiden for dem alle. Der ægtefæller der dør, det var heller ikke meningen og planlagt og hele økonomien falder fra hinanden. Familien må forlade hus og hjem og måske flytte til en hel anden landsdel. Ægtefællen går ned med flaget og børnene mistrives i skole og fritid, med store følger for fremtiden. Jeg kender mennesker, som er så stærkt ordblinde, at de for altid kun kan få et job som giver mindstelønnen. Andre mangler andre evner, har været omsorgssvigtet, har ikke kunne klare skolen og må derfor tage de dårligst betalte job, er de første der bliver fyret, har en dårlig pension. De mennesker kommer aldrig i nærheden af at have råd til en hest til hverken sig selv eller deres børn. Selvom det er følelsmæssigt, så er man nødt til at finde ud af HVEM der skal betale for alle skæbnerne. De fleste af os der debatterer her har altså hest. Dette betragtes for mange som en luksus. Også i mine øjne. Jeg fik først hest da jeg fyldte 40 år. Mine forældre kunne ikke/ville ikke give os 4 hestetøser en hest. Jeg sætter stor pris på, at vi har råd til det. Er det så alle os, der åbenbart godt har råd til at have hest som skal yde mere til "samfundet"? Hvis vi bliver enige i alle forældre med handicappede børn IKKE skal sættes op i skat, så har vi så alle de børn af misbrugere. Børnene har så absolut heller ikke valgt at blive født og opvokset i et hjem med misbrug og har - sandsynligvis - resten af livet, store problemer. Så har vi famlien der bor på et landsted. Manden får en blodprop. Efterlader sig kone og 4 børn, 2 heste og terminer, for de havde begge regnet med at have 20 år tilbage på arbejdsmarkedet og derved ingen problemer. Skal den efterladte kone betale yderligere i skat, oveni egne problemer. Eller skal vi alle sættes op i skat, pånær alle familier med misbrug, handicappede og ene-forsørgere. Eller skal alle vi andre sættes op i skat så vi kan dække alle familier der bliver ramt af den tragedie det er, at miste den ene forælder, ægtefæller og medforsørger. Så har vi de 50-årige ægtepar, hvor den ene ægtefælle rammes af demens. Der er ventetid på plejehjem, og den demente kan ikke være alene, så ægtefællen bliver fyret da pågældende ikke kan passe sit arbejde. Så bliver vi nødt til at sætte skatten op for alle : Som ikke har en handicappede, ikke har mistet en forsørger, ikke har en misbruger og ikke har en dement. vi fortsætter...... 2 uuddannede på mindsteløn, som på ingen måde kan komme igennem en uddannelse pga manglende evner. De arbejder på fabrik. Fabrikken lukkes. De bliver langtidsledige. Ryger ud af dagpengene. Kan ikke klare til dagen og vejen. Fuldstændig uforskyldt. De har begge trofast stået op og passet deres job, men fabrikken gik konkurs. Som ufaglært er det meget meget svært at få job. så hæver vi skatterne igen, men undtager alle de mennesker der har det svært altså alle de tidligere ovennævnte. Pengene skal komme et sted fra. Vi har da heldigvis et land, hvor der er så god økonmisk styring, at udlandet har kæmpe tillid til os og vi derfor kan låne penge til huse osv. Lande går konkurs fordi regeringerne vælger at lege "struds" og stikke hovedet i jorden og håbe at krisen forsvinder af sig selv. Det er IKKE populært at bede os arbejde mere, at bede os få mindre i løn, at hæve skatterne, at hæve egenbetalingerne, men så længe der er så mange på offentlig forsørgelse, så er det altså nødvendigt. Desværre er der alt for meget ineffektivitet nogle steder. Jeg blev SÅ rasende, da et familiemedlem, som er igang med en uddannelse, fortalte hvordan han kedede sig. Fik ferie 2. december, starter op igen 19. januar. Hvad f..... ligner det. Hvad koster det lige. Gange med x antal elever med 1,5 måneds SU for ferie og x antal lærere med løn for samme. Men så længe at INGEN her i Danmark vil indrømme, at de måske ikke arbejder SÅ hårdt for deres løn, at de faktisk godt kunne øge tempoet og timerne eller dagene for den sags skyld og samtidig ingen vil indrømme at de rent faktisk HAR fået det så meget bedre at de godt kunne klare et job, eller bare vil tage et job, selvom det kun giver få penge mere end den offentlige ydelse og når vi samtidig har et hav af sociale bedragere, ja, så er den eneste vej altså at øge skatterne og så kommer næste diskussion, for jeg har ikke hørt én eneste af jer her i debatten sige højt og klart. JA, jeg betaler gerne x antal tusinde mere i skat, for at andre kan slippe for egenbetaling. Hvis man går folk direkte på klingen, vil alle som én sige, at jeg har ydet mit bidrag, hvorfor skal jeg yde mere, genboen har aldrig arbejdet i sit liv, min mor kan ikke engang få en hjemmehjælper selvom hun har arbejdet hele livet, så jeg må køre derover og gøre rent, lave mad og putte hende i bad, efter jeg har puttet mine børn og været på arbejde. Jeg har rigeligt at slås med selv. Sådanne svar får man. Vi må jo have et forslag på banen, som vi kan fremlægge politikerne, så egenbetalingen kan finansieres uden at de berørte pålægges yderligere. Så i må altså til lommerne og så er spørgsmålet bare, HVOR meget er i klar til at betale ekstra i skat? Hvem skal vurdere hvilke problemer der skal være i familien: Dødsfald, arbejdsløshed, handicap, demens, kun mulighed for mindsteløn, enlig forsørger, konkurs, parkinson, omsorgssvigtet, diabetes, hjerte/kar sygdomme, fyring pga mange sygedage, osv. osv. , for at man IKKE skal stige i skat så man kan hjælpe andre med problemer. Hvilke goder må man have for at modtage hjælpen ? Hus, bil, hest, båd, motorcykel (ltsammen værdier, (og værdier som man nødig vil undvære)? Det er ikke nok at sige man vil hjælpe, man skal altså også påpege hvem man så vil tage hjælpen fra, for pengene kommer ikke ned fra himlen.
"J
Sidste år var jeg så heldig at vinde en rejse til Polen. Og nu ser det endelig ud til vi kommer afsted. Så kom jeg til at tænke på om nogen herinde har været i Lodz i Polen, og som evt. har nogle tips til hvad man bør se (eller ikke se!). Gode spisesteder osv.
Jeg var ikke lige i Lodz sidste år, men et andet sted i Polen. Og en ting der kom meget bag på mig var, at mærkevarer osv ikke koster meget mindre end herhjemme! Jeg troede jeg skulle shoppe igennem, men nej. Stort set ingen forskel i pris, overhovedet. Til gengæld har de meget billge varer af "egne mærker". Der er en stor skokæde hvis navn jeg har glemt, den har et orange (?) logo og starter med C. Mega billigt! Og udemærket kvalitet også, den bør du holde øje med  Vi fandt den i alle stormagasiner vi besøgte
Jeg har kun hørt om Polen som et sted jægerne tager til. Og det er nok ikke lige det du tænker på 
Sophie: Whaaaaat er det ikke billig at shoppe? Sanne: Ha ha nej skal ikke lige jage, men der kom da en del vildsvine billeder frem da jeg googlede 
Jo, altså. Tøj og sko er billigt og der er mange fede mærker! Men de mærkevarer vi kender herhjemme fra, koster stort set det samme. Det kom meget bag på mig :/ MEN de har deres egne kæder og butikker som er super gode og MEGET billigere end normalt tøj herhjemme! Især sko fik jeg en del med hjem af til ingen penge overhovedet! Og gode sko altså!  Men hvis du går ind i kendte butikker, så som Tommy Hilfiger og den slags, så syntes jeg ikke der var den store forskel ift. herhjemme.
Ok på den måde   Jeg må se hvad jeg finder dernede. Har fået at vide byen vi skal bo i er kendt for mode og shopping.
Altså når jeg tænker Polen kulturelt set, tænker jeg Auswitch/Birkennau - som noget man skal se. Jeg ved det kan være angstpeovokerende og grænseoverskridende at besøge en KZlejr, og så tilmed den største. Men for mig betød det meget at se den. Og fik jeg muligheden for at komme til Polen igen skulle jeg se det igen, for det der skete under 2 verdenskrig må aldrig glemmes.
Margueritten: Jeg ville også gerne se den, men det er desværre for langt væk fra hvor vi skal være. Og da vi kun er der i tre dage får vi desværre ikke tid til at tage turen derhen.
Min snart 20 år gamle hoppe startede for tre dage siden på sin behandling for Cushing syndrome. Jeg er så spændt på hvornår forandringerne med bla. Pels begynder at vise sig. Har nogen herinde erfaring med behandlingen evt.? Ellers er hun stadig en energisk og vågen ridehest, men pelsen har fuldstændig taget over og fedtbrammen på nakken er vokset.
Jeg havde den første hest i danmark der blev behandlet for cushing, det er hans 'skyld'( og hans ihærdige dyrlæges )at behandling nu er udbredt i danmark. Jeg havde en 'ny' hest i løbet af 2-3 uger, han havde ikke lang pels men drak voldsom meget vand, fedtdepoter og forfangen, behandlingen gavham 2 1/2 år mere, det var ikke cushing der tvang mig til at tage den tunge beslutning, men hovbylder på grund af ændringer i hóve efter hans tidligere voldsomme anfald af forfangenhed. Du kan godt glæde dig til din 'nye' hest   pludselig har man en hest der er mange år yngre 
for dit svar. Hun drikker og tisser også ekstremt. Idag har jeg striglet i en time for at skubbe lidt på vej og hun nyder det. Jeg glæder mig så meget og krydser fingre for min fine kønne hoppe kommer tilbage, og lægger uldtots-trolden langt væk. Hun er mit kæreste eje og har haft hende i 15 år... Tro kan flytte bjerge, I know, men til morgen styrtede hun rundt på folden i rodeo hop og spjæt, noget jeg har set sjældent det sidste års tid. Hmmmm mon piller kan give blot den mindste virkning på humøret efter så kort tid. Ved det ikke, men jeg er håbefuld.
mine hest på 26 har fået piller for det i 2 år tror jeg... det eneste der fik mig til at mistænke cushing var hans voldsomme pels. det kan godt være dyrlægen kan se andre tegn.. han er ikke blevet en anden hest efter han har fået medicin.. men han har ikke så meget pels mere så lidt er der da sket
Hvor meget koster medicinen ca pr måned? Har søgt allesteder og kan ikke finde noget om dette... Mistænker lidt min hoppe på 17 år at lide af det - især fordi så mange skriver at deres er diagnostiseret selvom det kun har været pelsen der har ændret sig. Trine (Faxa)
Det koster ca. 15 kr. pr. pille. Min hest får ½ pille om dagen, men det er jo forskelligt hvor meget de har brug for.
PPID, ikke Cushing.. Jeg mener at der skal gå en måneds tid før man tager blodprøver igen for at se om dit hest responderer på det. Hvor længe har du mistænkt din hoppe, og er hun også testet for insulinresistens?
Jeg ved ikke helt om det er mig du skriver til - men nu svarer jeg  Hendes pels er her henover vinteren blevet mere og mere "ussel" at se på. Det startede med at hun ud af det blå begyndte at klø sig i vildskab, efter et par dage begyndte hun så at storfælde - og siden har der ikke været noget på den front - pelsen kom igen - men var tynd og usse. Første mistanke var at hun ikke optog vitaminerne ok - damen er MEGET kræsen, så at finde vitaminer/foder som hun gider æde OG optager kan være lidt af en udfordring SUK   ... Fik fundet et alternativ og pelsen blev også lidt pænere igen, men stadig ikke godt nok... Humør, huld og alt andet har været super hele vejen. Derfor er jeg heller ikke total panikket over pelsen - hun er jo ikke 3 år mere...  Men eftersom jeg nu godt kan lide at se på pæne velholdte løsdriftsmuler, så måtte staldslaven jo lidt i tænkeboks... Cushing/PPID (kan ikke finde ud af forskellen...) var det eneste der bippede... Så dr. dyr får lov til lige at give sit besyv med på fredag når hun alligevel skal vaccineres og have tjekket tænder. Trine (Faxa)
Kender I det når hesten bare bliver ved med at finde et eller andet nyt at fejle? Og man passer den og smider penge efter den og lige så snart et problem er ved at være løst, så opstår der et andet? Og man har allermest lyst til bare ikke at skulle have hest mere... Jeg er SÅ træt af min hest for tiden, det startede med at hun havde muk i efteråret og det blev behandlet og holdt nede og så den 30. november står hun med blodforgiftning og den ene antibiotika kur må udskiftes med den anden og hævelsen falder og alt imens er mukken der stadig. Hesten får massør for at få løsnet op for de spændinger der er opstået under forløbet med blodforgiftning, og hun siger at den skal have sadelmager og det får den så, og jeg behandler stadig muk - det er nu starten af januar og jeg har passet min hest to gange om dagen on/off i over en måned... D. 2. januar vælger jeg at sætte min hest på boks, fordi mukken ikke vil dø og da den stadig ikke er væk får den dyrlæge d. 9. og ENDELIG begynder der at ske noget og mukken er nu endelig ved at dø - men dyret skal fortsat passes to gange om dagen og må ikke komme på fold pga. mudder.... Hun er lidt halt, men med den mængde muk hun har og fordi hun står inde hele dagen så tænker jeg det er fra spændinger (som hun også har), men nej, jeg opdager i dag af hun har ikke bare én, men TO hovbylder - en i hver hov. Det er så langt ude at jeg kan se dem, men har altså ikke været så opmærksom på hovene på det sidste pga alt det andet... SÅ skulle man tro at smeden ville være til at få fat i, men nej - SUK! Jeg har nu haft syg hest i halvanden måned, jeg skal til eksamen på onsdag og jeg har mist lyst til at sige F*CK IT og løbe min vej... Hvad gør I andre når det bare bliver ved og ved? Det eneste gode er at min økonomi er rimeligt god, så den vælter ikke... Jeg ved godt at halvanden måned ikke er et super langt sygdomsforløb, men hvis det bare var én ting som skulle behandles, så ville det være til at have med at gøre, men det er hele tiden noget nyt :/ Tak til dem som nåede til enden af mit selvmedlidenheds-indlæg...
Jeg havde heste men nu er de blevet til flodheste. Jeg havde løsdriftheste, som jeg måtte finde tørvejr til inde i den lille stald jeg har, 2 i samme boks må det gøre det til. Havde ikke kalkuleret med en vinter med strøelse og nu er det ud og indtrækning samt udmugning. Og jeg får ikke redet. har stået med skadet hest så kan godt følge dig. God bedring til din hest
Lyder som mit forløb.. Bortset fra at det har varet meget længere og at jeg i øvrigt er studerende og har en meget stram økonomi i forvejen -.- Har pt. en hest der har stået med voldsom muk siden august/september, på trods af intens daglig behandling, flere dyrlægebesøg, fodertilskud, afprøvning af et utal af behandlinger m.m. Undervejs fik han også ravet skab til sig, som gør muk-infektionen endnu værre og sværere at komme af med. Det behandler vi også for. Dette skete imens han stod stille efter en foldskade (seneskade). Seneskaden er han efterhånden helt kommet sig over, men han er halt on/off pga det voldsomme muk. I øvrigt blev han i sommers sparket så hårdt i hovedet, at han gik i jorden og jeg troede han døde (så det ske), det klarede han sig heldigvis godt igennem! Men ingen tvivl om at det har forårsaget nogle traumer fysisk også. I sommers var han ellers lige kommet sig ovenpå den lange periode hvor vi har kæmpet en indædt kamp for at komme hans orm til livs... Og så er jeg ellers endda sådan en der går op i fodring og tilskud og ja... Men nej, vi har godt nok haft et møgår helbredsmæssigt. Og kæmper stadig. Og det er godt nok sjældent sjovt at være hesteejer for tiden   HAr en hest der synes det er øv når jeg kommer, fordi det jeg skal lave med ham involverer smerte (behandling af de stakkels ben). Det skærer voldsomt i hjertet. Voldsomt!!  Håber sådan at hans immunforsvar snart får lov at komme sig igen - ordentligt! Så han ikke skal blive angrebet af noget nyt igen, bare fordi han ligger ned helbredsmæssigt og derfor tager imod alt. 
Da min hest var som sygest, og alting gik op i forbindingsskift, bekymring, fyldne net, tjekke hvor halt hun var osv osv lånte jeg en dag en hest og red en ukompliseret 1,5 timer lang skovtur helt alene og det var en vidunderlig gave, som stadig gør mig helt rørt den dag i dag. Jeg kom i tanke om hvorfor det lige er jeg har hest... for på det tidspunkt var jeg ved at have glemt det... Jeg forstår dig godt, man kan have lyst til at skrige og løbe lang væk.... Hvis man dog bare have kræfter til at løbe... Kram til dig, du skal nok komme ud på den anden side!
Til tider suger de både penge og energi ud af en! Efter flere års kamp mod bronkitis, allergi og blindhed måtte jeg for snart 2 år siden sige farvel til min soulmate, Safir. Derefter realiserede jeg min helt store drøm: Quiet! 4 års dansk varmblod med springafstamning. Kun lige tilredet og altså lige til at gå igang med og forme som JEG ville. Hun blev langsomt trænet op og det var jo fantastisk! Hun fyldte 5 og den sommer var der planlagt kåring, ridekåring og stille og roligt nogle små stævnestarter. Så jeg kender det udemærket godt, når man bare ikke orker mere.
og der er op og nedture - kender godt det med at skulle i stald 2 gange dagligt.... Min egen i boksro: Men vi kom ud på den anden side - og hesten kan nu fejre at det er 1 år siden vi sad på ryggen af hende igen   efter godt et års pause startende med ½ års HELT ro.... suuuukkk - men bagefter er det det hele værd  Og ja som Maluna skriver - lån en hest - det gjorde jeg også - så fik en ridetur fra tid til anden Låne Maximus:) - det var fantastisk og mindede mig om hvorfor det var jeg bøvlede med alt det boksro 
Jeg havde engang en hoppe, der fejlede alle mulige mærkelige småting. Muk, hævet gammelt arvæt, underlig bule på ryggen, vorter og jeg-ska-gi-dig. Småting og småting og småting, og det var min første hest, så det var dæleme dyrt i dyrlæger der kom ud og bad mig om at se tiden an. Så flyttede jeg hesten til en ny stald, og hun holdt op med at fejle alt muligt. Her gik det op for mig, at det foder, som den nye stald brugte som fuldfoder, var det samme foder, der i den gamle stald blev brugt som tilskudsfoder. Om det kun var det ved jeg jo naturligvis ikke, men det er da et bud at tage et kig på foderet  mvh. tina
Du har totalt misforstået hvad jeg skriver eller hvad jeg prøver at fremhæve eller jeg har formuleret mig for dårligt. Jeg siger ikke HAN er doven. Jeg siger at den pågældende uddannelse: "konstruktør" er sat sådan sammen, i hvert fald på hans studiested, at de har 1,5 måneds juleferie, hvilke jeg synes er spild af tid og penge.
Og dette var så iøvrigt mit forslag til et muligt sted at finde besparelser på, så fx. Guldhår kunne få hjælp. Vi kan jo lege, at du "Paradise lost" og jeg sidder i hver sit parti i folketinget og skal forsøge at finde ud af hvem vi kan og skal hjælpe. Jeg kom med forslag. Se én gang til på konstruktøruddannelsen, du argumenterer straks imod. Så forslaget forkastet. Vi kunne ikke blive enige, så intet flertal. Guldhår fik ikke sine penge. Så siger jeg så til dig, har du et forslag til hvor pengene til Guldhår kan hentes?
Vi kunne jo starte med at droppe kontakthjælp til de mennesker der har valgt at spare a-kassen væk, fordi de ved at velfærds danmark alligevel udbetaler penge til dem.. Har man ikke betalt til en a-kasse og bliver ledig, bare ærgeligt.. Så må man leve uden en indkomst.! Ellers kunne vi jo bare allesammen droppe indbetaling til a-kasse og forvente at blive forsørget af det offentlige.. (Og jeg mener at det er meget retfærdigt at der er en hvis grad af selvbetaling til handicappede børn (bemærk jeg skriver børn, personer over 18 år må forsørges af det offentlige!!) Jeg ser intet forkert i at man stadig har udgifter til sit handicappede barn, men at man selvfølgelig får en hvis støtte til det der ligge udover et normalt barns budget.. Bare fordi man har fået et handicappet barn skal det ikke betyde at det er gratis.. Børn er aldrig gratis).!
Jamen Annemette. Det er jo også et forslag. Men hvad så hvis disse kontanthjælpsmodtagere har børn, babyer? Skal vi lade dem ligge på gaden? Jeg er ikke enig i dit forslag, jeg kan/vil ikke se på at arbejdsløse mennesker må bo på gaden og rode i skraldespande osv. Så det forslag blev altså heller ikke vedtaget.
Annemette: handicappede børn bliver da vist aldrig gratis og det er der heller ingen som forventer. Men at skulle gå fra hus og hjem, ikke kunne give sine andre børn ordentlig mad og tøj, fordi man skal betale en institutionsplads, som er nødvendig for at ens familie overhovedet kan fungere, det synes jeg ikke er rimeligt. Selvom dit barn er døgnindlagt, skal det have tøj, fødselsdagsgaver, særtransport mellem institution og hjem, for ikke at tale om møbler, legetøj, sengtøj og alt muligt andet til sit værelse. Forskellen er, at når din barn flytter hjemmefra, så regner du med, at det kan han/hun selv betale for. Men det kommer vores børn aldrig til.. Du siger, at en vis betaling er rimelig- jamen, forældre til handicappede betaler allerede "en vis del"- nu skal de bare til at betale "en hel del". Og desværre har det at få en handicappet barn betydet skilsmisser, fyringer, nedsat arbejdsevne for rigtigt mange forældre, så et par tusing kr i budgettet fylder meget.
Jeg tror, at der er en pæn forskel på kontanthjælp og dagpenge. Nå, jeg forstår ikke, at der altid skal spares og pålægges mere og mere egenbetaling. Hvor forsvinder alle pengene hen? Der må da være et sort hul et sted, for det giver absolut ingen mening. Jeg håber virkelig ikke, at der bliver stammet mere på handicapområdet. Der er allerede skåret en del. F.eks. kan mange heller ikke komme på ferie længere pga. en personalelov. Og de må heller ikke selv betale for hjælperens rejse og løn. Så er de jo ligesom låst fast. Nu er der også kommet et forslag om, at alle kroniske syge kun skal tilbydes en standardhjælp. Så har du diabetes, så glem en insulinpumpe, du må nøjes med en pen. Og glem at få afprøvet forskellige slags medicin for at finde det bedste til dig, du får det billigste, som nu er standdard.
ikke hvad man betaler i dag, blot sagt at jeg mener det er fair at der er en hvis selvbetaling til handicappede børn.. Havde det været et raskt barn skulle man også selv betale mad, tøj, gaver, sengetøj, møbler osv.. Jeg mener at hvad der kommer udover de udgifter der er normale for børn, der må det offentlige gå ind og hjælpe helst helt.. For det er jo ikke ens egen skyld at man får et handicappet barn.! Og derfor er det ikke fair at man bliver ruineret fordi det offentlige har fundet et nyt område de mener de kan spare på.. Og jeg hørte faktisk en mod i sidste uge i radioen der var forageret over at hun skulle betale mad til sit handicappede barn, for barnet boede jo ikke hjemme.. Og jeg er udemærket klar over at det er en pskykisk udfordring at få et handicappet barn.. Men man kan altså ikke alene bruge den undskyldning for at få alt betalt.. Der er altså mange ting i denne verden som give pskiske udfordringer i form af skilsmisser, fyringer osv og som ikke giver en eneste rød reje som hjælp..
Miksmax, jeg må indrømme, at jeg er rystet over at du ikke kan få øje på "Det sorte hul". Min mand har også Diabetes og bruger pen. vil han have en pumpe, så må VI prioritere. Man kan jo starte med at kigge på mine heste, så er dér en månedlig besparelse. Insulinen er der jo også tilskud til, ellers ville den være meget dyrere osv. Min svigermor har Parkinson. Min søn er på efterskole for at forbedre sig til forhåbentlig at kunne klare en uddannelse. Det er hamrende dyrt for os, men så sandelig også for samfundet. Der er OGSÅ tilskud på, ellers ville det være endnu dyrere. Min genbo fik demens. Mine andre genboer er unge førtidspensionister. Se dig omkring. Kender vi ikke alle én eller flere med kroniske sygdomme, arbejdsløse, enlige forsørgere, folk i uddannelsessystemet osv. og får de/du/jeg ikke alle hjælp i en vis udstrækning = "Det sorte hul du ikke kan få øje på".
Så du mener, at det er dem, der har brug for hjælp pga. fysiske eller psykiske sygdomme eller arbejdsløshed, der er Danmarks sorte hul? Der erjeg så dybt uenig. Jeg mener, at det er i toppen af samfundet, at de sorte huller burde kunne findes. Politikere, der gerne smider x antal milliarder i en pokkers togbane for sølle 7 minutter. Ministerrokader, der hæver millionbeløb om måneden osv. Der er altså en ret stor arbejdende del af Danmarks befolkning, der arbejder og betaler skat. Men prioriteringen af de summer bliver brugt i toppen og ikke ligeligt fordelt
Rosenholm, det er fint, at du har råd til at prioritere og få insulinpumpe til din mand. Men hvad med en syg person på kontanthjælp, som ikke har råd? Skal denne vedkommendes livskvalitet så blot forringes? Jo, jeg kender flere med kroniske sygdomme. Mig selv inklusiv. Dog er jeg ikke mere syg, end jeg kan arbejde i et fuldtidsjob. Heldigvis. Egenbetaling er fint nok, så længe det er i forhold til en families indkomst. Det kan ikke passe, at en person, der tjener 50.000 om måneden og en, der kun får 10.000 kr. skal betale samme beløb for deres barn på institution osv.
Rosenholm: Hvad er det for en uddannelse dit familiemedlem går på? Jeg kan ikke umiddelbart komme i tanke om hvilken uddannelse det skulle være hvor lærere og elever holder 1½ måneds ferie i dec/januar. Så det vil da være meget interessant om du vil oplyse det?
Som du påpeger, så er der sorte huller alle vegne. Når jeg siger sorte huller, så siger jeg så absolut ikke det er unødvendigt at putte pengene derhen. Du spørger hvor pengene bliver af, jeg kommer med et svar. Og ja, jeg er så absolut heller ikke enig i, at man kan være minister én måned og hæve pension resten af livet. Debatten om togbanen er jeg ikke nok orienteret om, til at kunne melde min mening ud. Det KAN jo være en studehandel. At det ene parti har fået A igennem mod at B har fået togbanen. Jeg aner det helt ærligt ikke. Men jeg synes også at der bliver postet penge ud på forkerte områder, men hvor mange område og hvor mange penge, det kan jeg slet ikke overskue. Der er for mange penge og for mange områder. Også ukendte til at jeg personlig kan pege lige dér hvor skoen trykker. Der er masser der får enten nedsat institutionsbetalin eller friplads, dét var der i hvert fald da jeg var kommunalt ansat. Jeg sidder ikke med statens samlede budget og overblik og kan se hvor pengene skal findes, hvem der skal fratages penge og hvem der skal have penge. Men som du ser, så er der en grund til de lange finansforhandlinger for alle er uenige i, hvordan pengene skal fordeles. Alle er for så vidt enige i, at vi skal have et velfungerende samfund, men hvordan vi opretholder dette eller forbedrer dette, der kommer uenigheden.
Han læser til bygningskonstruktør i Næstved.
Godt nok mange holdninger og fordomme i denne tråd, som man blot må ryste på hovedet over.. suk.. Særligt når jeg indser det er den typisk danske "MIG" kultur der bryder igennem, jeg skal have, men de andre skal ikke. Hvis vores dejlige velfærdssamfund skal fungerer, så skal vi ALLE give noget. Så skal vi lade være med at snyde med velfærdsydelserne, vi skal ikke smøre lidt tykt på hos lægen og fælde en ekstra tåre, vi skal kende forskel på samfundsøkonomi og bare økonomi, og vi skal kunne se ud over vores egen lille næsetip. Nogle i denne tråd gør det, andre tror åbenbart fortsat tingene løser sig hvis vi blot får en ny regering eller vi lige snupper et par kroner hist og her... Jeg håber vi en dag får et VORES samfund, som ikke handler om hvor du har boet de første 5-10 år af dit liv eller din hudfarve. Men som i stedet handler om, at vi ønsker et samfund hvor alle får et rimeligt liv. Det betyder for mig, at når jeg med laaaang uddannelse og en høj løn godt kan betale en masse ting selv - jamen så lader jeg være med at søge en masse unødigt. Det handler om, at lade være med at have så ondt af sig selv og leve livet, også når det går ned af bakke. Så vil der være mere til dem der virkelig rammer bunden. Også at stoppe med at tro på alt journalisterne skriver og selv tage lidt ansvar for at finde lidt kroner på kistebunden..også hos det offentlige...
Tak til alle jer som skriver   Især jer, som minder mig om at det kunne være meget værre  At låne en anden hest har jeg bare ikke tid til lige nu - læser til eksamen når jeg kan finde overskuddet, men når jeg har været oppe til den, kan det være jeg låner en af de andre i stalden, hvis Victoria ikke er ved at være klar... Nu håber jeg bare smeden kommer i morgen og ordner hende, så helingsprocessen kan begynde i hovene... Så tror jeg at jeg kigger på foderet bagefter, selvom hun bør være dækket ind mht. vitaminer og får massere af grovfoder...
meeeeeeen bare fra mig selv. Jeg kunne skrive en to år lang afhandling om hvad jeg har fejlet af højst mærkværdige og IKKE relaterede sygdomme. Alt er poppet ud af det blå. Jeg har altid været et aktivt menneske med masser af motion og frisk luft med hest og jagt. Alligevel kan man blive trukket gennem sølet at pisse irriterende langvarige forløb af dårlig dit eller dat??? Jeg ved godt det ikke hjælper med din hest   Men kender godt følelsen af at noget bare aldrig tager EN @!#$ ENDE, grimt udtryk Lotte, men sandt. Din hest skal nok komme ud på den anden side, den er bare hårdt ramt af en møg vinter med pladder i så store mængder at det burde forbydes ved lov. Op med dit humør og klap dig selv på skulderen for dit ihærdige arbejde. Snart kommer frosten og det burde hjælpe på din hests muk... Hovbylder er så noget andet, men de skal også nok hele op igen. Mange tanker herfra og op med humøret.
Første år her på gården efterlod en opstalder kværke og hele min flok blev ramt. Netop som det var borte og god tid var gået kom det igen. Jeg endte med at miste en på kværken og se-det-an, da den hævede op i svælget og fik "kværke fornemmelse". Hun blev akut aflivet en lørdag aften. Efterfølgende blev min nye fede vallak (som jeg netop havede slanket max) igen forfangen og han havde det ikke optimalt selv på selv smertestillende, at jeg besluttede aflivning. En længere historie, men beslutningen var næsten umulig at tage, men den rigtige. Dengang skrev jeg: " Han havde en dag efter sit hjerte. Masser af mad, æbler og især græs uden mundkurv og begrænsninger, masser af kvalitetstid med Rumba, som var hans ultimative ven, og hygge og fik jeg sagt mad? En dag/et liv jeg ikke ville have kunne give ham, hvis han skulle have kæmpet videre for så var han blevet endnu mere syg. Tak til dem som har støttet mig i beslutningen og processen. Det var det helt rigtige for Hannibal. Jeg savner ham bare helt vildt. Hannibal blev i går aflivet på baggrund af en meget svær beslutning. I en sådan situation, skal man virkelig gøre sig mand/kvinde nok til at bevise man er værdig til at have dyr. Hannibal havde drejet hovben og gentagende gange tilbagefald af forfangenhed, på trods af at han nu var i smuk huld. Han blev aflivet, imens han havde sin glæde og værdighed tilbage, men han var på smertestillende, så han så bedre ud, end det reelt var. Øv jeg savner ham." Hannibal: En aften ringer naboen og spørger om det er meningen at der skal ligge en død hest på folden. kl. ml. 14.30-15 var der absolut intet med hende eller flokken. 17.45 lå hun død på folden. formodet hjertefejl. Fiona:
Lad os få gang i dagens 3 gode igen, navnlig når vejret er så træls og trist, som det er i øjeblikket  1) jeg fandt en ulæst bog i reolen og en anden - gammel - som jeg ikke har haft fat i i mange år. Så jaaaaa 2 bøger at læse 2) har været ude på dagens ene 1/2 times tur med hunden og skal lige straks ud på den anden 3) fik renset PCen for et eller andet træls, der havde sneget sig ind på den. 4) det går fremad med min strikkede silketunika, den skal helst være klar til brug 1. februar Ups, kan vist ikke tælle til 3  I morgen kan jeg så glæde mig til turene med hunden og at jeg tager ud til hesten om aftenen
1: Super god dressur træning idag,føler mig mere og mere sikker på at den LD2 om 2 uger nok skal gå helt fint! 2: kun 2 ugers praktik tilbage i min uddannelse, så 1 uges ferie og så er det eksamenstid:) 3: Mig og manden leder efter gode tilbud til et par dage væk hjemmefra med ungerne i den uges ferie, vi har ikke været på ferie i evigheder!
1) Fik undervisning/hjælp til træningen af min nye hest, og den var bare så dygtig og fangede lynhurtigt hvad vi forlangte af den.  2) Hestens nye dækken kom med GLS i dag, lige tids nok til at vinteren eftersigende skulle komme nu  3) For en gangs skyld kom jeg tidligt op og føler at jeg har fået noget ud af dagen   (Har en depression   )
Supergod idé med dagens tre gode!    1. Jeg fik samlet lågerne til mit nye klædeskab, og selvom jeg mangler nogle beslag (fordi jeg lavede lidt om på modellen så det ville komme til at passe bedre i rummet), så har jeg fået tømt fem flyttekasser og fyldt skabet op. Nu kan man næsten fornemme at jeg også har en stue, kun seks kasser tilbage.  2. Jeg fik dejligt besøg!        3. Min internetforbindelse virker igen, den har ellers været nede siden i torsdags. 
1) Min nye computer er kommet, og den VIRKER! Var så bange for at jeg skulle igennem 117 reparationer ligesom med den gamle. Men den virker og den er god!  2) Jeg har eksamen imorgen.. Og på fredag.. Og det bliver rigtig, rigtig svært. Bare jeg består. MEN det gode er, at jeg føler faktisk jeg virkelig har gjort alt hvad jeg kunne. Og for én gangs skyld er jeg tilfreds med det. De er svære og jeg er ved at være nervøs, men jeg har gjort hvad jeg kunne, og jeg må prøve så godt jeg kan  3) SNART FRI!!! På fredag efter eksamen! Fri fri fri! Jeg skal sove længe og se Netflix og generelt lave ting, der ikke giver mig ondt i maven af dårlig samvittighed over ikke at læse til eksamen. For på fredag er eksamen SLUT prut finale, åhh frihed!  En lille 4'er: Er blevet inspireret til at læse SÅ mange gode bøger takket være jer på HN, så det skal min friuge bestemt bruges til 
Fra i går: - Hesten var dygtig til dressurtræning. Lavede 4 fine ettere og nogle rigtig gode piaffer - Computeren som var gået i stykker - blev fikset - Jeg fik slappet af i går og gjort de ting jeg skulle nå
Er mine 3 1) Har fået 2 trådnetsreoler, så de 2 gamle i træ er skiftet ud, og der blev samtidigt ryddet op i skabet 2) Har været i kælderen med rodet i stuen 3) Har fået ryddet op i køkkenskabene har desuden vasket og tørret 2 maskiner, kæresten strøg det det skulle stryges, han har syet en holder til fjernbetjeningerne. Total aktiv morgen, og vi stod op kl 9.45. Og om lidt går jeg ned og handler
Jeg har part på en dejlig ældre holstener hoppe. Ingen pligter udover ridning, udendørs faciliteter og ridehus. jeg rider dressur, det går fint fremad, god undervisning hver uge, og tilmeldt stævne om 2 uger. ALLIGEVEL mangler motivationen inden jeg skal afsted. Jeg har mere lyst til at blive hjemme efter en lang arbejdsdag, hygge med mine børn, slappe af osv. jeg overvejer om jeg overhovedet har brug for at ride mere, og om ikke jeg hellere vil bruge min fritid på noget andet. Nå, men jeg får nosset mig afsted, og så er det jo bare helt vildt fedt, og jeg undrer mig over hvorfor det var så svært. Hesten er super flink, jeg kan gøre hvad jeg vil, jeg skal ikke engang muge, og vi rykker os fint i ridningen. Er det normalt? Gad vide om det går over når det bliver forår, og vi går den rigtig fede tid i møde? Synes bare ikke at det kan være rigtigt at jeg har det som blommen i et æg, og så er man så utaknemmelig dårligt at gide at tage afsted! når så jeg har redet er jeg jo så vildt glad, og vil ikke andet end bare at ride endnu mere:) Andre der har det sådan?
Yep, kender det godt.  Jeg har lige haft en ridemakker som er flyttet stald så nu er det bare endnu sværere. Jeg tror det er noget der hører med til at have hest, især hvis man har haft dem i nogle år.   
(desværre) godt følge dig. Jeg har det på nøjagtig samme måde - før jeg tager afsted, er jeg på nippet til at aflyse, og når jeg så er i stalden, så eeeelsker jeg det. Hesten er så fin, og jeg må gøre, hvad jeg har lyst til. Jeg kommer altid hjem med et stort smil på læben - hvilket også har fået min mand til at sige "Afsted med dig!", hvis jeg brokker lidt over at skulle op af sofaen  Jeg ved ikke, om der er noget at gøre ved det. Min erfaring fra i sommer siger mig, at jeg bare har det sådan åbenbart. Mit har dog nok lidt med mennesker at gøre - ejeren af hesten er flink og snakkesalig (hesten står hos hende selv, og hun ordner altid sin anden hest, imens jeg er der), men jeg er bare ikke særligt socialt anlagt (og så foregår det på tysk, så det kræver lidt gang i hjernecellerne   ).
Jeg synes det er noget, der kommer hver vinter. Perioden november til marts er sej at komme igennem. Tror det har noget at gøre med at det er så mørkt.
Jeg ved godt at vi er meget forskellige, men jeg kan se et klart mønster ved mig selv. For jeg er bestemt heller ikke altid motiveret til at skulle ud og ride (har egen hest som er opstaldet med 100% fuldpasning). For mig har jeg opdaget at jeg nok er mere konkurrencerytter end jeg egentligt ser mig selv som. For det er ret tydeligt at jeg i perioder uden stævner at se frem til, får redet mindre hver uge. Jeg har bare ikke samme motivation, så hvis jeg ikke lige føler for det, springer jeg bare en dag over. I disse uger får jeg nok redet 4 gange. Men hvis der er meldt til stævne et par uger ude i fremtiden, så er jeg topmotiveret! Så rides der 6 dage om ugen og jeg er bare klar på at skulle ud og ride. Jeg elsker min hest, men jeg må nok erkende at meget af det der driver min lyst til ridningen, er konkurrencerne. For andre kan være det sociale i stalden, at få undervisning osv.. Så måske akal du finde ud af hvad det er der i bund og grund driver din hesteinteresse? Når man først har fundet ud af hvad der motiverer en til at ville hestene, er det lettere at sørge for at have ekstra meget sf den "ting" hver gang man er i stalden 
Jeg er konkurrencerytter og er ude mindst 2 gange om måneden, gerne flere - også om vinteren. Jeg vil gerne ud og ride og vil faktsik også gerne derud. Men jeg skal alligevel lig stramme mig an på hverdagene og tage afsted. Det er så dejlig varmt derhjemme når man kommer hjem fra arbejde er man også træt og lidt ugidelig. Men, jeg tager mig sammen - trods mørket og trætheden. Når man først er ude hos hesten og får redet, er det jo super lækkert. Så ja, man skal bare sparke sig selv bagi og sige afsted. Jeg er hos hende hver dag, det er lidt hårdt om vinteren. Enig. Men for mig har det intet med at jeg ikke tager til stævner, for det gør jeg. Jeg synes bare generalt det er mørkt og koldt 
Tja, jeg har lige fået en opringning fra "Red Barnet." Det er såmænd også ganske ok, jeg var indsamler for nogle år siden. MEN, hende sælgeren, bliver simpelthen nød til at kalde hende, selvom jeg synes sælger og velgørenhed ikke hænger sammen, var så næsvis! Og det kolliderede i dette: Frk. Næsvis: "Men hvorfor vil du ikke støtte Red Barnet?" Mig: "Det gør jeg når jeg samler ind" Frk. Næsvis: Men er det fordi du har økonomiske problemer?"  Mig: "nej, men det har I da tilsyneladende, siden du presser sådan på for mit bidrag." Frk. Næsvis (og vist heller ikke den sprødeste kiks i pakken): "ok, hvor meget vil du så bidrage med?, hvad er dit konto nummer? vi har forskellige løsninger og foookfjgoeihoiergore.............." Der valgte jeg at være næsvis og smide på! 
Mine for idag: 1. 10 til eksamen 2. Spring med Preben senere 3. Kun en uge til jeg ser min kæreste igen
1) Jeg har ikke følt mig stresset pga. arbejde i godt en uge nu, og det ser ud til, at alt falder i hak, så resten af ugen også kommer til at foregå i mit foretrukne tempo  2) Jeg vil ud at gå en tur i de fine snelandskab nu - her er så smukt lige nu. 3) Rejseplaner, rejseplaner, rejseplaner     Har flybilletter liggende til Panama, USA og Østrig, og nu har jeg tid til at researche!
Sophie/ Hvordan gik eksamen? Det bliver du da nød til at opdatere på.  * Endelig kom kvisten på huset. Fantastisk smuk udsigt, men kan næsten ikke vente til det bliver tørt og klart vejr, så vi kan finde ud af hvor langt vi egentligt kan se fra 1 sal. * Fik et link til en artikel, som muligvis kan kaste lys over hvad jeg fejler. Det kunne godt blive   for mig og familien. * Dejligt at have manden hjemme igen, efter familie fest i den anden ende af landet. 
Jeg skal godt nok grave lidt ned efter de små ting.... 1) Med i aften, har jeg 3 aftener tilbage på skolehjemmet for denne omgang - det vil sige højst 3 gange aftensmad endnu. (Ja, så god mad får vi...) 2) Jeg er færdig med mit grundforløb om 2 døgn, så har jeg en uges ferie inden jeg skal i gang. 3) Jeg har gode klassekammerater. Vi har et fint forhold, så det bliver nærmest trist at skulle sige farvel til dem. Men det bliver forhåbentlig et "Vi ses i branchen!". Som man kan se er jeg ved at afslutte grundforløbet. Prøven hænger ud af halsen på os der afslutter nu. Vi gider ikke forberedelsen mere, og vil bare være færdige. Jeg har godt nok lidt svært ved at finde arbejdsmoralen og entusiasmen frem. Selv det at jeg snart har ferie og snart skal ud på min læreplads, kan ikke helt trække arbejdsmoralen op. Så jeg glæder mig bare til den prøve er ovre :p
1 har ikke hovedpine mere 2 hygget indenfor med stearinlys og min dejlige hund ? 3 funderet over fremtiden både skræmmende, trist men også spændende
Shagya: jeg er lige kommet hjem fra den, og den gik bedre end jeg havde frygtet   så det er godt! Det er IKKE den jeg har lagt størst arbejde i, da den på fredag er den sværeste. Så kom faktisk ud i dag med en positiv oplevelse, for jeg kunne sgu huske mere end jeg troede  1) 1 exam down, 1 to go! 2) Snart friii! 3) en af de kære forelæsere havde sørme glemt at angive en værdi for tallene i sit spørgsmål. Hvis en kat falder ned fra 3. sal og brækker bækkenet flere steder, hvor meget plads skal der så være, før man kan behandle med konservativ heling? Svarmuligheder: 0,6 0,7 0,8 eller 0,9 Jaa, 0,9 hvad???   meter? Rumfang? Giraffer? Liter rødvin? Jeg gættede på dele, dvs. 0,9 = 90% af bækkenets oprindelige plads. OG jeg gættede rigtigt (fik vi at vide bagefter!), så jubii  Det er altid spændende med eksamensopgaver, hvor man skal fokusere på hvad enheden for svaret mon er!
Du er bestemt ikke den eneste - og bare fordi, du har det sådan, betyder det ikke, at du skal holde op med at ride. Jeg har selv haft det sådan hele mit liv! Jeg elsker heste og kan ikke undvære dem, men altid, når jeg skal derud, er det en kamp med mig selv. Det kan nogle gange tage flere timer for mig at få taget mig sammen til at komme ud af døren og så er det pludselig mørkt - selv om sommeren når det nogle gange at blive halvmørkt, mens jeg er derude... Det hænder, at jeg slet ikke når at komme derud. Så jeg får en sort samvittighed, der følger mig, indtil jeg kommer derud igen. Denne "dovenskab"/manglende motivation har nogle gange fået mig til at sætte ridningen på pause i kortere eller længere perioder... men! Jeg ender altid med at savne det meget og finde en ny hest at ride på. Det kan stadig være rigtig svært at tage sig sammen (især hvis man skal cykle!), men som du skriver, så er man så glad, når man endelig er derude og man føler sig ladet op, når man kommer hjem igen. Jeg har også fundet af, hvad der hjælper på mig.  Det, som hjælper bedst, er, hvis jeg har et konkret mål med min ridning. Det kan være et stævne, et skue eller en ridetime at se frem til. Så kommer jeg nemt afsted. Det kan også hjælpe at have en aftale med en anden rytter. Så skal man ikke blot melde fra overfor sig selv og hesten, men også til sin ridekammerat. Det hjælper også, hvis transporten derud er nem - for tiden tager jeg en bus, det er ret afslappende, for så kan jeg bare sige til mig selv: du tager bussen 14.01 og så gør jeg det. Scooter var også skønt. Men cykel...! Der kan det altså godt være rigtig svært at komme afsted! Heidi
Jeg kan godt følge dig trådsstarter. Men prøv inden du tager afsted at tænk på hvor dejligt det er, og hvor godt du har det mens du er hos hesten, og at nu skal du ud og have kvalitetstid for dig selv? Og være sammen med andre hesteinteresserede  Jeg har altid haft hestene hjemme, hvilket betyder jeg også selv har stået for Alt. Sidst jeg red var i forgårs en tur i skoven på min gamle hest. Og før den tur, er det nok 2-3 uger siden jeg sidst red. For mig handler det nok om at jeg har mistet interessen efter at have redet siden 4-års alderen. Er 26 nu. Jeg har også en ponyhoppe jeg ikke har redet i snart 3 mdr. Når jeg kigger billeder af os fra i sommers, savner jeg det, og vil igang med hende igen. Men jeg er bare ikke motiveret, og så hjælper det ikke at lige om lidt flytter jeg tilbage til København, for at studere og så er tiden knap. Den gamle hest elsker en tur i skoven, og en god galop i pensionisttempo, og jeg kan da mærke jeg er glad både under og efter ridning, men jeg savner det ikke i hverdagen. Måske er tiden inde til en pause med hestene for mit vedkommende. På ubestemt tid. Måske vender motivationen for os begge, når det bliver lysere og varmere 
For mig er det mørket, som gør mig dvask og magelig. Mine heste står hjemme i år, og der kræver det jo at jeg ordner stald m.m., og det gør så at når jeg nu alligevel er der ude i hestetøj, så kan jeg nemmere komme afsted. Går jeg først ind og sætter mig i stuen, spiser aftensmad ect, så er den stensikker at "hesten trænger da til en ekstra fridag i dag"  MEN når det er sagt, så er min motivation bundet op på træning og stævner. Jeg skal nok få redet op til stævner  Men jeg ved jo også, at skal vi forbedre os fremover, så nytter det ikke hesten får fri hele vinteren. Så det arbejde jeg laver nu, er det arbejde jeg skal nyde godt af til sommer. Jeg er dog også en god forhandler til mig selv. Her om vinteren er det "nok" kun at ride en hest om dagen. Om sommeren rider jeg med glæde begge to hver dag. Så med lyset kommer lysten til at ride og træne - og nøj hvor jeg glæder mig. mvh Charlotte
Hold da op! Jeg havde nok også smidt på. Sikke en attitude. Jeg havde nok også rettet henvendelse til red barnet og fortalt dem om din oplevelse. Det er ikke ok at presse folk til at betale noget som helst hvis de ikke vil. Ligeledes er spørgsmål til en økonomiske situation helt uacceptabelt.
Nej hvor flabet! Man kan da ikke spørge ind til andres økonomiske situation på den måde, det er GODT nok uhøfligt! Nu er du så civiliseret at adskille sælgere og folk der ringer fra velgørenhed. I min bog går telefonsælgere ind under det samme. Jeg synes de allesammen er irriterende  Hvis jeg vil støtte noget, så skal jeg NOK gå ind på hjemmesiden og give et bidrag, så de kan være ganske rolige! Sidste år følte jeg mig så plaget (6 ubesvarede opkald efter et par timer i stalden, fra samme nummer, der viste sig at være en desperat sælger), at jeg meldte mig på Robinson-listen. Der er af og til en irriterende telefonsælger, som får ringet til mig alligevel, men der fortæller jeg pænt at jeg er på Robinson-listen og at vedkommende ikke må kontakte mig. De ved ikke altid hvad det er, så jeg beder dem spørge deres chef og lægger på. Jeg HADER i forvejen at tale i telefon, i særdeleshed med fremmede. Derudover er jeg SÅ dårlig til at sige nej, og som teenager fik jeg sagt ja til de dummeste ting, fordi jeg føler mig så presset af de @!#$ sælgere. Min værste oplevelse var at blive forfulgt ned af gågaden i Odense. Jeg havde en rigtig introvert-dag og ville bare HJEM, da den her gut render efter mig med kirkens korshær eller hvad pokker det var. Jeg var på SU og ikke interesseret i at give mine madpenge til andre. Han blev ved med at følge efter, selvom jeg FLERE gange sagde at jeg ikke havde råd og ikke var interesseret. Han RÅBTE ind i hovedet på mig at det var sgu da kun en 50'er om måneden og det svarede jo kun til en pizza! Der stoppede jeg bare op, så på ham og sagde, at jeg havde fanme ikke råd til pizza (ikke helt sandt, for det fik jeg da af og til. Men det var for at vise ham at ikke ALLE har råd til fastfood og han var en idiot for at indikere at det kunne alle da!) Uhhh sælgere... 
Jeg har prøvet det samme, blot fra en avis-sælger, som spurgte om jeg virkelig ikke havde råd til det lille beløb om måneden. Jeg blev også arrig, men desværre skyldes deres agressivitet at de er presset max fra ledelsen, intet salg, ingen løn og efterfølgende fyring. Det er ingen undskyldning, men man kan bedre forstå det når man ved hvilke ringe vilkår de arbejder under.
Altså da jeg arbejde som telefonsælger fik vi vores basisløn, og derefter fik vi lidt ekstra for hvert 4. abonnement man solgte (avis). Men det var ikke sådan man slet ikke fik løn hvis man ikke solgte noget! Men fyring? Jo da, det blev man. Vi blev presset hele tiden og hevet ind på "kontoret" hvis de ikke syntes de havde fået solgt nok. Der var en enorm udskiftning, for de tog unge mennesker ind så de kunne give lavest mulig løn, og så blev de fyret efter x antal uger når de var så kørt trætte i det, at de ikke kunne sælge. Rædsomt sted at arbejde. Set i bakspejlet tror jeg heller ikke det var helt lovligt. Vores standard-løn var nemlig under minimumslønnen, og først når man havde solgt x antal abonnementer, blev tilskuddet så stort, at det kom op på de dengang 110 kr i timen. Dette sagde de selvfølgelig intet om i jobopslaget eller til samtalen, de sagde bare at man fik mindsteløn og derefter ekstra for hvert fjerde abonnement. Jo, jeg har sgu ondt af de sælgere. Jeg arbejde der i en måned, så sagde jeg op pga. søvnbesvær, ondt i maven, konstateret mavesår hos lægen osv. Et presset arbejdsmiljø + folk der råber ind i ørerne på dig, sviner dig til og nærmest truer dig (folk bliver jo sure af at blive ringet op, forståeligt nok), i en hel arbejdsdag. Nogle mennesker kan holde til det, men ikke mig. Sammen med at jeg HADEDE at prakke folk noget på de ikke gad, ja så måtte jeg stoppe. Det duer min personlighed ikke til. Og nej, jeg er ikke bange for at arbejde. Alle andre "lortejobs" jeg har haft siden har jeg fungeret super i, fået ros for mit humør osv. Men dét der, det er et utaknemmeligt job. Selvom jeg har ondt af dem, så forhindrer det mig ikke i at bide dem af fra starten og lægge på/ikke tage telefonen.
Jeg har selv haft dette job (ikke i Red Barnet). Når jeg kom på arbejde, skulle vi først stille os op og høre evalueringen af kampagnen. Enten lød den: "Det er simpelthen gået fantastisk for de andre, der har været på arbejde i dag, så I skal gøre det ligeså fantastisk" eller også lød den: "Det står virkelig sløjt til, og vores kunder får ikke, hvad de betaler for. Hvis ikke i sælger til mindst 1,5 personer i timen, er I blot en udgift (og det ved man nok hvad betyder - snarlig fyring). 1,5 personer i timen - når det går godt - og man ringer cirka til 60 personer i timen - forestil jer, hvor mange af dem, der er sure... Sjovt nok er det ikke dem, der råber af én i telefonen, der er det værste ved dette job. Det er derimod de forfærdelige forhold, man arbejder under. Nå, men arbejdsdagen gik i gang, og chefen gik rundt og lyttede til én undervejs. Så havde vi spisepause, hvorefter vi skulle ind og evalueres igen ("hvorfor i alverden går det så dårligt for jer, når det gik FANTASTISK for de andre tidligere i dag?") og så tilbage til arbejdet. Når dagen var slut, måtte vi ikke gå. Vi skulle hver især tale med chefen om dagens resultater. Her gennemgik vi en analyse af vores salg (hvor mange vi havde solgt medlemsskab til) kontra vores "mellem-opkalds-tid": om det så ud til der gik 0,45 sekunder eller 1,28 sekunder mellem hvert opkald, hvilket kunne betyde at vi ikke ringede så mange op som vi kunne hvis vi var ½ sekund hurtigere på tasterne hver gang, samt alle mulige andre faktorer. På dette job får man at vide, at man SKAL presse andre mennesker og tage valget for dem. Nej, det er ikke fedt - og heller ikke fedt for sælgeren, men kunne det tænkes at han var desperat over at arbejde ud fra sådan et system, som jeg har beskrevet? Jeg havde dette arbejde mellem studier, hvor jeg ikke kunne få SU. Jeg havde 1000 gange hellere siddet i en kasse, men der er virkelig langt mellem jobbene, og telefonjob kan man sjovt nok altid få. Og regningerne skal jo altså betales. Men endte med at sige op, kunne simpelthen ikke klare det. Det er ret ødelæggende at blive målt og vejet hvert eneste minut på jobbet. Og nogle gange kan man sige det rigtige til 100 mennesker i træk, men når man lige har fået at vide, at man ikke gør det godt nok, og man lige har haft 18 i træk, der har råbt og smidt røret på (og chefen siger man ringer for mange op, og man forklarer at alle smider røret på, og man får at vide det er fordi man ikke er engageret og overbevisende nok) - så kan man godt komme til at sige noget dumt til den næste, man snakker med. Husk dette 
At man selv er presset på et job giver da ABSOLUT ingen grund til at være næsvis. Hvorfor skal vi kunder straffes for at en sælger sidder i et job de reelt set ikke vil have? Man bør da altid tage hensyn og tale pænt til kunderne. Jeg er selv blevet forsøgt presset af sælgere, der er utrolig stor forskel på hvordan de har gjort det! Jeg accepterer simpelthen ikke at de på nogen måde er næsvise eller for frembrusende. En enkelt valgte jeg at tage kampen op med, efter han ordret sagde "af os to tror jeg nok jeg har den længste uddannelse" det var efter en lang smøre om hvorfor jeg ikke betalte mig fra at komme på en liste der gjorde at jeg ikke blev forstyrret af sælgere, (hans ord) efter jeg pænt før han overhovedet havde præsenteret sit ærinde sagde "hvis du vil sælge noget er jeg ikke interesseret" -min respons lød "af os to er det vist mig der har den højeste IQ når jeg er istand til at have et job hvor man skal ringe og genere folk" det fortsatte lidt med fornærmelser fra hans side mere og mere højlydt (tror samtalen varede over 20 min), indtil jeg spurgte "hov vent, sagde du det var hjemmesider i lavede?" - han ændrede helt tonefald og lød pludselig knap så sur og en anelse forventningsfuld "ja?" Hvortil jeg svarede "hvis I ikke engang kan lave en hjemmeside der trækker kunder til, så I ikke behøver at ringe og genere folk, så forventer i vil ikke nogen bestille en?" Jeg havde en kunde der sad og kunne høre hele samtalen og hun var dybt chokeret over hans udtalelser. Jeg var selv grov, men absolut først EFTER han havde fyret svadaen af om uddanelse, før det troede jeg faktisk han lavede lidt sjov med at insistere på at det var mig der var galt på den ved at sige nej. Jeg har dog også købt af sælgere der var positive, den ene var så entusiastisk og begejstret at jeg simpelthen købte et bladabonnement udelukkende på grund af ham   En anden var vildt sjov og lavede endda væddemål med mig og ringede endda igen, desværre var jeg bare ikke interesseret i det han solgte (børsen) men jeg har meget positive tanker om deres avis pga den sælger, selvom de sandsynligvis intet har med phonervirksomheden at gøre. Så uanset hvor trætte af arbejdet de er, så bør de tale pænt og holde sig fra spørgsmål som ikke rager dem, det bør man kunne, ellers skal man da selv sige op hvis man ikke orker at behandle andre mennesker ordentligt.
Der er ikke noget værre end uforskammede mennesker - hvor man nu end støder på dem. Jeg har haft et job som telefon interviewer, og det er virkelig et nederen job. Kunne forestille mig, at det er værre at være tele-sælger... Min kæreste har været det, og han gik ned med stress. Men derfor kan man sgu godt være høflig! Jeg blev en gang ringet op af en der ville sælge mig et abonnement på Jyllandsposten. Jeg sagde pænt, at jeg simpelthen ikke havde råd (eller lyst) til at holde avis. Hvortil han svarede: "Jamen så må du jo skære lidt ned på cigaretter, rødvin og store bøffer, så kan du vel nok få råd..." Altså!!   Jeg hverken drikker rødvin eller ryger for den sags skyld, og det er eddermame ikke ret tit der bliver spist bøffer her i huset! Og hvad rager det i øvrigt ham, hvad jeg bruger MINE penge til?! Hvilket jeg meddelte ham (i en pæn, men noget is-afkølet tone) og lagde på. Fjols!
Sophie: der findes ikke noget der hedder mindsteløn. Så hvis der ikke er indgået overenskomst, er det helt op til arbejdsgiveren at fastsætte en løn som arbejdstager så kan acceptere eller lade være. Jeg hader også sådan nogle sælgere. Især Amnesty folk som siger ting som "synes du tortur er godt??" Åh hvor bliver man træt. Dog ved jeg at phonere i fx Ungdommens Røde Kors slet ikke arbejder under de forhold, som andre kommer med eksempler på fra det private erhvervsliv. Så tror ikke man helt kan sammenligne.
Prøvede bare at sige, at man begår fejl - nej, det er ALDRIG tilladt at være næsvis og uforskammet. Har jeg personligt heller aldrig været i mit tidligere telefonjob. Men man kan godt en enkelt gang ud af 200 komme til at presse for meget på i sin argumentation og måske   uforskammet uden det var hensigten. Siger ikke, at det var det der skete for TS's sælger, men kunne meget vel være sådan generelt  Jeg har altid været meget høflig, sød og professionel i det job - selv når de råbte "dumme kælling" m.m. i røret har jeg sagt "ok, du må have en fortsat god dag". Røde smileyer og chefens evaluering hver 2. time kan være rigtig ubehageligt på arbejdspladsen. Selvfølgelig skal man være professionel alligevel, men man kan begå fejl (som sagt må disse fejl naturligvis ikke være at man taler grimt til dem, man ringer til). Og til sidst: jeg syntes ikke det var sjovt at arbejde i et telefonjob, jeg fandt det enormt ubehageligt og meget langt fra min sædvanlige karakter, men for mig var det et nødvendigt onde, der gjorde jeg kunne betale for at bo til leje og have råd til aftensmad. Tror det gælder rigtig mange mennesker i telefonjob.
Big Whopper: okay. Jeg troede faktisk der var en nedre grænse selv uden overenskomst. Har da haft flere jobs uden overenskomst, hvor jeg alligevel har fået en "overenskomst-venlig løn", dvs. det der blev anset som mindsteløn (omkring de der 110 kr). Viser jo så bare hvor lidt de tog sig af de ansatte, at give dem en helt elendig løn for meget psykisk hårdt arbejde. At den løn de gav var lovlig gør dem ikke en dyt bedre i min verden, men det er hvad det er. Jeg var også ALTID sød i telefonen, kunne aldrig drømme om at svare igen, presse med dumme spørgsmål om kundens økonomi og hvad ved jeg. Men den slags mennesker kan der ikke være i telefonsjobs, de bliver fyret, var min erfaring så. Alle de kyniske blev tilbage på den arbejdsplads. Og ja, det er i høj grad et nødvendigt onde for mange   helt frygteligt at komme grædende hjem fra et job og ligge med ondt i maven om natten, bare for at kunne få mad på bordet. Jeg ved godt nogle mennesker er mere følsomme end andre, men det ændrer jo ikke på at regninger skal betales. Et frygteligt job uden lige. Jeg har tilmeldt mig Robinson-listen, for så slipper jeg helt uden om alt det der.
Det er grunden til, at jeg har en app der sortere spamopkald fra. Unicef ringede en del gange (10) inden jul, opkaldet blev dog fanget i spam-nettet. Men de ringede på alle tidspunkter, det tidligste var ved 10 tiden, det seneste var 20.30. Jeg har en gang doneret, og har osse fortalt, at jeg nok ska kontakte dem når/hvis jeg vil donere igen. Gider ik ta tlf. for orker ik høre på salgstalen. Synes dit opkald var lige frækt nok, det rager da hende en høstblomst, om du så var millionær. Og nej, man gider da overhovedet gi en bøjet 5 øre, når man har sån en type i røret.
Jeg plejer at starte med at sige: "jeg formoder du er provisionslønnet, så du spilder din dyrebare tid på mig, jeg vil ikke købe noget". Denne sætning får de fleste til at sige "ok, undskyld jeg forstyrrede" og lægge på. Har dog haft et opkald hvor sælgeren valgte at fortsætte. Jeg informerede ham om at jeg havde en halv times kørsel hjem og headsæt på, så han kunne snakke al det han havde lyst til. Tror det blev til 20 minutter, hvorefter jeg kunne minde ham om at han havde spildt både tid og kræfter på mig, da jeg jo havde informeret ham om, at jeg ikke ville købe noget som helst...
Det er SÅ irreterende at få sådan en i røret. Selvom vi er på robinsonlisten så sker det de ringer alligevel, så når jeg får en sælger i røret, så beder jeg dem utrkkeligt om at oplyse om, hvor de har mit nr. fra! Så er det DEM der lægger på. 
Jeg synes du skal kontakte Red Barnet. De har formodentlig hyret et eller andet firma til at ringe rundt, og jeg synes det er vigtigt de får at vide, hvis det er den slags metoder firmaet bruger. Facerne på gaden har jeg det svært med. Jeg føler de udnytter et svagt segment som ældre mennesker, folk der har svært ved at sige nej osv. Min ven har også oplevet at blive forfulgt af en et langt stykke gennem byen. Til sidst måtte han være rigtig grov, for at få hende til at stoppe. Det er jo heller ikke super behageligt for ham at blive sat i den situation.
Derfor tager jeg ikke min telefon når det er hemmeligt nummer der ringer. Ingen jeg kender ringer normalvis med hemmeligt nummer og hvis de pludselig har fået den ide så må de lægge en besked i stedet. Gider ikke snakke med sælgere! Jeg har selv arbejdet i et call center, dog som kundeservice, og jeg ved hvor latterlige folk kan være at høre på selvom det er dem der ringer op, så kunne da lige forestille mig hvordan det må være at ringe ud. Derfor snakker jeg altid pænt til hvis de endelig får fat i mig. Facerne er en helt anden historie, dem kan jeg godt blive hysteriske på. Jeg arbejder midt på strøget i København, så det er bare hver dag jeg skal flygte fra dem. Selvom jeg har musik i ørerne og går meget hurtigt og målrettet så kommer de rendende!  Det var nu en af fordelene ved at bo i Korea, der bakkede facerne helt af fordi de ikke turde snakke engelsk med mig 
Stikker lige hånden i en hvepserede her  Bider lidt mærke i at det for nogle lyder somom det er synd for call'erne at mennesker de ringer og forstyrrer uden at være blevet bedt om det, kan være lidt småmugne over netop at blive forstyrret af et andet menneske der presser på, selvom man siger pænt nej tak? Der er vel ingen der er stavnsbundne til at tage et phonerjob, ja regningerne skal betales, men uden det kommer til at lyde somom "fattige er for dovne til at tage et job-agtigt" så er man vel nogenlunde i den situation man selv har sat sig i? Jeg kan SAGTENS forstå det er et superhårdt og stressende job, men jeg kan altså på ingen måde få det til at stemme med at det er ok at være ubehagelig overfor de mennesker man ringer til! Derimod så er situationen lidt anderledes hvis man sidder i en kundeservice, for der ringer folk jo af egen fri vilje og desværre ofte med en allerede negativ reaktion på et eller anden, dem tager jeg hatten af for (altså ikke dem der ringer op, men dem der modtager de ubehagelige opkald).
Som overskriften siger, læser du reelt hvad der står når der er et indlæg? Eller alle kommentarer? Jeg følger jævnligt med her på Hn (nogle gange mere end andre) og har gentagne gange smilet lidt over nogle sjove tendenser: Feks en billedtråd hvor Ts udbeder sig om kun ET billede pr hest, ellers bliver tråden for lang, 2-3 indlæg længere nede kommer der så 2-3 billeder af samme heste. Eller en tråd hvor Ts har taget beslutning ud fra debatten og har meddelt dette, og så kommer der et indlæg med gode råd bagefter (som jo er overflødige idet beslutningen er taget) og den skrivende starter ofte med "nu har jeg ikke lige læst alle indlæg" Der er masser af andre eksempler og jeg er garanteret selv faldet i "fælden" jeg kan bare ikke lade være med at tænke over hvorfor? Er det fordi man ikke har tid til at læse alle indlæg? er det fordi man er ligeglad med andres indlæg (og ønsker som feks. kun et billede? Er det fordi man VIL have sin egen mening frem uanset, der er taget beslutning? Er det fordi man simpelthen overser teksten? Det er ingen kritik af nogen, bare en sjov ting jeg har bemærket, og som sagt så har jeg sikkert også gjort det.  For at starte med mig selv, så tror jeg ofte jeg "har for travlt" og ikke virkelig læser indlægget, når man så går tilbage senere opdager man nogle nuancer man ikke har set før. Det minder mig om en test vi fik i folkeskolen: Læreren delte en 10 siders lang "IQ test ud" og sagde "husk at læse alt der står og den der først bliver færdig rækker hånden op". Vi gik igang og 15 sekunder efter rakte den første hånden op, ALLE andre sad og bøvlede med de første opgaver (OGSÅ mig) og var dybt forundrede, der valgte jeg (det samme gjorde et par andre) at gå tilbage og LÆSE hvad der stod på første side. Der stod simpelthen: Udfyld med dit navn (det havde vi gjort) og så stod der: Når du har gjort dette er du færdig!?! Det stod ikke med småt, det stod ikke gemt, det stod lige så fint efter: udfyld dit navn... Så KUN 1 ud af 24 personer havde virkelig LÆST hvad der stod, alle andre så opgaverne og ikke teksten, meget skægt og noget der så måske går igen på Hn 
Sikke dog et spild af papir!  Men nej, selvfølgelig læser alle ikke det hele, og tit kan man komme til at overse væsentlige oplysninger. Mht billedtrådene, som du giver et eksempel på, så tror jeg det er en blanding af, at folk ikke læser, hvad der står, og så simpel rebelskhed eller manglende evne til at følge instrukser, hvis de ikke passer én. Mht debattrådene er der for mig også det i det, at trådene ikke 'ejes' af trådstarter, og at de bliver stående, så længe HN eksisterer, hvorfor de kan bruges af andre, der søger råd i samme retning. Derfor har jeg til tider, hvis jeg har følt, at der har manglet et aspekt, givet mit besyv med, selvom TS har bedyret, at de ikke har behov for flere svar.
Tak for svar, ja miljørigtigt var det ikke   Men tankevækkende og huskes tydeligt her ca. 25 år senere, hvor meget af det andet er "forsvundet"  Jeg kan godt se dine argumenter og spændende at høre om andres tanker omkring det, det var jo blot en pludselig indskydelse at skrive indlægget. Jeg savner dog stadig en ide om hvorfor mange af os (som sagt sikkert mig selv inkluderet) nogle gange svarer i tråde og i første linie skriver "nu har jeg ikke læst alle indlæggene" for selvom man synes det er relevant, så kan man jo reelt ikke vide om andre allerede ER kommet med samme indput. Igen måske travlhed?
Karen: hvilken hvepserede?   alle her i tråden er da enige i det du skriver? Jeg kan da udemærket godt forstå, at folk råbte og skreg af mig og skældte mig ud, når jeg ringede. Det har jeg aldrig sagt var forkert. Jeg kunne ikke selv finde på at tale sådan til telefonsælgere, men kan godt forstå dem der gør, helt sikkert. At sådanne jobs giver folk stress og gør dem kede af det er en konstatering, men det betyder ikke at man ikke må blive sure på dem. Men måske skriver du også bare generelt, og ikke myntet på os i tråden?   som sagt kunne jeg jo godt forstå folks reaktioner, og blamer dem ikke. Hvorfor valgte jeg sådan et job. Tjaa, jeg havde søgt alt (rengøring, kassedame, lager, kiosk, café, butik osv) uden held. Derudover anede jeg ikke helt hvad jeg gik ind til. Og jeg valgte jo også at stoppe efter en måned, for som du selv skriver har man jo selv valgt det. Men vi må også konkludere, at det sjældent er førstevalg for folk. Det er jo ofte det job man tager, fordi man ikke har held med andre jobsøgninger. Jeg kan ikke se nogen her, der siger at det er synd for call'erne og at de burde forstå at folk ikke gider ringes til? Jeg og andre skriver jo netop, at vi GODT kan forstå folk reagerer sådan? Så det forstår jeg ikke helt  Jeg var heller aldrig så flabet som TS beskriver, aldrig nogensinde. Jeg havde det helt elendigt med netop at ringe til folk og forstyrre og prakke dem ting på! Det var simpelthen forfærdeligt! SÅ langt fra min personlighed og meget meget grænseoverskridende. Ja nu gik jeg lidt i forsvar, men føler din besked var myntet på mig og det forstår jeg ikke, for jeg har aldrig sagt at jeg ikke kan forstå folk råbte og skreg af mig. Det kan jeg jo netop godt forstå 
Det var ikke specielt til dig, mere til Paatvaers hvis jeg skal udpege et svar (her skrives decideret vi skal huske på den lange beskrivelse af job-oplevelsen) og så selvfølgelig lidt generelt til dem der "forsvarer" sælgerne eller hvordan man skal sige det. Ikke fordi I forsvarer at man ikke skal tale pænt, men mere forstået på den måde at JEG oplever det som at man forsvarer opførslen, når detbeskrives hvor hårdt det er at være phoner/call'er eller hvad det hedder  Jeg har meget svært ved at formulere det uden jeg fremstår negativ overfor i andre i tråden, så jeg beklager du følte dig ramt   Det var lidt mere "generelt" men også lidt som jeg beskriver at jeg opfatter det  UHhh kommunikation er svær   Man vil jo nødig træde nogen over tæerne 
Magnail: Helt OK   Fuldstændig som ParadiseLost skriver, så er jeg helt på alles side omkring, at man ikke har ret til at være ubehagelig som phoner, og er helt enig i det hun skriver i sine indlæg. Jeg skrev om arbejdsvilkårerne for en phoner, fordi jeg fuldstændig forstår TS's reaktion, men ville bare give et indblik i, hvordan det ser ud fra den anden side. Næste gang, TS bliver ringet op, kan hun blive endnu mere irriteret end denne gang (nu skete det IGEN!), eller hun kunne vælge at overveje, hvad der ligger til grund for opførslen fra sælgerens side (fx ud fra mit indlæg, eller andres) - og så blive ligeså irriteret, mere irriteret eller mindre irriteret. Det er jo ikke, fordi jeg kræver noget af nogen med mit indlæg. Der er INGEN tvang om at forholde sig til det, det er bare en mulighed for dette perspektiv også 
I kontakter Borgerservice (måske via Borger.dk+NemId) og beder om at komme på Robinsonlisten. Telefonsælgere SKAL holde sig a'jour med denne liste, dog vær OBS på den opdateres kvartalsvis. Det er forbudt/ikke tilladt at kontakte personer, som er tilmeldt denne liste. Virksomheder kan også tilmelde sig via Erhvervs- og selskabsstyrelsen. HUSK, at melde ALLE i husstanden til. Bliver I alligevel kontaktet, så henvis til Robinsonlisten, og læg på. Det er så skønt, at slippe for at blive forstyrret af klemte sælgere på ubekvemme tidspunkter, om uinteressante produkter. Held og lykke.
Jeg hader telefonsælgere. Vi blev en overgang kimet ned af alt og alle samt meningsmålinger. Guderne må vide, hvorfor vi pludselig var så populære. Min mand er så en af dem, der synes at det er sjovt at se hvor lang tid han kan få til at gå med samtalen. Dog var der én gang med Jyllandsposten, hvor han efter den lange, uden pauser, talestrøm meddelte et pænt nej tak. En ny talestrøm begyndte, hvortil han så sagde: "Jamen, jeg er altså stærkt ordblind" Og sælger svarer så: "Jamen, der er også masser af billeder i"  Jep, de har skisme argumenterne i orden... Venlig hilsen Mia F.
Sophie: Ja, arbejdsgivere kan vælge at matche overenskomsten på områdets løn, hvis de har lyst   Men heldigvis har vi ikke en fastsat mindsteløn ved lov i dk. En anden siger hun slet ikke tager opkald fra hemmeligt nummer. Det ville jeg så ikke turde - offentlige myndigheder som fx hospitaler ringer med hemmeligt nummer. Og jeg vil dælme gerne vide det hvis et familiemedlem er kørt galt eller et eller andet.
BigWhopper - Det er mig der ikke tager hemmeligt nummer   Nu ved jeg ikke om der er forskelle i regionerne eller sådan noger, men Rigshospitalet, Bispebjerg og Gentofte ringer ikke med hemmeligt nummer   Nu er det heldigvis sjældent at hemmeligt nummer ringer til mig, men du har da klart ret i at det er værd at tage med i overvejelserne om det er sådan nogle instanser der ringer fremfor irriterende sælgere 
Karen: ahh jeg er helt med på hvad du meer   kommunikation er lidt dumt på skrift   Men jeg forstår din pointe og er helt enig. Tænkte bare det altid er godt at fortælle sin egen erfaring, så kan det være folk der normalt tænker "dumme sælger!" i stedet tænker "dumme sælger! Men det må sgu også være et træls job". Altså ikke at man nødvendigvis skl ændre indstilling, men det er nok meget godt at vide, at det heller ikke er skide sjovt at sidde i den anden ende af røret  Kort sagt er jeg bare glad for jeg sagde stop dengang. Selvom det var sparsom erfaring, så var det trods alt erfaring, og det var SÅ meget nemmere at få et andet job bagefter, fordi nu havde jeg ihvertfld prøvet noget. Især nød jeg at arbejde i IKEA, folk var så søde og glade når man fx hjalp dem med at finde en vare  Det skete da at folk var sure eller stressede, men de blev ALTID glade igen, når man hjalp dem. Helt modsat var det jo som telefonsælger. Der startede folk med at være i godt humør når man ringede, og sluttede med at være sure/irriterede.. Argh det var slet ikke mig, rædsomt at være skyld i  Men til TS vil jeg sige jeg selv har haft held med at kontakte organisationen/firmaet og fortælle om situationen. Jeg har selv fået en undskyldning og fik at vide at de ville tage kontakt til medarbejderen.
Et kort pip fra en der selv har siddet og ringet ud for velgørenhedsvirksomheder (og hadede det og sagde op efter 1,5 måned pga. voldsom stress, selvom jeg ikke havde anden indkomst):  Robinsonlisten er kun for sælgere m.v. Velgørenhed hører IKKE ind under. Så inden I skælder phonerne ud for at ringe til jer alligevel, så synes jeg lige det er værd at vide   De MÅ faktisk godt ringe til jer, når det er velgørenhed. Til gengæld kan I pænt informere dem om, at de aldrig mere skal kontakte jer - for så fjerner de jer helt fra deres computersystem, så nummeret ikke vil komme op igen. I skal bruge ordet aldrig, for ellers vil de ringe igen efter en given periode, uanset hvor "ikke interesserede" I er. Og "hvor har I mit nr. fra?" hjælper ikke meget at spørge en phoner om, for det er en computer der ringer op automatisk, og man ved ofte ikke engang hvad nr. man ringer på. Så - ikke et oplæg til videre debat fra mig, blot lidt information  Og kan da indskyde at jeg aldrig tager min telefon, hvis det er et nr. jeg ikke kender - men opfordrer på min svarer folk til at lægge en besked eller sende en sms, hvis det er vigtigt. Sjovt nok har jeg aldrig oplevet at nogen af dem fra hemmeligt nr. har gjort det 
Min veninde er lige blevet ansat som telefonsælger af noget alternativ strøm, og hun siger hun da godt kan forstå hvis folk bliver irriteret af at blive ringet op. Men i bund og grund har de(i hvert fald i hendes selskab) selv bedt om det. De har f.eks. deltaget i konkurrencer og lignende hvor man accepterer nogle betingelser, og en af betingelserne er at de får lov at ringe op til dem. Jeg ved godt at ingen læser betingelserne før de trykker "jeg accepterer", men det er jo ikke sælgernes skyld at folk ikke gider læse hvad de forpligter sig til. Dette kan også være svaret på hvorfor nogen lige pludselig bliver ringet op 100 gange, hvis man har accepteret i en konkurrence at 20 forskellige selskaber må ringe en op  Jeg selv hader også telefon sælgere, så det er ikke for at sige noget godt om dem som sådan, men i nogle tilfælde har man selv givet dem lov. Så husk lige at tjekke det fremover hvis man deltager i sådanne konkurrencer 
Jeg bruger også bare den med ikke at tage telefonen når det er temmeligt nummer. Jeg kan ikke være høflig og med de arbejdsvilkår jeg får beskrevet så er det vist væsentligt bedre bare ikke at tage sin telefon end det er at være hamrende uhøflig overfor de mennesker, der sidder i den anden ende af telefonen. Jeg ville aldrig kunne bestride et sådant arbjde. Ville gå ned med totalt stress efter blot en uges tid. Tager hatten af for dem der kan. Jeg ville bare ikke kunne. Overhovedet.
Jeg vidste godt at velgørenhed stadig må ringe, og derfor tager jeg den som andre heller aldrig, hvis det er hemmeligt nummer eller et nummer jeg ikke kender. Der er både opfundet Telefonsvare, SMS og email, og det er folk hjertens velkomne til at benytte. Hvis jeg ikke kender nummeret lader jeg den ringe og slår derefter nummeret op på krak eller de gule sider. Så kan jeg ringe tilbage, hvis det er en person som rent faktisk skulle i kontakt med mig. Har oplevet tit at visse firmaer (CBB og så Amnesty) ringede med ikke-hemmeligt nummer. Det er nemt lige at slå op, hvorefter man kan blokere nummeret. Hemmelige numre er bare surt show, så må de lægge en besked  Og ja det er meget bedre ikke at tage telefonen! Jeg arbejde på en helligdag eller lignende, ihvertfald en dag hvor folk ikke rigtigt var hjemme. Dvs der kunne gå længe mellem man fik nogen i røret. SÅ dejligt! For man skulle lade den ringe indtil Telefonsvare nemlig, så kunne man sidde og slappe af. Man tjente ingen bonus, men til gengæld fik man ikke skæld ud af chefen over for lave tal, for hele kontoret kunne ikke komme igennem til folk 
Nu har jeg tænkt lidt over den med at lave sjov med telefonsælgere og bruge deres tid og er kommet frem til det ikke er i orden. Man går vel heller ikke ind i en butik og prøver 30 kjoler og lader som om man vil købe, bare for at bruge ekspedientens tid? Tænker lidt der sidder en person som sælger der prøver at tjene penge og arbejder måske på kommision osv. når de har brugt 5 minutter på en der ikke vil købe og aldrig har ville, så minimerer det sælgerens chance for en indkomst. Egentlig bare en tanke.
CarolineR. Det synes jeg er en ubrugelig sammenligning. Hvis jeg går ind i en butik og prøver tøj, har jeg selv opsøgt butikken = jeg er interesseret. (Selvom jeg ikke går ud fra at at prøve tøj forpligter til køb ?) En telefonsælger ringer uopfordret. Deri forskellen. Hvis de vil spilde min tid med en uophørlig talestrøm uden, at det er muligt at afbryde dem, så gælder det vel også den anden vej. Fordi de vælger at bruge tid på mig/min bedre halvdel, så forpligter det da slet ikke til køb. Vores kunder på mit job giver da ikke en dyt for om vi tjener penge. De presser priserne ublu ned ved at sammenligne med Kina priser. Vi bruger mange ressourcer på at lave tilbud (som endda er efterspurgt), for at de så kort efter siger nej. Sådan er det frie marked. Sorry... Så lang tid det giver en indtjening, at bruge telefonsælgere, så bliver de nok ved med at være der.
Hej allesammen jeg har en dygtig 3'er pony og jeg vil gerne til stævne med den. Men er lidt usikker på om jeg er blevet for gammel. jeg er 14 år og min pony er 128 cm. i stang Vh. Siv:)
Du er desværre blevet for gammel. Man må ride stævner på en 3'er til og med 13 år. Du må nøjes med at glæde dig over din dygtige hest udenfor stævnebanerne. Hilsen Sif
Heller ikke til klubstævner?
Reglerne er de samme uanset hvilket niveau det er på.
hej, jeg har fået pålagt at vore mødning skal overdækkes. det er sådan set fint nok, men hvordan gør man så lige det nemmest . vi har en mødning med fast væg på 3 sider i op mod 3 meter højte, fast bund med hælning til tank der opsamlinger det der løber ud der fra, . så alt detter er i orden. men hvordan overdækkes den lovpligt og således at den er til at bruge uden at man behøver maskiner for at få overdækning af. der bliver dagligt tilført nyt møg til den. nogen der måske har billeder, som jeg kan se hvordan de har løst det. jeg tænkte lidt hen af at lave ligesom på en contener med låg på, der kan tages væk , og så en lukket låge i. men høre gerne fra andr. geren her i horsens , om hvordan i har løst problemmet.
Jeg har ikke lige nogle tips til overdækningen, men hvem har pålagt dig at den skal overdækkes? For normalt når der er daglig tilførsel skal møddingen ikke overdækkes, det samme glæder markstakmødding, de skal heller ikke overdækkes hvis der er daglig tilførsel, om det så kun er en enkelt pære hver dag. Så jeg ville først og fremmest få tjekket op på om det nu reelt også er lovpligtigt. se bl.a. denne bekendtgørelse § 12 mvh Mie
hov det er § 14 du skal læse omkring overdækning istedet  mvh Mie
Der hvor jeg arbejdede, var det faktisk en fordel, hvis folk "spildte" min tid med snak. For der blev vi også jaget vildt hvis vi havde mere end et vist antal samtaler i timen. Havde vi haft 5 i træk der bare smed røret på, så var vi på den, for så var halvdelen af timens kvote allerede røget. Så man SKULLE have samtaler med en hvis længde, og uanset hvor lidt man kunne gøre, så fik man skylden, hvis ikke det lykkedes. Så jeg foretrak faktisk dem der hyggesnakkede lidt uden at ville købe, fremfor dem der lagde på med det samme.. For så var der mindre risiko for skæld-ud. Jeg var så heller ikke provisionslønnet. Fik en fin løn. Men elendige, stressende vilkår med konstant trussel om fyring, som flere andre beskriver.
Mia: Det var ikke så meget hvis man gik ind i en butik for at købe noget. Men mere tanken at man netop vel ikke går derind bare for at gå derind og spilde andres tid. Men kan godt se forskellen med at det er dem som ringer til os, men derfor er der jo stadig et menneske bag som "bare" prøver at tjene penge til at leve for i sidste ende.
Jeg synes at de forhold som I beskriver er så kritisable at det får østerarbejderne, der plukker bær og linende til at ligne vand. Men når man kender hesteverdenen fx så ved man jo desværre, at der er er brancher, hvor folk arbejder under totalt rådne vilkår. Jeg synes det er forrykt de arbejdsforhold i beskriver. Jeg plejer dog heldigvis, hvis jeg får en telefonsælger i røret at opføre mig høfligt og sige, at jeg ikke har tid - og derefter ligge på. Jeg råber ikke, skælder ikke ud men meddeler blot at jeg ikke er interesseret. Jeg har lært at man opfører sig pænt. Også overfor sælgere. Min far og min mor cutter dem af. Kontant. Men dog ikke være truende eller på anden måde grimt. Dog skal jeg sige mht. til gadesælgere at jeg faktiskf fornylig har gjort mig en ret god handel. Sparede 200 kroner om måneden på TV og telefoni ved at skifte abononementet og det var så tilfældigvis en sælger på Banegården i Aarhus. Normalt går jeg dog en STOR bue uden om sælgere m.m. Heldigvis kommer jeg ikke ret tit på steder hvor de stor men jeg når jeg gør så bliver jeg taktisk, vælger rute og går langt uden om dem. Ellers også har jeg simpelthen ikke hørt dem. Og det er uagtet at jeg er enig med både Greenpeace, WSPA, Amnesty International og meget andet. Ja. Jeg er enig men det får mig ikke til at støtte dem. Jeg laver gerne frivilligt arbejde. Men jeg laver ikke den slags aktivisme. Det bliver jeg ikke fan af. Nogensinde.
Sophie vi er helt enige, og jeg forstår dit argument  CarolineR: Så vidt jeg læser svarene i tråden og ud fra min egen erfaring, så tvivler jeg på nogen spilder sælgerens tid med vilje? Jeg beskriver selv en oplevelse længere oppe (sjovt med to tommler ned uden forklaring på hvad de er uenige i, i indlægget) hvor jeg, for IKKE at spilde sælgerens tid, starter med pænt at takke nej til at købe noget. Sælgeren vælger så at begynde at kræve at jeg opretter mig på robinsonlisten, for ikke at spilde hans tid, hvilket jeg tror er humoristisk ment (han skal vel ikke afkræve mig noget og jeg har før fået tilbud pr tlf-sælger som jeg har accepteret) indtil han bliver rigtig ubehagelig, og jeg returnerer ubehagelighederne. Ofte oplever jeg at et nej tak gentagne gange ikke respekteres eller modtages næsvist og så synes jeg faktisk lidt drilleri kan være på sin plads, men selvfølgelig også kun hvis "de ikke vil høre efter et nej" sådan opfattede jeg snakken om at spilde sælgerens tid. Ikke at man bare lavede grin med alle der ringede 
Karen Det var fordi en skrev hendes kæreste godt kunne lide at lave sjov med dem. Og så kom jeg bare til at tænke på det på den måde   Særligt ud fra dem der har arbejdet som sælgere, som skriver om dårlige arbejdsforhold.
Der har jeg næsten prøvet en der var værre.  Jeg blev engang ringet op af en sælger der ville sælge mig et abonnnement på bladet woman eller et andet dameblad (kan ikke heeeelt huske det), han var meget insisterende og naiv som jeg var havde jeg jo fortalt om at jeg gik i gymnasiet og fik hjemmeboende SU, så han kunne jo nok se at jeg havde lidt penge at rutte rundt med. Jeg får takket nej op til flere gange og vi afslutter til sidst samtalen med endnu et nej tak fra mig af.  Et par dage efter dumper der et woman blad ind af døren til mig med et vedlagt girokort. Så havde idioten bare skrevet mig op til et abonnement alligevel. Fik det heldigvis klaret med deres kundeservice der undskyldte mange gange, og bad mig beholde det blad jeg havde fået, og at de nok skulle stoppe med at sende flere.
.. prøv at se dette link: Tænk sådan en aldrende kvinde har så meget   af telefonsælgere. 
Shagya: det er nu telefonsvindlere hun nyder at snyde og ikke telefonsælgere.
AnjaPrice/ Ja, men jeg syntes nu godt situationen kan sidestilles. Normalt ville man prøve at slutte samtalen hurtigst muligt, uanset, men hun konkurrere med sig selv om at holde samtalen kørende længst muligt.
Det kan du selvfølgelig have ret i. Denne her er også god:
       Anja altså den var god!      Får mig til at tænke på min kære far, som driver eget firma. -Sælger ringer og vil sælge printerpatroner og spørger hvilken printer han bruger. Far svar, som sandet er: Viking 2.0 (eller var det 1.0 det husker jeg altså ikke længere.   ) Sælger bruger RIGTIG, VIRKELIG lang tid på at finde mærket i sit system. Min far hygger sig med at tale med disse fjolser, som han udtrykker det, men ærger sig over ikke at kunne se dem i hovedet, når det går op for dem at det er en helt almindelig VIKING træ blyant han skriver med. Kan lige tilføje at firmaet er langt over 100 år og de ejer ikke en pc! Det mest moderne er nok en mobil telefon, som bliver slukket, når det er fyraften. (og alligevel har de rigeligt at lave.)
"
Kære allesammen jeg undrer mig af og til lidt når jeg sælger udstyr. Det er så tydeligt at det afhænger af mode om der er salg i tingene. RBH går som varmt brød og for nogle år siden ville alle have Professionals Choice. Prisen for 4 brugte PC gamacher var typisk 1000 kr. Jeg har 4 PC gamacher til salg som har været redet med 1 gang. Endda den allernyeste model. De stod først til 1000 kr, så til 950 kr og nu til 800 kr. INGEN HENVENDELSER! Hvis jeg foreslår dem til folk der søger udstyr, synes de at 800 kr er vanvittigt urimeligt dyrt, på trods af at de har kosten omkring 1800 kr fra ny og er brugt en gang. Ved egentlig ikke hvad jeg vil med dette, men synes blot det er pudsigt at se hvordan trenden ændres. Det er jo ikke fordi udstyret er blevet ringere (ihvertfald ikke i mit eksempel), men det er bare et spørgsmål om hvad der er hot eller not. Andre der har gjort sig samme iagttagelser? ?
Jeg er helt enig - det er en trend jeg følger nøje i og med jeg selv har en rideudstyrsbutik. Førhen var HL og Scapa Sport også meget in. En anden ting, der er på mode i øjeblikket er biothane trenser.
Ganske rigtigt. Og før du ved af det er moden skiftet til noget tredje. På et tidspunkt skulle alle også have pandebånd med glittersten i (det gælder vidst stadig lidt, af hvad jeg ser). Så den slags pandebånd er sikkert også i højere kurs, end et alm. pandebånd i god kvalitet. Jeg ville gerne købe dine gamacher til den pris, hvis jeg havde hest, men jeg var heller ikke mærke-bevidst da jeg havde hest  Jo jeg havde mærker jeg vidste fungerede godt for mig. Men det betød ikke jeg ikke købte andre, hvis de også opfyldte mit behov. Jeg kan huske liiige inden de der tykke mørkeblå bumper-jakker fra Kingsland blev populære (kan i ikke huske dem ALLE gik i?) Ikke mere end nogle måneder før fik jeg en rød, figursyet Kingsland jakke med mit navn broderet på ryggen. Gik med den i stalden og ingen sagde noget. Den var god kvalitet og jeg var så glad for den. SÅ blev de der mørkeblå dunjakker fra Kingsland populære, ALLE fra rideskolen gik i dem, både beridere, undervisere, opstaldere, ALLE  Og pludselig sagde folk "neeej en fed jakke Sophie, og den er endda anderledes end alle de andres Kingsland-jakker, og sikke en flot rød farve"! Tak tak, jeg har kun haft den i 4 måneder, men det er fint nok jo 
Der er så meget mode i brugt rideudstyr... Jeg har selv lige solgt PC gamascher, ligget 2-3 gange på hest. Satte dem til 400 kr og de røg samme dag (solgt via facebookgruppe)til prisen. Tror desværre vi er helt dernede fordi de ikke er lige så "in" mere.
Indrømmer ærligt at jeg griner idt af det der med mode i rideudstyr. For en del år siden, købte jeg er stort uldtæppe i bordou. Brugte det i ret mange år, og pludselig var det igen modernet. Jeg sværmet ofte for udstyr i brune og cremefarvet farver. Ikke ligefrem det der er mode i, så jeg køber som regel mit udstyr brugt. Ofte kan jeg købe tykke lækre sadelunderlag, i rigtig god kvalitet til under 100 kr. På et tidspunkt var det også modernet at købe udstyr foret med lammeskind, sørmer om ikke jeg igen var med på moden, for jeg har altid haft staldgamacher med lammeskinds inderside. Det samme gælder udstyr til ryttern i brunt, nu var jeg sørmer også med på moden.. og min hest kom også med på moden, da det blev smart at gi hesten brun sadel og brun trense på.. Men det var udstyr jeg har brugt i en del år.
det minder mig om at jeg engang købte et stribet uld tæppe og det var vældigt ukvadratisk eller hvad det hedder når det bare ikke lå ordentligt på hestebassen. De kom åbenbart på mode igen og jeg solgte det til   mere end jeg selv havde givet.. Tilgengæld så har jeg lige foræret 3 dækkener væk, ellers får jeg da heller aldrig noget nyt!   (Jeg passer GODT på mine ting har har dem i MANGE år, men disse dækkener var kun få år gamle og super fine.)
 
Haha den med bilen var meget godt.
Jamen hvem siger så også at man SKAL spise havregryn.. 
 
 
Jeg vil da også være med: hvad sagde citronen da den blev trådt på? ikke noget, den blev bare sur.
Pernille altså!  Det skulle også være så sundt at bøje jern, måske du skulle kaste dig over det? .. eller hvad med vandsport? Der er roning, svømning, vandpolo, udspring eller hvad med synkronsvømning..
Måske en kender overtræt, men sidder og fniser  Eneste gode jeg har at bidrage med, er min yndlings - og den kommer i min lillebrors konfirmationssang/-tale/-something til den tid! Han har nok været, 6-7 år, vi kører i bilen - jeg kører, min kæreste på passagersædet, lillebror bagi sammen med vores søster (8-9 år vel). Så kommer det bare tørt fra min lillebror, "Du Kim, er det dig som bestemmer hjemme ved Jer, fordi at det er dig som parrer med Julie?" (Var nær kørt i grøften af grin!) Eller da han var heroppe her før jul, Kim står i køkkenet og leder efter ristede løg og siger "Ih, jeg kan ikke finde mine løg!" - og knægten, som nu er rundet 12 år, siger tørt, "Det er sguda fordi du ingen har Kim..." og så gik han  (Og nej, knægten mente uden tvivl IKKE de ristede løg men nogle lidt andre   )
Hej alle sammen  Vidste ikke lige, hvor jeg ellers skulle ligge mit oplæg, så det blev i denne gruppe  Jeg har købt en plag som står i Jylland og jeg selv bor på sjælland. Jeg vil meget gerne selv transportere hende hjem, da det kan gøres noget billigere end igennem et firma som transportere heste. Jeg har prøvet at læse om reglerne for dette, men kan simpelthen ikke finde hoved og hale i alle de regler. Er der nogen der ved, hvad reglerne er for selv at transportere sin hest hjem? Pft Camilla
Hej derude Er der nogen af jer der har har / har haft en skade i AC-leddet? Jeg selv røg af hesten i juni og lavede en såkaldt grad 3 luksation. Og har desværre stadig en del gener ...  Jeg er lidt nysgerrig efter at høre andres erfaringer med hhv. operation eller "vent til det går over"-metoden. Til de nysgerrige er ac-leddet, leddet mellem kraveben og skulder. Jeg har slået mit kraveben af led og rykket de tilhørende ledbånd over 
godt nok ikke mig selv, men har en kollega, som ikke blev opereret, hans er aldrig blevet godt igen, han kan ikke løfte armen over skulderhøjde og har smerter. Så har jeg en veninde som er blevet opereret og hun har det fint nu, det har virkelig hjulpet hende. Men det skal lige med, at min kollega er 67 år, mens min veninde er kun 32, så alderen har nok også noget at sige.
Jeg har prøvet det .. Faldt af i august 2000, og ventede efter "vent og se om det bliver bedre"metoden .. Det gjorde det ikke, og jeg blev opereret i marts 2004. Men jeg har stadig gener fra det .. Det er noget værre møg .. Så sendt som august i år, var jeg på sygehuset og få den tjekket. Så nu går jeg til fys og får en masse øvelser med hjem
Hej, Også grad 3 her. Ulykken/skaden skete for ca. 4 år siden. Da jeg har bevægeligheden hele vejen rundt er jeg ikke blevet opereret/fikseret om man så kan sige. Det er noget rigtig træls noget at leve med synes jeg. Spændinger, sammentrækninger og forkortninger, samt overbelastning af muskler, hovedpine og nogle gange migræne. Der er jo en del ting man skal afholde sig fra at gøre med sådan en arm desværre, men ingen tvivl om at den skal holdes igang og trænes og udstrækkes. Utallige besøg hos fys, massør og kiro. Indtil videre går det, men jeg frygter for de ældre år og hvordan sådan en arm vil te sig må jeg indrømme. Mvh. AnjaR
hvor kan man da bare holde af dem..... i den sidste tid har der været skrevet rigtig meget om at nu kommer den sibiriske kulde, og nu blev det vinter. mit spørgsmål: HVOR? det kan godt være at jeg bor sydpå - den sydelige del af Langeland, men selv hernede plejer der at være sne Men i denne vinter har vi faktisk intet fået. Frost har der vel været et par gange. De sidste to dag har der ligge et par snefnug som så er væk i løbet af meget kort tid Ifølge vores nabo ja så plejer vores fælles markvej at være dækket af ca 1 meter høje snedriver. Men nej sne findes der så ikke lige på Langeland. For herned er markerne grønne - godt fylde med vand. Frost finder vi i fryseren. Og sne er vel en by i Rusland - nok sammen med den sibiriske kulde, som slet ikke kommer alligvel... hvordan står det til hos jer? Passer vejrudsigten ?
...vejrudsigter er vist mest en retningslinie om hvilken årstid man ca er i  Mine kolleger ser meget undrende på mig når jeg meddeler at jeg er fløjtende ligeglad med vejrudsigter - jeg har vinduer i mit hus og fliser udenfor, så retningslinien her er at kan jeg ikke se dem så skal jeg kører tidligere hjemmefra - for så er der sne... Er de våde, så husk regnjakken når hestene skal ordnes... Og er de fine, så NYYYYYYYYYYYD det  Jeg har også set laaaaangt efter sneen oppe nordpå - så heller ikke her holder lovningen om kulde... Trine (Faxa)
Syntes vejrudsigten svinger efter hvilket program vi ser det på og hvem der er vært..  Vil vi have en brugbar vejrudsigt, så klikker vi ind på   en norsk side, hvor vi selv her i Østjylland kan få en prognose som holder. Den er meget bedre end dmi.
jeg bruger meget den app på min iphone der hedder byvejret. den stemmer 99%. hvis den siger det regner kl 13 så plejer det at passe osv. Bruger den også hvis jeg feks skal ride skovtur i anden by for at se hvordanvejret er der- det kan jo svinge når mna kører 100 km for en god tur. Og igen så passer det den skriver med vind/ nedbør stort set altid. Karina
Jeg bruger denne   
HAHAHA!! Sådan en vejrsten må jeg ha - den er da vildt præcis  mvh. tina
vi ser gerne vejrudsigten både på dr, tv2 og tv2fyn - alle har sjovt nok aldrig det samme på skemaet  så kigger jeg gerne på dmi.dk, tv2.dk og yr.no. Stadig er ingen af dem enige med nogen som helst men sjovt nok så er der ingen af de vejrudsigter jeg læser/ser som faktisk kommer til at passe. Ved godt at det er svært når man bor tæt på vandet mm, men dette er da lige til at grine over. jeg tror at folk i sibirien gerne ville bytte med os - når vi nu skal have kulden derfra....  kender godt vejrsten - den passer da heldigvis altid.
Hejsa. Jeg skal måske have en part på 164 (han er oldenborger) og jeg er selv 156 høj (45 kg) men ved ikke om jeg bliver for lille?? HJÆLP!!!! 
Hej. Næppe.   Jeg er selv 165 og den hest, jeg har følt mig bedst tilpas på, var 177 cm. Måske vil nogen mene, at man kan blive for lille, men jeg har nu aldrig følt mig for lille, selvom jeg har redet ret store heste - både brede belgiere og oldenborger. Jeg synes meget, at det er en følelse. Har du prøvet at ride på hesten? Føler du dig meget lille på den?  Heidi
så længe du kommer ned over sadelklapperne så er du vel ikke for lille   Hesten er nok kun glad for en lidt mindre ryttere end gennemsnittet  Det eneste problem bliver hvis du er lidt kortbenet til dyret og du skal adskille mange forskellige schenkelsignaler, men der er OL-ryttere som er små til deres ridedyr, så det kan vel løses  Held og lykke med bassen 
Jeg er af den mening, at du godt kan risikere at være for lille. Du lyder som en lille spinkel person, hesten er stor og hvis den også er bred, vil du kunne få problemer med at bruge dit sæde rigtigt, fordi du nemt vil kunne komme til at sidde forkert. Men prøv det af, det afhænger jo også af, hvor ambisiøst ridning du vil med hesten. Det kunne jo også være du engang imellem bare skal hyggeride, og så er kemien jo det vigtigste.
Jeg finder at det er ikke så meget højden det handler om som det er hestens bredde i forhold til rytterens benlængde. Som sagt ovenfor er det en bred hest kan du godt risikere at være for kort, men det kommer jo igen an på om du er kort eller langbenet i forhold til din samlede højde. Som andre har sagt, prøv det!
Ville ikke sige at du er for lille Jeg er selv 161 cm høj, og har de mange sidste år redet på heste mellem 178 -183 cm. Det så ikke helt harmomisk ud, men følte mig godt tilpads   Det var nogle gange lidt en udfordring, men op på heste 
Hvis hesten er købt privat, så kører du bare alt det du har lyst til .. Bare husk passet og en kontrakt på at du har købt hesten hvis du ikke har mulighed for at ejerskifte før køreturen Ellers står alt dette under Økonomi og Love
Tak for hjælpen 
Hvis du kører udover 65 km fra bopælen skal du have kompetencebevis for at måtte køre med den. Desuden skal du huske at skrive logbog med adresse du kører fra, tidspunkt og ankomst adresse, samt forventet ankomsttid.
Så længe det ikke er økonomisk virksomhed skal man ikke have noget kompetancebevis, uanset hvor langt man kører, ej heller skal der skrives logbog eller udfyldes andet pjank og papir. Økonomisk (heste)virksomhed er nærmere beskrevet på bl.a. Fødevarestyrelsens og rideforbundets hjemmeside, men udfra din beskrivelse falder du næppe ind under dette begreb   .
Det er de færreste der er klar over det, men det kræver kompetencebevis for at køre over 65 km i radius ud fra sin bopæl. Derudover SKAL man skrive logbog hver evig eneste gang!!!! men held og lykke hvis politiet stopper jer. Vat hele vejen i retten med det her!!!!
Nu er øverste punkt jo netop dyretransporter der ikke finder sted i forbindelse med økonomisk virksomhed, som Ts går ind under, der,ed er hun jo fritaget i følge dit eget indlæg  Din sag må være anderledes, evt erhverv 
Jeg må altså give Schweizerosten ret, økonomi eller ej, køreres der over km. 65 skal der kompetencebevis til. Med venlig hilsen Anne
Læs punkt et i det du selv har lagt op.. Kravet om autorisation gælder IKKE: Når der ikke er tale om økonomisk virksomhed... (hvis der er tale om økonomisk virksomhed gælder kravet heller ikke hvis det er under 65 kilometer)  David (Cand. jur.) og iøvrigt også tidligere hestetransportør
Det er jeg dybt uenig i, alt privattransport er undtaget transportforordningen, det står meget klart og tydeligt alle steder, også længere oppe i det der er sakset ud fra Landbrugsinfo.dk. (Det står bla lige under overskrift at hobby og fritidsbrug er undtaget) Hvis man mener andet, kan man så ikke komme med konkrete links til hvor det står, eller specificere hvorfor man mener det er anderledes? De link jeg kan finde siger alle som en at privat/hobby transport er undtaget???
Som privat person, skal du bare sørge for at din bil + trailer + dit kørekort stemmer over ens. 1)At bilem må trække traileren, inc vægten af din ny indkøbte hest. og at dit kørekort må trække det pågældene vogntog ! 2)Så skal du sørge for at der er spåner i traileren ( eller andet sugende matriale ) hvis det ikke er din egen trailer ( så er der andre regler ), skal du tjekke om den er synet og godkendt til brug som dyretransport + være forsikret. 3) Når du kommer op til din nye hest, skal du sørge for at sælger har skrevet i passet at du er den nye ejer, og husk en handelskontrakt ( mest for din egen skyld ) 4) Print et transport dukoment ud, findes mange steder på nettet. den skal du udfylde når du har/er ved at læsse hesten. Der skal du skrive hvad tid du læsser, hvor langt du har hjem i km, og hvor lang tid du forventer turen tager. Det virker meget kompliceret, men det bliver en vane  Du skal ikke gøre andet, som privatperson. Et godt råd hav altid en ekstra grime og et træktov med, for en sikkerhedsskyld. Pøj Pøj med turen og tillykke med din nye ven.....
David har ret her ... De eneste love du som privat skal overholde når du kører med din egen hest er: - Færdselsloven - Dyreværnsloven og almindelig gængse regler omkring køretøjet vægt etc. Jeg har selv kompetencebevis og hele moletjavsen fordi jeg er egentlig "bare en pige, der rider konkurrencer", men jeg gør det på to kårede hingste, og de går under økonomisk virksomhed .. så jeg har været hele rumlen igennem 
Det er altså vigtigt at huske her at det er privat transport af en hest!  Lad os nu forholde os til netop dette og så har David fuldstændigt ret.  Så tage du det roligt og kør ud og hent din hest!   Og du behøber heller ikke udfylde nogen form for kørselsbog eller lign.. Men sørg for at din trailer og bil må køre sammen vedr. vægangivelser mm. og husk registreringsattesterne, evt. godkendelse til dyretransprt af traileren HVIS du har lejet den... Mvh. Morten - trailerleje.dk
Mvh. Morten
... så er det ikke lovpligtigt, at du udfylder nogen form for logbog når du kører privat - MEN... Vi har gjort det til en vane altid at gøre det. Det er vældig simpelt: i forrruden på lastbilen ligger der en blok. På den skriver jeg følgende: 21-01-15 Afgang fra XX kl. dut Ankomst til YY kl. dyt Det er alt. Vi er et par gange blevet stoppet af politiet, som har tjekket køretøj, krikker, pas osv., og de har hver gang sagt: "men det ER vel nok godt, at I skriver logbog!" - og så ønsker de os en god tur. Derfor tænker jeg, at det par linjer på en blok sikkert er godt givet ud... Hilsen Sif
du skriver "i forruden af LASTBILEN" .... Det kan måske forvirre lidt her i snakken om privat kontra erhvervsmæssig transport... Jeg er så heldig at have et direkte nr til en meget hjælpsom pa i tungvognsafd, Greve, som var helt fast i mælet da jeg bl.a. spurgte til reglerne for privates kørsel med EGNE hest/heste (eller venners heste uden betaling): Private må køre helt som DJensen beskriver. Heller ingen vask efter hver brug. Når det så er sagt, tænker jeg, at man måske er lidt afhængig af, hvor godt uddannet den betjent er, som stopper dig, men det forlyder, at reglerne er så komplicerede, at alm. færdelspoliti ikke "tør/orker" stoppe hestetransporter  Jeg fik i øvrigt et rigtig godt råd fra min kontakt i Greve. Hav altid markeret traileren tydeligt med  , så vil politiet ofte hjælpe køretøjet igennem ved kø ved fx. trafikuheld. Hun kunne self. ikke garantere, at alle betjente ville være obs på det.
Vi må lave en lille klub herinde os med AC Ruptur - det ville ikke være så tosset med nogle ligesindede at dele erfaringer udi hvordan vi holder os igang og får det bedre   . Mvh. Anja
Jeps, er også med på en grad 3 luksation og 3-4 overrevne ledbånd i højre skulder. Jeg strøg på hoved og skulder af en unghest jeg selv havde tilredet, der var blevet liiiidt spændende at ride 3 måneder efter jeg havde tilredet ham.   Nøjs, det gjorde naller!!!!!  Det skete i august 2011, og her tre år senere, døjer jeg stadig med skulderen, som ikke blev opereret.(det ville de ikke, da operation risikerer at skaden bare er status quo eller i værste fald, bliver værre). Generne skyldes faktisk fortrinsvis kompensationsskader i VENSTRE, altså den raske side. Dog har mit ribben også siddet fast i højre side (på en stævnedag..AVVVVV!!)og det skyldtes skaden fra styrtet. Jeg render til fys og kiropraktor i et væk, og laver øvelser hver eneste dag. I perioder er det slemt, især hvis jeg har leget supermand og lavet en masse af det, jeg ikke kan holde til. I andre perioder har jeg det ganske fint. Men jeg er blevet skæv over min hest og mere stiv i min kropsholdning, og det er træls. 
Dejligt at høre andres erfaringer (selvom I overhovedet ikke svarer det jeg havde håbet på   ) Har I nogen problemer ift. ridningen? Udover skævheder og spændinger  Jeg selv døjer meget med spændinger, smerter i armen, og smerter fra bh-/sportsbhstrop - som jeg synes er rigtig svært at undvære med stor barm   Og nu også smerter fra modsatte side fordi jeg kompenserer for den dårlige skulder. Kan I andre ligge på den "dårlige side" og sove? Jeg kan til nøds, men for dælen det gør nas - specielt dagen efter. Savner at ligge på min yndlingsside og få sovet godt igennem  Jeg går også til fys, massør og kiropraktor .. Det hjælper helt klart, selvom jeg bliver dårlig af det (ingen tvivl om at de tager ved hvor det trænger   ) men synes ikke der går lang tid før jeg er tilbage ved det samme som før..  Går til kontrol på sygehuset hver 3. måned, og skal afsted til december igen. Synes dog på ingen måde jeg bliver klogere af besøgene.
Genkender kompensationsskader i venstre, har overbelastning af muskler som bliver ømme og trælse i begge arme, render også til fys, kiro og massør i et væk for at kunne fungere. Det går op og ned - nogle perioder er slemme at komme igennem - der kan jeg virkelig mærke at jeg lever. Forsøger at lave mine øvelser - det er ikke morsomt at være blevet skæv i kroppen - stivhed i kroppen - jo da! Gad vide hvordan det er at blive ældre med sådan en skade og gad vide om der kommer grimme følger - ikke mindst på grund af skævheden i "kadaveret".. Hvis nogen har erfaring med denne skade på længere sigt er jeg meget interesseret! Mvh. AnjaR
 jeg rider ikke længere - jeg er blevet bange for at sidde på ryggen af heste. Efter skaden red jeg dog i et år - et par gange ugentligt og fik undervisning i dressur - det var helt kanon, for med undervisningen blev jeg afledt og glemte fuldstændig mig selv og min angst. Så hvis jeg rider regelmæssigt sandkasseridning med afledning i form af undervisning kan jeg sagtens ride og var også rigtig glad for det, da jeg gjorde det. Turridning er ikke længere mig overhovedet.. Jeg havde ikke indtryk af at jeg sad skævt på hesten og når hesten blev checket af osteopat + min underviser tillige var massør var der ingen bemærkninger om skæv hest. I mit tilfælde er jeg vel nået frem til at fornøjelserne ved at have hest ikke står mål med det der lægges i det - jeg har et stille håb om at finde tilbage til glæden ved heste og ridning..  er noget af det værste - de glider ned hele tiden og gnaver og kan også give smerter. For mig er det bedst med en sports bh med brede stropper - den glider ikke ned hele tiden.   glider også ned, så ingen taske over den ene skulder her. Ligger sjældent på   og sover - synes også min fys engang nævnte at det ikke bedrer skaden - tværtimod - skulderen falder rigeligt ned og frem i forvejen af sig selv. Her gør det dog ikke ondt at sove på den side. Har overvejet disse: Jeg tænker - vores skulder falder jo ned og frem og vi kan ikke bevare en god holdning. Hvis man med vores skade kan holde fast i så god en holdning som muligt - vil sådan en vest så ikke sammen med vores øvelser give et bedre helbred med mindre spændinger, smerter og færre besøg til diverse behandlere??? Nogen erfaringer? Mvh. AnjaR
Jeg sover ikke på min dårlige side..Det gør ondt, men jeg har altid helst ligget på maven og det kan jeg godt. Mit kraveben eller ac led, stritter op i luften,hvis jeg ligger på højre side..Det er lidt klamt   Ja, stropper af enhver art glider ned..Skide træls!!! Jeg har været knap 5 cm skæv i kroppen helt nede fra bækkenet, men det har min dygtige fys virkelig fået rettet op på via bla akupunktur. Jeg har redet min egen hest lige fra jeg fysisk var i stand til det efter ulykken.Hun gør mig på ingen måde utryg, men jeg tør ikke tilride mere, af frygt for at stryge af igen   Ærgerligt, for det var ellers noget jeg elskede og var god til. Om jeg nogensinde kommer til at sidde helt fornuftigt på en hest igen, ved jeg ikke..Jeg kæmper hver dag for at indvirke så korrekt på min hest som muligt,men ja..det er sq lidt svært. I perioder har jeg min underviser til at ride hende. Hun er indimellem meget svær fortil, og der kommer jeg til kort.Når jeg har redet i de perioder, hvor hun er særlig svær at komme igennm på, kan jeg vågne grædende om natten pga skuldersmerter. 
Hmm.. nu har jeg været til kontrol på sygehuset igen, og er blevet tilbudt operation såfremt jeg vil det. Er der nogen af jer der har gennemgået denne? En operation hvor de sætter kravebenet på plads igen, ved at bore hul igennem - tror det er en såkaldt weaver dunn operation. Synes godtnok jeg er syv sind, om jeg tør risikere at det bliver værre 
Hej, Jeg har desværre ingen erfaring med operation, men jeg kigger lige med, da operation jo kan blive nødvendig på et tidspunkt. Jeg husker jeg fik at vide min bevægelighed ville blive mindre ved operation, så jeg prøver at klare mig uden. Mvh. AnjaR
Du kan jo læse lidt om hvad forskningen har vist:-) Sådan helt kort, så står der at operation vs. ikke operation formentligt ender op i samme resultat. Og tiden det tager at opnå mindst mulige gener (recovery) er ca. den samme. Begge metoder kræver en langvarig insats fra din side i form af genoptræning. Men hvis du bliver opereret og dine symptomer bliver værre, så kan du ikke fortryde. Og der er altid en risiko ved en operation. Så derfor kan der ikke ske noget ved, at vente og se det an. Du kan altid få operationen. Jeg tror godt at der kan gå op til et år, før end du har opnået recovery. Og der skal også fysiorerapi + hjemmetræning i lang tid, før end du kan afgøre hvor få/mange gener du ender med at få. Så du skal nok nærmere overveje, om du har så mange gener, at du ikke kan leve med dem og om du er villig til at tage en risiko for at det kan blive værre ved operation.
Min mand har haft en AC grad 3 og valgte efter et ½ år uden synderlig fremgang, at blive opereret. OP gik godt, ligesom den efterfølgende genoptræning. Han bøvler dog stadig med den skulder der nok aldrig bliver helt god igen. Ligesom han måtte opgive at være tømrer. Tingen ved at vente med OP, som man skal være obs på er, at fra OP går der yderligere et helt år inden man kan se hvordan generne er. Så jo længere man venter med OP, ja, jo længere samlet sygeperiode. Min mand er glad for, at han fik foretaget OP, da skulderen nu ihvertfald er bedre end før, og at han jo i det første ½ år, nærmest ikke havde nogen bedring. Kan evt. få ham til at skrive lidt om, hvordan han oplevede det hvis i vil høre nærmere. Han skvattede dog ikke af en hest, men en cykel, men skaden er jo den samme....:-/
Illy: jeg er interesseret hvis din mand har lyst at skrive lidt om hvordan han oplevede det! Jeg har overvejet operation, men turde ikke.. Mvh. AnjaR
Hej  Jeg led af smeter ved Ac leddet, ikke efter skade/traume. Men af slid. Jeg er kun 28 år gammel. Jeg blev spået 80 % bedring. Jeg vil sige at vi er meget tæt på 100% bedring.. Jeg har meget meget sjælden smerter, KUN hvis jeg har lagt på skulderen/sovet med den under hovedet, så kan den være øm/stiv dagen efter... Ingen problemer med at løfte/ride mv. Mit kraveben så fint ud, så det var kun omkring ac leddet, og så fik jeg fjernet en irriteret slimhinde på samme tid, i samme skulder. Blev gjort på en privat klinik i Århus. (Henvist fra det offentlige) Kom hjem samme dag, og var HELT iorden 2 måneder efter...
Jeg er selv blevet opereret for et år siden og har nok en 10-20% nedsættelse i venstre skulder, jeg regner med og håber på det bliver bedre. I må gerne give Illy et ping hvis i vil høre flere erfaringer. Jeg er glad for jeg blev opereret. - Illy's Mand 37år
Hejsa ... Siden jeg skrev mit indlæg har jeg prøvet at bruge Lasota armbånd ... og om det er fordi min hjerne tror på det eller om det rent faktisk virker skal jeg ikke kan sige, men jeg bøvler næsten ikke med min arm lige for tiden 
Sådan en vejr sten går man nemlig ALDRIG fejl af! 15 Januar 18 Maj Lige med Langeland så er der aldrig noget der passe. Vent i bare Anja, til sommeren bliver tør og i går og sukker efter regn. De er så øv, at stå på standen og se det regner i det fjerne. Boede på Langeland for 25 år siden. 
Hvad hvis man får en veninde, sin mor, fætter eller andre til at køre ens hest? Er der så ikke også fortsat privatkørsel?
jo, som jeg har forstået det - men under forudsætning af, at veninden, moderen, fætteren eller andre er PRIVATE, altså - IKKE har erhvervsmæssigt hestehold, og opfylder de øvrige lovmæssige krav fx. trailerkort osv. Det er dog chaufførens ansvar, ikke dit (meget forenklet) ... NB!!! Det er min egen fortolkning...
Om det er lastbil eller trailer (vi kører i øvrigt med begge dele) er ét fedt i denne sammenhæng  Det handler om, hvorvidt transporten er omfattet af bestemmelserne for erhvervsmæssigt hestehold eller ej - og det er den omtalte kørsel ikke. Og ja, det er fuldstændig rigtigt at der er stor forskel på betjente - og nogen af dem har ikke den helt store forstand på tingene. Derfor virker det bare p.ssegodt, at man - når man bliver vinket ind til siden - med det samme stikker kørekort, registreringsattest, hestepas og "logbog"/notesblok op under næsen på dem  Hilsen Sif
... den ser ganske opdateret ud - og meget overskuelig  Det er i øvrigt ret sjovt, at der efter de "nye" regler slet ikke er krav om synsgodkendelse når man kører privat kørsel. Vi har haft hestelastbil i mange år, og har bygget flere af dem op selv - og når jeg tænker på alt det halløj der skulle til førhen, for at få et køretøj godkendt til hestetransport... Så hældte rampen for meget, og så var skillerummene for høje/lave/korte/whatever, og så var der ikke lys nok, og så var der ikke luft nok, hvis man kom til at holde i kø på motorvejen en varm sommerdag, og så var der dit og dat og dut. Og de forskellige synshaller var ALDRIG enige. Vi har prøvet at køre fra én synshal til en anden og få et kasseret køretøj godkendt uden at gøre noget som helst ved det. I dag kan man bare læsse krikken og køre. Tankevækkende, i grunden... Hilsen Sif
Når man sådan render rundt og er vinterdeprimeret, så er det skønt med en opmuntring   Jeg har længe ledt efter en bestemt bog. I dag ledte jeg så mere intenst, og fandt faktisk ret mange til salg, men til en pris af 150+ Men så vendte heldet: Fandt bogen online i Aarhus. I pæn stand og kun 60 kr ( Plus 55 kr i porto) Så jeg fik lige overskud til at få vasket noget tøj   Bogen er iøvrigt: 
Ja, vi er nogen (født i den tidlige middelalder) som stadig kan finde glæde i en god bog. For at blive i din genre, så faldt jeg den anden dag over en lille perle "Veninder på trods", baseret på en såkaldt vandrebog "Solstrålen." En forsamling kvinder, der gik på husholdningsskole under krigen, deler i små bidder ud af deres liv, som det former sig som årene går. Herligheden kostede 10 kroner i en genbrugsbutik.
Vi har desværre ingen antikvariater i Haderslev, og de fleste genbrudsforretninger er ikke glade for bøger  Din bog ville jeg oxo elske at læse. Jeg har skrevet den på min liste Tak  Nogen der så Kender du typen med Bengt Burgh igår??(Genudsendelse) Når han har læst en bog, så brænder han den   
Brænde en bog?!!  Jeg tager ofte på loppemarkeder og i genbrugsbutikker og jeg slæber bøger hjem - til ingen penge. Uuuhhh, at komme ind i en genbrug, som har mange bøger og som har ofret tiden på også at ordne dem i emner mm - det er guf. Det der med at skille sig af med bøger - det kan jeg bare slet ikke!! Her på matriklen har vi en beboelsesvogn, hvor mandens store søn har boet - den er nu mit private bibliotek, for jeg har ikke plads til alle mine bøger inde i huset.
Jeg har oxo en pæn samling bøger  Nogen gange kan jeg godt lide at drømme om hvad jeg ville bruge Den store gevinst til, når jeg vinder den (Det hjælper nok lidt på vej, hvis jeg spillede   ) Udover at fordele penge til velgørenhed, og til familie og venner, så ville jeg elske at købe en stor bogsamling, eller en herregård med et bibliotek. Og så bare gå på opdagelse  En gang i mellem læser jeg billige kærlighedsromaner   og især i Cartland-romanerne, er der næsten altid et kæmpe bibliotek med egen biblitokar 
At brænde en bog tangerer da blasfemi medmindre den er angrebet af svamp. Jeg har også læst om nogen der bytter deres bøger når de har læst dem. Hvis jeg er i tvivl om det er en bog jeg vil læse flere gange, så starter jeg med at låne den på biblioteket, så kan man altid købe den hvis den er et genlæs værd. Både min mand, vores datter og jeg læser rigtigt meget, så vi er lige ved at måtte flytte ud af huset for at få plads til alle vores bøger.
dejligt, når man finder et sted at købe en bog, som man virkelig gerne vil læse!  Jeg fik en Kindle for 3 år siden, fordi manden og jeg flytter meget (imellem lande, så det er hundedyrt med transport af bogkasser...) og desuden har boet meget småt i nogle år, så der var ikke plads til, at mit minibibliotek kunne udvides. Men - jeg køber altså stadig halvdelen af mine bøger i papirform   Og ønsker mig dem til jul (heldigvis er både min mor og svigermor ivrige læsere, så de elsker at købe hårde jule- og fødselsdagsgaver til mig   ). Men e-bøger er altså smarte - så kan man få en ny bog på 30 sekunder! Og billigt  De to mest tilfredsstillende bogkøb jeg har haft de sidste par år var, da vi boede i Versailles. En dag gik jeg ned i slottets boghandel og brugte en halv time på at finde den Marie Antoinette-biografi på engelsk, der så bedst ud (udvalget var endnu større på fransk, men så langt rækker mine evner ikke). Og det flotteste postkort med et maleri af hende som bogmærke   Og nej, det var ikke en gave - eller jo, til mig selv   En anden dag tog jeg ind til Paris og gik i Shakespeare and Co, som er den ældste boghandler i Paris med engelsksprogede bøger, og købte mig en fin lille hardcover udgave af "Klokkeren fra Notre Dame" i kongeblå med GULDkanter på siderne   Ej men altså, jeg elsker bare at KIGGE på den  Bogdamer kan være lige så skøre som kattedamer!
Hej med jer. Jeg hedder Mikkel og jeg arbejder som journalist på DR. I forbindelse med et program om hævn, leder jeg efter folk, der på et tidspunkt har hævnet. Det kan være hævn på forskellige måder og af forskellige årsager. Hvis du har en oplevelse med hævn, vil jeg meget gerne høre fra dig. Send mig gerne en besked med dine kontaktoplysninger så jeg kan få fat i dig. Ha' en god dag. Hilsen Mikkel
Da jeg gik i gymnasiet var jeg en lidt usikker piger, som gerne ville være med i "kliken". Derfor inviterede jeg til nytårsfest. Det viste sig bare at en af de seje fyre, for at more sig, havde smækket adressen ud på en telefonkæde og huset blev selvfølgelig hærget, politiet var der og jeg havde 100 gæster, jeg ikke anede hvem var eller kunne komme af med. Den "seje fyr" var ikke ligefrem den flotteste fyr på skolen, så da han fik en virkelig smuk kæreste, han var meget forelsket i, slog jeg til. Jeg kende en fyr, som var kendt for at være en notorisk trussetyv, meget lækker og i stand til at score alt. Til en stor fest fik jeg ham overtalt til at score den "seje fyrs" kæreste ( det var ikke så svært for ham, som det burde havde været) og da de stod og kyssede nede på danskegulvet, fik jeg henkastet sagt til "den seje fyr", at jeg troede da at han havde en kæreste? Han løb ned og opdagede dem, hun prøvede at bortforklare og trussetyven stak af. "Den seje fyr" flippe helt ud og gav mig en læstelig gang tæsk, men fra den dag af var hans selvtillid helt knækket og han fik aldrig en ny kæreste i gymnasiet. Det er måske over 20 år siden, men selv den dag i dag fortryder jeg ikke en skid. For som man siger " what goes around, comes around".
Jeg fortryder næsten ikke. Måske kun en lille smule  For mange år siden arbejdede jeg lige uden for Skibby Hornsherred. Og jeg boede i Kbh, så meget meget tidligt op om morgen, bus, tog, bus og en gåtur på 3 km, for at være fremme kl 8. Jeg havde fri kl 16 og var hjemme omkring kl 18.30 Meget træt. Jeg boede på 3 sal i højhus med 7 etager og 2 elevatorer. Ingen dørtelefon og det var endnu ikke almindeligt med mobiltelefoner. Denne dag var jeg lige i Netto på vejen hjem. Mens jeg leder efter mine varer, bliver jeg påkørt af en andne indkøbsvogn, styret af en dreng på måske 4 år. Jeg vender mig, ser moderen i øjnene, og hun hverken undskyldt eller trak på skulderne. Lidt efter blev jeg påkørt igen af samme vogn. Igen ingen reaktion. 3 gang blev jeg sur (Det gjorde nullernaller, jeg var træt og ingen undskyldning)Så jeg skyndt mig til køen FØR damen og hendes dreng. Skyndte mig hjem (Havde genkendt damen, som en der boede på 6 eller 7 etage i samme hus, som mig)  Jeg tog den ene elevator helt op, og vippede dørstopperen op, så elevatordøren ikke kunne lukke helt. Kaldte den anden elevator op, og vippede oxo denne dørstopper. Og så gik jeg ned til mig selv, mens jeg tænkte på at hun skulle gå op til 7 etage med bærerposer og bette dreng 
så skulle du da have meldt ham for vold... selvom det du gjorde heller ikke var okay. Men skal vi helt ned på børnehavestadiet, var det jo ham der startede 
Pjat, leonidas hjalp da bare ham fyren! Hvis hans nye kæreste virkelig elskede ham, så ville hun jo ikke have kysset på trussetyven  Så faktisk hjalp leonidas ham da bare af med en dum kæreste, som nok ikke holdt så meget af ham som hun gav udtryk for.. Jep, det var en rigtig god tjeneste   
Hejsa Sidder der nogen derude, som har erfaring i at lave Gantt-kort, enten i Excel (foretrukket) eller i Word (kan også gå an), så ville jeg meget gerne bede om lidt hjælp  Hilsen Siff
Så vidt jeg ved kan man downloade skabeloner osv. 
Har ikke voldsom erfaring i det - men det er forholdsvist nemt at sætte op i Excel. Sig til hvis jeg skal forsøge at finde den jeg har et eller andet sted hvis du mangler inspiration.
Tak for hjælpen begge to  Sofie, jeg havde faktisk fundet kortet, som du linker til - men jeg er måske for blond... det virker i hvert fald ikke helt som jeg havde tænkt mig  Kira - jeg har sendt dig en besked  Hilsen Sif
Ja jeg ved ikke helt hvad jeg vil, tror bare jeg har brug for at nogle høre eller lytter... Igår skulle vi ind og se "klipfiskerne" med min fars nye kæreste og tilhørende familie. Hans kærestes datter (og kæreste) henter os og er anden gang vi møder dem. Det første datteren siger med latter er "man føler man skal dø når han køre, men gør man altså ikke" (grin fra hendes side) - Når ja okay, hvor slemt kan det være.. Jeg har i forvejen en enorm angst for at køre med andre, i det jeg ikke kan lide den manglende kontrol og det at andre har "mit liv i deres hænder". Vi havde travlt, og kørte forkert, og kørte derud af med 130-150 km/t. Jeg var rædsensslagen, og holdte min kærestes hånd enormt hårdt, mens de foran pjattede rundt. Flere gange mistede han lige bilen og slingede til siden når han kiggede på telefonen eller ledte efter en ledning. Med de 140 km/t...  Hvorfor jeg intet sagde er mig selv en gåde, men jeg har altid været den der pylrer, og ja, fornuft er der jo nok at komme efter vi kan alle skrive under på det ikke var fornuftigt noget af det... Det havde sneet, men indtil videre havde jeg flere gange tænkt "det føles som om han står fint fast på vejen"....  Jeg når at give min kæreste et ordentligt klem idet vi skal paserer et sving og jeg kan mærke og se han ikke sænker farten. Han skrider ud første gang med bagenden over i anden vejbane. Min kæreste siger han herefter bremser og prøver og rette ind, men svinger ud anden gang og ja jeg husker bare vi alle skriger og skrider videre.... Jeg når jo og tænker millioner af ting. Det skræmmende er man når og tænke "det var det"... Jeg kunne intet se, det var mørkt og jeg sad bagved, så jeg vidste ikke hvad vi var på vej imod. Så jeg ventede bare på jeg blev slået ud.. Nåede at tænke jeg slet ikke havde fået nok tid med min elskede kæreste.. Vi banker ind i noget, og overraskelsen var stor da jeg kan mærke mig selv igen, og at vi "bare holder stille". Chaufføren var nok selv i chok for prøvede at køre videre hvor vi så råbte "NU det nok!" og løb ud af bilen.. Kunne så se vi var skredet helt ind i krattet og var blevet stoppet af en bakke/træer.... Og jeg gik i fuldstændig chok tilstand, det var simpelthen mit værste mareridt, og jeg fandt pludselig ud af hvordan det var at miste kontrol over sin krop. Hele kroppen rystede og benene kolapsede bare under mig, mens min kæreste holdt mig oppe...  Den næste tid sad jeg og grad uafbrudt... Jeg var så chokeret over at det rent faktisk skete for mig. Og nok det at jeg ikke var herre over noget.. Det tog en time og 3 forskellige kranbiler, så kom bilen fri, min far kom og jeg blev transporteret ind i bilen. Hele turen hjem var et mareridt. Nu vidste jeg jo hvordan det føltes når en bil mister vejgreb, og pludselig fik jeg følelsen hele tiden, så turen hjem var en stor panik/tude tur... Hjem kom vi, kom på skadestuen, mødte en læge hvis ord var "i heldige i står her" og blev tjekket af en yderst ukompetent sygeplejerske der brugte 5 min på at tjekke os begge to, og undersøgte ikke for hjernerystelse (trods kvalme og enorme smerter i hovedet) - men hjem kom vi og jeg kendte heldigvis min krop så vidste jeg bare havde fået et godt slag og selens pres også var skyld i ondt i brystet.. Jeg var desværre den der ramte "bakken" først og også "værst ramt"... Når men som alle siger "godt det bare var skrækken"... Og det jeg enig i. Men jeg er fyldt med frygt og vrede.. Især over at ingen tror på mig.. Fyren der kørte bilen har overbevist min far og andre om at han kun kørte "lidt for hurtigt" men pga min angst har jeg det med at tjekke speedometeret ret ofte... Og nu er der kommet den mur imellem de to familier. Jeg har intet sagt, har ikke bebrejdet nogle, og ved jeg at jeg ikke kan... Men jeg er bare så vred og bange... Hvad der kunne være sket hvis det havde været et autoværn, eller hvis der havde været en bil i den vejbane vi skred over... Alle tanker flyver igennem mit hovede. Og følelsen af afmagt når man sidder der omme bagved.. Puha. ja skulle nok bare have tømt mit hovede. Bebrejdelser og dumme ord til mig selv har jeg nok af, men bare det at vide nogle lytter er nok bare det der er rart..
Charlotte: Sådan gør jeg også tit: Låner på biblioteket først, og køber bagefter. Sine: Jeg køber oxo gerne bøger i udlandet. Både online, men også gerne når jeg selv er der. Bare pokkers at de vejer så meget 
Hov Pernille Jeg kan se, du leder efter en Dick Francis bog. Jeg har dem alle - men jeg vil ikke af med nogen.  Jeg køber dem nu ofte på engelsk via Sundaybooks.se og så er de jo også billigere end de oversatte. Er du opmærksom på, at Felix Francis har overtaget "familiedynastiet"? Efter min mening, så er historierne såmænd ikke blevet ringere af det. Tværtimod.
Man brænder sgu da ikke bøger   . Jeg læser efterhånden mest på min Kindlle, men må indrømme at det ikke helt er det samme som, at stå med en god papirbog. Jeg har en veninde som jeg ofte bytter bøger med og har man en man gerne vil læse igen, så byttes den bare tilbage igen. Jeg er vokset op i et hjem, hvor der var hjemmebyggede reoler på væggene i stuen proppet med bøger, så for mig har det altid været en naturlig ting at læse og det forsøger jeg at give videre til mine børn. Det er tildels lykkedes, men tror ikke de bliver lige så store bogslugere som deres mor 
Tina: >>Rækker tunge<< Jeg har   alle bøgerne af Dick Francis. Mangler 3-4  Og jeg giver dig ret i at bøgerne ikke er blevet dårligere af at Felix har overtaget. 1 år efter Dødt løb udkom skrev jeg til udgiveren for at høre om han havde flere bøger på lager, da alle steder meldte udsolgt. Det havde han desværre ikke, men endnu værre er det, at det er ham der har rettighederne til de næste 4 bøger, men han har ikke råd til at trygge dem, så det kan godt tage lang tid, før der kommer nogen på dansk igen 
Ej men hold da op Maya  Ej en frygtelig situation. Jeg sidder faktisk og bliver vred, når jeg læser det. Ja jeg kan fint sidde her og være hellig, men hvor jeg HADER folk der kører med hovedet under armen! Hvis det bare kun skadede dem selv ville jeg være ligeglad. Jeg skulle engang køre med en venindes kæreste hjem, på motorvejen og over storebæltsbroen osv. Han havde en rigtig "sej" BMW, og dér skulle altså fart på. Jeg sad med knugede hænder hele vejen, for jeg var SÅ bange for at vi skulle køre galt. Der er en grund til, at fartgrænserne er som de er! Jeg HADER folk der kører for stærkt! Og at han sidder og fumler med ledninger og telefon imens.. Ja undskyld, men idiot  Jeg kan godt forstå du ikke sagde noget, det er anden gang du møder dem og man vil jo ikke skævt ind på fars kærestes familie. Jeg er hverken psykolog eller noget, så jeg kan nok ikke sige så meget der kan hjælpe.. Andet end det er fuldstændig vanvittigt at køre sådan, jeg er faktisk virkelig forarget. Især når der sidder andre på bagsædet hvis liv ligesom også er influeret af vedkommendes kørsel. Det er virkelig synd for dig, jeg tror det kunne være godt for dig at tale med nogen om det, sådan dybdegående.. Det må have været en frygtelig oplevelse at miste kontrollen på den måde 
Hele dit indlæg igennem sad jeg og tænkte - Sikke en idiot. De der unge mænd der tror de er verdensmestre bag et rat, er bare ikke til at holde ud. Idioter! Du har alt mulig grund til at være godt gal i skralden. Hvad bilder han sig ind, at sætte andres liv på spil? Sådan en klovn, nar, klaphat og ansvarsløs. Du skal bare holde fast i din oplevelse er den rigtige og fralægge dig et hvert ansvar for om din fars nye forhold kommer til at fungerer. Bed din far om at bede om navnet på racerkørerens forsikringsselskab og kontakt dem ift hjælp til evt. kiropraktor og/eller fys. besøg og evt. en krisepsykolog. Der kan sætte sig mange ar efter sådan en oplevelse både fysisk og psykisk - og disse udgifter skal du ikke betale. Håber din far bakker dig 100% op og gør han ikke det, må du og din kæreste tage en snak med ham. Det er jo idiotens ansvar at kører efter forholdene og slet ikke for stærkt. Og husk - det er ikke din skyld, at den idiot køre galt, fordi han leger racerkører. Så bliver der ufred mellem din far og hans kæreste, så er det ikke dig der har ansvar for det. Kram til dig.
Du er I DIN GODE RET til at afbryde/helt at nægte, at stige ind i en bil, hvis mavefornemmelsen siger, at du bør lade være. Jeg har engang gået adskillige kilometer hjem, fordi en taxachauffør simpelthen kørte så gudsjammerligt ringe, at jeg var bange for at ende i frontalt sammenstød hver gang der kom en modkørende  Få hjælp. Tag imod hjælp. KRÆV hjælp. Det her må ikke blive en invaliderende oplevelse for dig.
Sikke en frygtelig oplevelse. Jeg er glad for at det ikke gik værre end det gjorde. Du behøver vel ikke at sige noget til din familie omkring hans kørsel, men ring da ned og afgiv vidneforklaring til politiet. De har vel startet en sag op? Hvis ikke så gør de det vel når du ringer og fortæller om din oplevelse med "Mr. Schumacher". Mvh Anja
God bedring til dig oven på denne frygtelige hændelse.Håber hændelsen trods alt har sat sine spor hos føreren af bilen så han tænker sig om en anden gang og hans kæreste overvejer om hun vil sætte sit liv på spil endnu engang ved at stige ind som passager. Har selv prøvet at sidde i en forulykket bus. For år tilbage på et glat fjeld i Norge kørte bussen desværre ind i fjeldsiden, der var krisehjælp da vi nåede vores skisportssted med andre busser. Min kæreste friede til mig på denne ferie, han ville ikke risikere at køre galt igen på hjemturen uden at have friet.Så hold op vi mærkede vi var i live derude på pisterne og så kunne de sorte pister bare komme an - jeg var i sådant en mærkelig udødelighedstilstand, for ja vi kunne være styrtet igennem autoværnet og ned af en bjergside. Ang forsikringer har mange selskaber strammet op, som passager i en bil der har kørt for stærkt kan nogle selskaber nægte at udbetale erstatning i henhold til lovovertrædelse, desværre også selv man var passager ( så nævn blot ulykken uden at referer til at bilen kørte for stærkt ). Har oplevet at en kammerat ikke fik erstatning efter at han som passager fik skadet sin mund og tænder, årsag føreren af bilen havde en promille over det tilladte så min kammerat skulle have taget en taxa hjem, han syntes ikke at vennen virkede påvirket ( han var selv fuld ) i den sag var politiet så ind over så forsikringsselskabet konkluderede udfra politirapporten at der ikke var berettiget erstatning.
Tak for alle jeres tanker! De bliver alle læst og tænkt over.. Lige nu er jeg øm, især hvis jeg laver noget, så bliver jeg "overbelastet" kan jeg mærke.. Men dagen går videre, selvom jeg bare har brug for at puste ud og tænke.. Mht. med at gøre det ene og andet, så står jeg meget i klemme idet det er en helt ny familie, og vil gerne kunne med dem i fremtiden.. Har ikke vekslet et ord med dem endnu (ikke engang et "er du okay" eller "beklager") samtidig med min far har taget førens side, så føler jeg lige nu et enormt behov for at tage lidt afstand... Jeg er skuffet og vred.. Og lige som man tror man har "glemt det" så kommer alle følelserne igen..  Har heldigvis allerede psykiater hvis det kommer dertil, og en mor og søster der støtter mig 100%..  Det hårdeste var nok da min far ringede idag og spurgte om jeg ikke kunne give DEM en undskyldning på grund af "hvordan jeg reagerede"....   blev helt mundlam..... troede seriøst det var en joke.. De gik og små fniste og lavede sjov lige da det var sket... Jeg syntes jo nærmere de burde sende en "undskyldning" denne vej.... Nej gud ikke om jeg vil undskylde for at gå i chok og tude når man lige har troet det hele var forbi   ..  Men jeg har tænkt mig at tage en tur til lægen om en uges tid for at registrerer det igen. Vi har allerede fået det indskrevet på skadestuen og så må vi tage den der fra 
æv en oplevelse - og pyha at det ikke gik mere galt. Har to gange siddet ved siden af en der kørte galt -ingen af gangene alvorligt heldigvis. Men efter anden gang har jeg stadig "men". Jeg vil helst selv køre bilen - især hvis det er dårligt føre, eller vi har travlt (ikke at jeg ligger og kører for stærkt). Og jeg er ikke bleg for at sige til en chauffør at de skal overholde fartgrænsen - eller gøre opmærksom på pludselig kø - det må min skønne mand ofte ligge øre til - trod at han kører pænt  Men ja du må følge op på det hos din læge og psykolog - er sikker på at de kan hjælpe dig fremadrettet.
Jeg ville nok ikke lige lyve om farten til forsikringsselskabet da dette er forsikringssvindel. Mht din din fars kommentar så havde den nok fået mig til at gå helt kold. Hvorfor skal du undskylde for at han kører galt? Ej det er helt tosset. Har du fortalt din far hvor hurtigt han faktisk kørte?
Ja jeg har fortalt min far det og han tror jeg lyver da føren af bilen har sagt han "kørte LIDT for stærkt"...  Det værste er min far normalt er den mest støttende og kærlige mand, men forholdet til kæresten er helt nyt, og ja, kærlighed gør blind...
Sikke en skrækkelig oplevelse for dig og kæresten ( og sikkert også de andre 2). Jeg kan sørme godt forstå, du er rystet og det er jeg også både over den uansvarlige chauffør men også over din far. Hvad f..... bilder han sig ind, at holde hånden over idioten, der kunne have slået hans datter fordærvet/ihjel og oven i købet mener, du bør undskylde. Hvor er jeg vred og skuffet på dine vegne, det er da KUN hans "pap svigersøn" og knægten burde have verdens største røvfuld og et skilt om halsen med hvor farlig han er. Tja havde det været min familie, tror jeg de havde fået "læst lektien" og en kold skulder, hvis de stadig ikke fattede budskabet. Det varmer dog mit hjerte at din mor og søster er der for dig/jer og der heller ikke skete andre uskyldige trafikanter noget. Håber du får tingene sat på plads, så du ikke bliver alt for bange for at være passager i fremtiden. knus og tanker Inge
Du skal OVERHOVEDET ikke undskylde for NOGET som helst! Puuh nu koger blodet her bag skærmen  Det kan man simpelthen ikke sige! Hvis nogen skulle undskylde er det HAM. Ja jeg tror sørme kærlighed gør blind, den dreng kunne have kørt fars datter helt i stykker (med al respekt Maya). Det ser han tydeligvis ikke! Han burde være LETTET over at du er okay, og så burde han tale med pågældende herre og bede ham give dig og din kæreste en pæn undskyldning. Og så er jeg da flintrende ligeglad med hvor meget eller hvor "lidt" han kørte for stærkt, og det burde din far også være. Faktum er at han ikke overholdte fartgrænsen, og han var uopmærksom da der skulle drejes i et sving (sådan som jeg forstod det?). Ej det er sgu ikke fair. Det kan du pænt sige nej til, men at du ser meget frem til en undskyldning fra den unge herre for at sætte jeres liv på spil. Du har ikke reageret for meget/forkert. Det kan man ikke. ALLE reagerer forskelligt på chock. Nogle græder, andre bliver stille, nogle står og griner fordi de ikke forstår/vil forstå alvoren af situationen. Du har ikke reageret forkert, og det skal du simpelthen ikke undskylde for.
Først et stort kram til dig, den oplevelse kunne du godt have været foruden. Og din far, den klaphat, svaret til ham på være, at "svigersønnen" ikke kørte efter forholdene! ellers var det jo ikke gået galt, der var ikke andre bilister impliceret. Det er førens skyld, at ulykken skete og så er den ikke længere! Jeg er helt sikker på at skønne Vito, er klar til at opmuntre og trøste dig 
Hvis din far betvivler dine ord, så prøv lige at vende med ham at realiteterne jo beviser at der IKKE blev kørt efter forholdene. Havde han gjort det, var i sandsynligvis ikke endt med at køre galt. Derudover er det rigeligt galt at han indrømmer at have kørt "lidt for hurtigt" i forhold til fartgrænerne - når det er mørkt og glat - og øjensynligt i et fremmed område (siden han også kørte forkert) DU har ikke noget at undskylde - det er udelukkende bilførerens ansvar at køre fornuftigt. Og i det her tilfælde har du rigelig grund til at være vred på ham - for du VED jo at han ikke alene kørte for hurtigt, men også at han var uopmærksom!! En dødsensfarlig kombination (som hans kæreste jo egentlig havde sagt i forvejen - men man tror jo ikke det er sandt når hun selv er dum nok til at sætte sig ind i bilen til ham igen)
Føj for en oplevelse. Kæmpe trøstekram til dig. Jeg håber din nye familie indser at de har jokket gevaldigt i spinaten og at det kræver en kæmpe undskyldning fra DEM altså føren, af. Mange har skrevet det jeg selv har tænkt og følt, men jeg vil da tilføje, at man har lyst til at hænge sådan en idiot op i løgene indtil han falder ned af sig selv.. Bare så han lige kunne få tid til at reflektere over, hvor uansvarligt han har opført sig. Det er så også en reminder til os andre om, at tænker over, hvem man sætter sig ind til, i en fremmed bil og ikke mindst, hvem man lader sine børn køre med.
Pyh!!!!!!!! Du er jo nærmest folkeeje - for vi er mange der følger dig og din dejlige hest på nettet.  At læse det du skriver!! Åh! Det er bare ikke godt!! Mange har givet råd herinde, jeg vil sige, print hele herligheden ud. Og du skal ikke ændre dig en tøddel, det er DE ANDRE DER SKAL FLYTTE SIG.  Og kan de ikke det, så må der bare være splittelse mellem familierne. <3 til dig. Godt det ikke blev Last Post (galgenhumor).
Puha jeg er så splittet men er enormt glad for at høre at jeg ikke reagere "uhensigtsmæssigt", for for mig er det at gøre galt ikke en lille ting, om der skete noget eller ej  Det der er værst for mig er at jeg simpelthen mister overblikket over mit liv når jeg bliver skudt ud af mine daglige rutiner og giver mig stress og depression så det vil noget.. Så der bliver tudet uden at vide hvorfor   så glemmer man lidt, griner, og så pludselig sidder jeg i den bil igen og høre skrigene... Jeg tror også jeg lige skal have min far på afstand, jeg er så skuffet... For min side er jeg også ligeglad med HVOR hurtig han kørte, for lige meget hvad har han kørt FOR hurtigt/ubetænksomt, for ingen andre belister havde problemer i det sving (kan jeg sige efter at have siddet i et time og bare stirret ud på motorvejen) Min far siger jo "det kan jo ske, der var pludselig glat" men i mine øjne så var vi ikke gledet hvis vi havde kørt hvad vi måtte  Jeg ved jeg har ret... For jeg VED kæresten til føren selv nåede og sige "ej nu køre du ordentligt" inden vi kørte galt, jeg ved min kæreste også syntes han kørte uforsvarligt trods han ikke så speedometer, jeg ved min kæreste fik sagt noget ligende efter "det vist heller ikke lovligt at køre 140 km/t" hvor til han svarede (føren) "nej er det vidst ikke".... SÅ vi ved jo alle han har kørt for stærkt  Jeg prøver bare at komme videre for virker til det er det omverden vil have jeg skal gøre... Skal ud og køre på motorvej idag og skal selv ud og køre lørdag, og er meget spændt på hvordan det kommer til at være.... Men i skal vide at alle jeres ord giver mig ro, fordi jeg gik med en følelse af "ej det nok mig der overreagerer som altid"... 
Et lykketræf placerede Nip Tuck i hænderne på den verdenskendte og yderst succesfulde OL dressurrytter Carl Hester, og den ellers så almindelige hest's karriere tog form og kom til at udvikle sig til et eventyr, lidt ud over det usædvanlige. Det blev til en særlig rejse, fra at være 'dagens tilbud' til en placering i toppen af verdenseliten i dressur. På Your Horse Live showet, i november 2014, hvor Carl Hester gav dressur clinic, havde han sin world Cup hest Nip Tuck med. Carl Hester ynder altid ved sine clinics, at fortælle lidt om de heste han har med. Denne gang udrullede der sig en lidt usædvenlig historie, om den over 180 cm store brune varmblodsvallak og som Heste-Nettets udsendte medarbejder blev vidne til. Hester køber sine heste som unge uprøvede heste, og Nip Tuck, blev erhvervet som en ukoordineret 1-års plag, tiltænkt som selskabshest for et andet lovende prospekt, i en slags - to for én pris handel. Nip Tuck stod ikke Hester i mere end blot 1.000 Euro - svarende til 7.500 danske kroner. Så der var ikke meget forgjort ved købet og hesten var alligevel ikke tiltænkt en større dressur karrierre. Det skulle dog vise sig at virkeligheden forløb helt anderledes. Nip Tuck, viste sig både at blive stor, lang og havde ikke det klassiske eksteriør, der var lovende for, at hesten kunne blive en god dressurhest. Ej heller havde Nip Tuck på nogen måde prangende gangarter. Og så havde han ikke mindre end et særdeles heftigt og vanskeligt temperament. Hester begyndte alligevel at ride hesten. Han mærkede Nip Tuck havde et eller andet, han ikke kunne sætte fingeren på, men som derimod gjorde Hester mere nysgerrig på hesten. Nip Tucks kvalitet lå ikke som vanligt i hestens eksteriør og gang, som nærmest var et handicap, men derimod i hestens interiør - dens vilje til at præstere og nærmest have en ubegribelig utrættelighed, arbejds- og præstationsvilje. Hester fortæller  . De fleste i Hesters omgangskreds opfordrede ham bogstaveligt talt til at sadle om og skifte hest, og ikke spilde tid på denne talentløse krikke. Men Hester, som tidligt i sit liv har arbejdet med mange mulige og umulige heste, fortsatte stædigt og ufortrødent. Der var et eller andet ved hesten, der gjorde at det skulle udforskes videre. Hester ville vide hvad den rummede, og det fik ham med på en spøg, at starte Nip Tuck i en dressurklasse. Men hvad der startede ud som en spøjs ude, udviklede sig hurtigt til et mål, En dag sagde Hester,  . Og det gjorde Carl Hester så, til megen undre og speksis fra omgivelserne. Men hån blev hurtigt til spot. Ekvipagen opnåede 76 % i deres første Grand Prix! - og så var det lige pludselig - ikke længere en for sjov. Derefter gik de hurtigt.  , fortalte Hester til et engageret publikum.  , siger Carl Hester. Da Nip Tuck fortsat har et sensitivt og særdeles heftigt temperament, har Hester fundet dens rette element, for den store konkurrencehest. Nip Tuck går i løsdrift året rundt, for hans psyke er nærmest helt umulig at styre, hvis han står på stald, og han stortrives med det frie liv. Det liv, er der vist ikke mange Grand Prix heste, der er forundt. Hesters pointe med historien er, at dressur ikke behøver at være så utilgængeligt, som mange tror. En hest indkøbt til blot 1.000 euro har, med tålmodighed, god træning og indsigt i hvordan hesten fungerer, bragt Nip Tuck op blandt de 15 bedste heste på verdensplan. Det viser samtidig, at man kan komme langt, med en tilfældig lavbudget hest, hvis man er lidt heldig. Hester ved det af egen erfaring, og han tager glædeligt imod elever, uanset om de rider på en hest til en million eller til 10.000 kroner, blot rytteren har den rigtige indstilling til hesten og til det at lære.
Heldigt for Nip Tuck at den havnede hos Carl Hester, men det er også endnu et klassisk eksempel på at det ikke er avleren som score kassen.
 Det viser især lidt om, hvor langt en hest kan komme med en dygtig rytter.   Det, som især glædede mig ved denne artikel, er, at Nip Tuck aka Barney lever i løsdrift, selvom han er GP hest. Det kan lade sig gøre - jeg ville ønske, at der var flere, som fulgte Hesters eksempel.   Heidi
er det ikke avlerne der scorer kassen.... I ovenstående tilfælde er det jo ligesom heller ikke avleren der har lagt mange timers arbejde i hesten. Han købte den som åring, uden at have nogen forventning til den. Den kunne da helt sikkert også have levet et godt liv hos en almindelig gennemsnitlig rytter. Men hos en gennemsnitlig rytter var den nok ikke kommet med i World Cup, der var den vel bare blivet redet og spasset som flertallet af heste nu engang bliver. Der står jo ikke noget om, at det var et halvdødt urideligt bæst Hester købte. Blot en åring uden videre ridemæssigt formål. Og ja, det er da super fedt at han vil fortælle den historie, så der bliver gjort opmærksom på, at det lige så vel kan være Tulle på naboens mark, der viser sig at have talenter, som det kan være den mest gennemavlede hest.
Nu er Nip Tuck ikke "tilfældigt" avlet, hvis man gider tjekke den slags. Han er blot et af de afkom, man som avler kan se ikke ejer det "salgbare" ydre, og som kommer til at koste mere i tilridning, end han kan indbringe som 3 års. Så er han bedre at sende med en som Hester til en billig penge, for her får den alle muligheder for at udvikle sig. Men en "tilfældig" musse, avlet på naboens hingst, naarhh...
I almindelige hænder ville hesten måske været blevet en kasteboldt pga dens temperament. Hester siger jo selv, at den er skrup hys, så det er af nød den går på døgnfold. Hesten er sikkert sådan en med et kæmpe energi overskud, som måske var blevet farlig i Lille Lises hænder. Synes det er skønt at hesten får et kontroleret liv i de rigtige hænder, hvor den kan fungerer. Vi har næsten kun haft ponyer og heste med tavler, men en var uden og absolut den største dressurstjerne af dem alle.   Så tavle eller udseende som plag behøver ikke være vejen til toppen. Husker Ulla Salzgebers OL hest Rusty, som ikke havde tavle og fundet til billige penge.  Og tænk så på alle de heste bare her i DK, der har de flotteste tavler, som dårligt kan flytte benene eller få rumpen med sig.  Så rytteren skal have talentet og forståelsen og hesten skal have talent og lysten til at samarbejde under de vilkår som dens rytter giver den.
Nej, det er der ikke. En hest koster det samme at have, uanset om man ejer den eller låner den. Det KAN evt. være at ejer af en lånehest vælger selv betale for forsikring af hesten, men derudover står man som låner med de samme udgifter som man gør som ejer.
Ok mange tak jeg var nemlig ikke sikker 
Der er da stor forskel som køber kommer du til at EJE og ikke LEJE hesten som hvis du låner den, som ejer bestemmer du helt selv som låner kan du ikke bestemme alt...
... helt ret i - men som jeg forstod det, gik spørgsmålet på det økonomiske, og der er der ikke den store forskel på at eje eller låne/leje.
Ja jeg tænkte mere økonomisk og ikke det andet 
Ved en lånehest så er nogle ting også nemmere. Får du købt en hest som du ikke har kemi med så skal du finde ud af at få den solgt, og muligvis med tab. Låner du hesten så kan du opsige aftalen. Bliver hesten rigtig god så kan du ricikere at ejer vælger at sælge og du står uden hest. Ved sygdom er det typisk ejer som betaler eller ejer betaler 50%. Som ejer står du med dyrlæge regningerne selv. Mange ejere vælger at betale for dyrlæge selv, så økonomi ikke skal være afgørende for OM der ringes efter dyrlægen. Ved en låne hest skal du hverken have penge op af lommen til køb eller udstyr (som regel kan låner bruges hestens udstyr, men ikke altid.) Endelig så kommer nogle og låner en hest hos ejer, (og de betaler ikke opstaldning, men måske et beløb til "driften".) mens andre får opstaldet andet sted og betaler selv for pasning osv. Det siges også at selve købet af hesten er den mindste udgift. Dog ingen regler uden undtagelser.
Hvordan sletter jeg et indlæg i ryttersnak?
Det kan du ikke. Det står der når du opretter et indlæg.
Hvordan har du kunne undgå at se denne? Bare nysgerrig. 
Øv hvor er jeg bitter  Har erfaret, at de 2 underlag jeg har købt og betalt for til en privat person på Facebook for 350 kr incl porto stadig ikke er blevet sendt til mig  Jeg overførte pengene d. 29/12-14 og sælger sagde, at hun ville sende dem dagen efter, men jeg har stadig ikke modtaget noget her mere en 14 dage senere. Hun har sendt mig en kopi af en bon fra posthuset, der viser at hun har betalt for noget porto samt to kuverter (ifølge hende selv skulle hun sende en pakke til en anden person samme dag, derfor havde hun købt to kuverter samt 2 gange porto), men reelt set så beviser denne bon jo ikke, at hun rent faktisk HAR afstendt pakken, den fortæller jo bare, at hun har købt noget porto samt nogle kuverter. Endvidere er kvitteringen dateret d. 2/1-15 og ikke d. 30/12-14 som hun jo fortalte mig var den dag, hun ville sende min pakke. Nu står jeg så her 350 kr fattigere, og uden de underlag jeg har købt og betalt for. Jeg har aldrig oplevet noget lignende - heldigvis - så ved ikke lige hvordan, jeg skal gribe situationen an, men jeg synes bestemt ikke at det er fair, at jeg står alene med hele "skaden/udgiften" selv. Nogle der har et godt råd? Sælger siger umiddelbart at hun er ked af det, og at jeg jo har set en kopi af kvitteringen, men hvad kan jeg bruge det til?
Personligt ville jeg varsle sælger om retur af pengene eller en politi anmeldelse. Har hun sendt varen er det en sag mellem post dk og hende.
Der er nok ikke så meget at gøre ved det, medmindre at du har tydeliggjort at du ville have pakken sendt som pakke. Når du har betalt for varen inden afsendelse, er det vidst noget med at det er din pakke, og derfor dig der skal efterlyse den osv.. Der sker en del tyverier af pakker hos post DK, derfor er det altid en god idé at sende som pakke, der er forsikret. Hvis man ikke gør det, skal man væe klar på tage et tab.
Det er altid sælger der har ansvaret! Jeg ville som en tidligere også nævner, skrive til personen igen, og derefter melde vedkommende til politiet.
Forsendelsen er afsenders ansvar, indtil den er modtaget/udleveret. Har lige været igennem en klagesag, dog med en pakke. Så det er afsender der evt ska efterlyse. Hvis du på skrift har påtaget dig ansvaret for en brevforsendelse, er det lidt sværere, men det er stadig hende der ska efterlyse. Men nej, en bon beviser intet, sån en ka samles op fra skraldespanden. Jeg ville da lige "true" med at du vil advare imod hende, hvis hun ik sender, eller betaler tilbage. Er dog imponeret over, at hun har ku pakke 2 underlag, der ka overholde postDK maximål for forsendelsen.
KAn det tænkes at hun har sendt din pakke uden omdeling. så vil den ligge på nærmeste posthus. Jeg prøvede engang at jeg havde solgt noget udstyr. Havde sendt pakken uden omdeling (folk er som regel aldrig hjemme om dagen alligevel til at modtage pakken) Her vil modtageren modtage en sms når pakken er nået frem (hvis det er det rigtige telefonnr) I mit tilfælde havde hun ikke modtaget nogen sms og kontakter mig. Jeg ringer til hendes posthus og de oplyser mig om at pakken ligger hus dem. Og det melder jeg tilbage og hun kan hente sin pakke. Ellers er et track an trance nr altid godt at få så du kan følge din pakke. Og ellers er et risikoen ved at købe brugt. Men ville bestemt ikke gå stille med døren hvis nogen havde snydt mig. Jeg er selv levet snydt en gang. (handler ret meget brugt på nettet) Købte en klipper til 1000 kr. får den tilsendt og da jeg tænder den virker den ikk. Jeg diskutere frem og tilbage med sælger og vi indgår et forlig med at vi slår halvt skade. Jeg sender klipperen retur og får halvdelen af mine penge igen. Hun kunne ligeså godt være blevet en kælling og sagt ægerligt for dig.
... skal du se at komme videre - ikke fordi "omverdenen siger det", men fordi det vil være trist hvis du lader denne dumme ulykke ødelægge mere end højest nødvendigt for dig. God ide at komme ud på en køretur i dag, med en chauffør du stoler på og som tager hensyn til at du har det svært - og også godt at du selv vil køre indenfor et par dage - så det ikke får lov helt at skræmme dig fra at køre bil. Når de to andre i bilen faktisk undervejs har påpeget den idiotiske kørsel, viser det jo også at det på ingen måde er dig der er overfølsom lige på dette punkt. Men igen - hvad andre synes er ligegyldigt - du må stole på at din egen mavefornemmelse har været rigtig.
Nej du overreagerer ikke! Det er en ULYKKE uanset om folk kommer til skade eller ej! Jeg er præcis ligesom dig, jeg reagerer på "forskrækkelse", chock og afmagt ved at græde. Nogle griner, nogle gør en tredje ting. Det er hvordan man håndterer det psykisk, det er meget forskelligt. Du har god grund til at være skuffet over din far. Han burde få hovedet op af jorden og indse, at du er det vigtigste i hans liv (og det ER du også, han har bare glemt det lidt midt i den nye kærlighed) Op med hovedet, og godt at komme ud og køre lidt igen   du skal ikke lade sådan en idiot ødelægge det resten af dit liv. Arbejd med dit chock og dine følelser og din nervøsitet ved at køre i bil, så skal du nok komme oven på igen. Men det kommer man ikke hvis man ikke acceptere at der skete noget voldsomt, og det gjorde der bestemt! Du er i din gode ret i det her.
Husk på seje pige, at den traumatiske oplevelse er DIN, andre kan ikke ændre, hvad du oplevede, ved at sige at du er hysset, overdriver eller hvad de nu kalder det. Oplevelsen bliver jo ikke anderledes af den grund, men du kan sørge for/ få hjælp til at den ikke kommer til at fylde uforholdsvis meget i fremtiden. Håber det bliver en god oplevelse at komme ud og køre igen både som chauffør og passager. Desuden Krydser jeg fingre for at de "voksne voksne" kommer til fornuft, når de lige har fået tænkt sig om - de har jo også været chokerede. Din fars kæreste burde efter min mening forbyde datteren at køre med idioten og hans forældre give ham en skider på størrelse med Mount Everest. Havde det været min knægt, var han sgu blevet lænket til radiatoren et par år - eller noget. God bedring søde pige!
Sikke en grim oplevelse. Du skal ikke undskylde, og glem forholdet til din fars nye kærestes familie, det hensyn skal du ikke tage i denne sag. Jeg mener derimod, hvis du har overskud til det, at du bør tage en snak med chaufføren omkring hans kørsel og hvordan oplevelsen har rykket din verden og hvad der kunne gå galt. Personligt tror jeg faktisk jeg havde meldt vedkommende til politiet. Jeg har meget respekt for fart. Samtidig så hold fast i hvor slem oplevelsen har været overfor alle, hvis hans familie får øjnene op for hans kørsel lægger de måske også pres på ham for at gøre en forskel. Måske du kan redde en andens liv og sikkerhed. Fart dræber, det er faktum.
Kære Maya. Jeg har bare fuldt dig og din søde pony. MEN - jeg behandler altså mennesker hver eneste dag, der har oplevet det samme som du. Nogen gange føles det næsten som om det værste er når: "der skete jo ikke noget". For der ER sket noget. Jorden er revet væk under dig, du har stået på afgrundens rand, du troede måske du skulle dø. Kan være du har fået et piskesmæld. Kroppen har ikke lidt overlast, som kan ses. Men det stress du har været udsat for sidder i både krop og sjæl. Jeg synes du skal have noget hjælp. Om du vælger kropsterapeut eller psykolog eller begge dele, er dit valg. Men sådan en oplevelse skal tages alvorligt og hvis du spørger mig skal der også forsikring og måske advokat ind over. Ihvertfald synes jeg du skal opsøge hjælp til at få ro på dit nervesystem, jeg kan jo læse, at det er ude af balance. God bedring. Med venlig hilsen Dorte Yawl. Ps. Du beskriver jo også at du, allerede før dette, var en følsom sjæl. Det kan jeg jo også se, når du arbejder med Vito.
Som jeg skrev længere oppe, sad jeg engang i en forulykket bus. Alle fik tilbudt krisehjælp som stod til rådighed på skisportsstedet da vi kom frem - der var unge, og familier med børn i bussen, folk med glasskår i håret, et enkelt flækket øjenbryn og heldigvis ikke nogle der var kommet alvorligt til skade. Nogle valgte en fælles krisesamtale ( med alle andre passagere ) andre havde brug for at tale alene eller som familie.Nogle fravalgte krisehjælpen helt. Jeg fandt ved denne hændelse ud af, hvor forskellige vi er som mennesker ift at tackle en krise - nogle aflyste ferien og tog hjem med tog dagen efter, nogle ville på hjemrejsedagen køre med en bus hjem om morgenen, for så var det lyst mens de kørte ( bussen forulykkede kl 03.00 om natten )og nogle ville afsted på det planlagte tidspunkt for at få den sidste dag på skiene med, så den bus kørte aften og holdt ind ved ulykkesstedet på vej hjem og skiftede chauffør en ekstra gang på hjemturen. Det startede med en ulykke men endte med at blive en fantastisk ferie, der var et enormt fællesskab passagerne imellem, og vi passede på hinanden ude på pisterne ( men det var jo også vores chauffør der ikke kunne køre bus - en passager mente han havde for meget fart på ift glatføre - jeg sov og blev vækket af det lysglimt og brag der kom da bussens metal ramte bjergsiden). Med dette vil jeg blot sige, at lige meget hvordan du vælger at komme videre efter hændelsen, så er det din måde at komme igennem på. så håber jeg i også bliver bedre til at passe på hinanden, når den værste "storm" har lagt sig.
Min den ene hest er lånt ud eller man vil nok nærmere kalde det en helpart hun har på den. - Hesten står opstaldet samme sted som min anden med fuldpas. - Jeg rider den kun hvis parten ber mig om det. - Der er basis udstyr til den. Sadel, hovedtøj, dækner, tæpper hvis parten ønsker andet udstyr såsom andre tøjler eller andre underlag så køber hun det selv til hesten (det er jo selvfølgelig hendes ejet udstyr hvis aftalen opsiges) - Jeg betaler 250 kr af opstaldingen, smed, og årlige dyrlægetjek og ormekure (hun betaler de restrende 1500 kr den 1 hver måned),. - Hun betaler selv stævnestarter og undervisning. - Hun har hesten mere eller mindre som sin egen men vi bruger hinanden hvis en af os er på ferie osv. Hun er bekendt med hvad hun skal give for hesten hvis hun ønsker at købe den. Prisen stiger ikke for hende jo mere hesten kan i hendes varetægt. Mine heste er ikke pengemaskiner. De skal bare have det godt og jeg ville ikke kunne se mig selv i øjnene overfor pigen hvis jeg kunne se at hesten udviklede sig rigtig godt og et eventuelt salg kunne indbinge mig et overskud. Hesten var tilsalg inden hun kom ind i billedet pga jeg manglede tiden til den. derfor er jeg rigtig glad for den løsning jeg har lige nu.
Jeg har lånt min vallak ud med forkøbsret, købspris er skrevet i kontrakt. De har lånt udstyr med i de første 3 måneder ( prøveperiode ) og da låner havde brug for en mindre tommer sadel har de selv fundet og købt sadel der passer både rytter og hest. Jeg syntes det er rart at se at låner selv investere i hesten og jeg håber da også for låner at det bliver en langsigtet investering. Jeg skal varsle hvis jeg ønsker at sælge hesten til anden side med 3 måneders varsel.
Jeg synes at vi på sådan en rigtig regnvejrslørdag skal have en masse gode film citater. Bare for hyggens skyld. Hvilke film citater husker I især? Her er mine:  "Ja, fortiden kan gøre ondt. Men du kan enten løbe fra det eller lære af det." - Løvernes konge "Hvor dum har man lov at være i sin egen opgang." - Nynne "Syv år Niels" - Den eneste ene. "It is our choices, Harry, that show what we truly are, far more than our abilities." - Harry Potter og hemmelighedernes kammer "I wish I was a wooden boy!" Chandler fra Venner (den får mig hver gang)
Jeg er skinovice - så alt hvad I har af gode råd om træning op til, nødvendigt udstyr osv modtages med kyshånd!
Til at starte med må du først lige specificere hvilken skiart der er tale om: Langrend eller slalom? Der er væsentlig forskel på udstyr og træning. Lene
Uanset om det er langrend eller alpint: termo eller uld undertøj (evt. to sæt så det ene kan tørre), så du ikke fryser. Lag på lag tøj til overkroppen, og et par skibukser du kan bevøger dig i (de skal ikke sidde alt for tæt). Uldsokker eller skisokker - uld er i mine øjne noget af det bedste til at undgå vabler - ¨de skal dog sidde tæt, f.eks. et tyndt par uld inderst og et lidt tykkere par syntetisk yderst. Handsker til alpin, luffer til langrend, halsedisse eller halstørklæde, og en hue (man mister supermeget varme gennem hovedet) - behøver dog ikke være supertyk, man får varmen. SOLBRILLER - selvom det ikke er skyfri himmel kan man godt blive sneblind - evt. et par med udskiftelige linser alt efter lyset. Mht. støvler og ski: lej på stedet. Det er første gang du er afsted, og der er ingen grund til at købe sig fattig i udstyr man ikke vil bruge igen. Husk: Compeed - ferien er nærest slut hvis man får vabler (been there, done that) Invistér i lektioner/skiskole. Man har det væsentligt sjover når man har lært at dreje og stoppe! God tur. 
Det er slalom jeg skal på... Starter med skiskole og så må vi se om der skal en instruktørtime til også for at få mig fornuftigt ned af pisterne... Må huske at pakke compeed og sportstape!
Kig forbi youtube og søg på Thomas Urhskov. Selv om de er ældre, er de stadig fine og der er en masse fif. Vabler har jeg aldrig fået af skining. Inden du ska af sted, vil det være en go ide, at finde nogle øvelser der ka styrke dine knæ og lår. Da du er begynder, vil "ploven" blive din bedste og værste ven. Det er den der redder dig, men det er sindsygt hårdt for knæene.
 
Ja regnvejr...  Begge shetlændere har nu det store svømmemærke..  Med Egon under vejs så hørte jeg at politiet opfordrede til at blive inde og se en film, så super initativ med en citat tråd..  Ubetinget en af yndlings citaterne:   Sjovt nok så er jeg til Dirty Harry, Sean Connery, western og ling. men også film som Notting Hill ( Ain't no sunshine er faktisk min mindesang til en helt specielt hest mistede pludselig og voldsomt,   ) og Bridget Jones' dagbog som jeg gerne ser igen og igen. Altså ingen citat lige dér for de er lige min stil, all the way.  En film jeg også kunne finde på at se en dag som i dag er den fra virkelighedens verden filmatiserede, Erin Brockovich med fantiastiske, nej formidable Julia Roberts i hovederollen,  Knald gode citater hele vejen igennem. 
Tak for overspringshandlingen  "Happiness can be found even in the darkest of times, if one only remembers to turn on the light". - Albus Dumbledore Denne lidt mere sjove: : I never eat in strange restaurants. One runs the risk of non-standard cutlery. : Excuse me? : Sheldon lives in the fear of the three-tined fork... : Four tines is a fork. Three tines is a trident. One is for eating, one is for ruling The Seven Seas. - fra Big Bang Theory  "They say the mustang is the spirit of the West. Whether that west was won or lost in the end, you'll have to decide for yourself. But the story I want to tell you is true. I was there and I remember. I remember the sun, the sky, and the wind calling my name, in a time when wild horses ran free." - Spirit, stallion of the Cimarron. Jeg kan hele filmen udenad, men dette stykke giver mig altid gåseud! "If you want to know what a man's like, take a good look at how he treats his inferiors, not his equals." - Sirius Black, Harry Potter "Five points will be awarded to each of you... For sheer, dumb luck!" - Professor McGonagall, Harry Potter  Technically it's a ferret. - Harry Potter, jeg griner hver gang  Og så får i lige som bonus et par citat-billeder fra den karakter, der oftest har fået mig til at falde ned af stolen af grin og glæde. Blair Waldorf fra Gossip Girl. Jeg så hele serien udelukkende for hende. Leighton er en FANTASTISK skuespiller til denne rolle, hun rammer hovedet på sømmet, og jeg har så mange citater jeg ikke kan vælge! "Now if you'lle excuse me, I've got to go kill myself! Or max out my credit card. Whatever comes first". - Klassisk Blair! Værsgo: Og min absolutte favorit, fordi det er så sandt: Beklager spam 
"Det eneste vi frygter ved døden og mørket er uvidenheden." - Dumbledore  "People often confuse me - but I try not to let them worry me." "I find people interestinb, but I have trouble understanding them." "People often find me tactless and rude. I can't understand how being honest can be improper." "If only there was a mathematical equation for love." - Max (Mary and Max)
Fedt at I er med på den.  Jeg har lige lidt flere. "I am very interested and fascinated how everyone loves each other- but no one really likes each other" - Perks of being a Wallflower (hvis I ikke har set eller læst den, så er den i den grad anbefalelsesværdig) Woody: "DU ER ET LEGETØJ!"  Buzz: "Du er en sørgelig mærkelig lille mand"  - Toy Story
Tak Sofie, jeg har SÅ længe ville se The Perks of Being A Wallflower, men jeg kommer simpelthen hele tiden fra det! Nu har jeg skrevet det ned så jeg ikke glemmer det   det lyder nemlig lige som en film for mig, og så er der en add'ed bonus i at den skønne og talentfulde frøken Watson spiller med. Hun er så dygtig, også uden for Potter-universet
Sophie, den er helt sikkert værd at se, og endnu mere værd at læse. Forstår ikke hvorfor den har været 10 år om at komme til Danmark og ikke mindst at blive filmatiseret.
Mit citat: "Er der altid så tåget i Britannien?" spørger Asterix "My my, det er kun, når det ikke regner, svarer Fixfax Hvorefter regnen styrter ned 
Fra How to train your dragon: : Listen, you know what he's like. From the time he could crawl he's been... different. He doesn't listen, he has the attention span of a sparrow... I take him fishing and he goes hunting for, for trolls! : Trolls exist! They steal your socks. But only the left ones. What's with that? Elsker den film 
Her et citat fra en film, der ellers ikke er inden for min yndlingsgenre. Jeg elsker simpelthen bare det sprog, der bruges i filmen. "Hell no, Philip - that's a good size for a boy your age". Gæt hvilken film ??? Jeg kan fortælle, at den er fra 1993. Hanne
Hanne: Det kan jeg simpelthen ikke gætte. Jeg tænker umiddelbart Braveheart, men kan ikke helt få til til at passe ind. :S
Nu er mit yndlings citat allerede her en gang, men tænker det godt kan tåle at være her igen   Albus Dumbledore Andre gode citater: - . - Albus Dumbledore -  Rubeus Hagrid -  
"Stupid as a stupid does, sir" 
Jeg synes der er så mange gode, men jeg kan selvfølgelig kun komme i tanke om en :p "They are more like guidelines, than actual rules" (Findes i flere varianter) Sagt af flere karakterer i Pirates of the Caribbean. Det er sådan jeg har det med opskrifter, så når jeg engang får mit eget køkken, skal en eller anden variation af det citat op at hænge 
Repose: Ooorh ja den er også godt.  Der er jeg også helt vild med  "Why is the rom gone", som også bliver sagt flere gange 
Forest Gump er nu: "Stupid is as stupid does"  Mine favoritter: "I think this is the beginning of a beautiful friendship" - Rick i Casablanca, da han uselvisk har sendt sit livs kærlighed afsted med hendes mand og selv finder en ven i den korrupte, men på bunden gode politimand  
Der er altså også mange gode fra The Grand Budapest Hotel, en forholdsvist ny film som er fantastisk og hylende morsom, samtidigt med den fortæller en rigtig god historie! Mr Gustave, ved kisten med hans afdøde veninde "You're looking so well, darling, you really are... they've done a marvelous job. I don't know what sort of cream they've put on you down at the morgue, but... I want some." Politiet kommer til hotellet og vil arrestere Mr Gustave. Han ved han har gjort forbrydelsen, men kommer gående og byder dem velkommen til hotellet og er sit sædvanlige høflige jeg. Politiet: "By order of the commissioner of police, Zubrowka Province, I hereby place you under arrest for the murder of Madame Celine Villenueve Desgoffe-und-Taxis." : "I knew there was something fishy. We never got the cause of death. She's been murdered, and you think I did it." Herefter et sekunds kunstpause med oprejst pande, hvorefter han spænder for livet løs ud af hotellet. Her er en trailer (inkl ovenstående citater), i bør virkelig se filmen:
Jeg kom lige på en mere. "Every man dies, but not every man really lives" - Braveheart "The allmighty tells me he can get me out of this mess, but he's pretty sure you're fucked" - Braveheart
Well... svært at udpege ét yndlingscitat ud af hundrede, men lige umiddelbart...:  Taxi Driver!   Yndlingsfilmen! Heidi
Plovbæstet: Hæhæ, der ingen begræsninger på antal. 
Hanne 17: A Perfect World?  Yndlinge fra "Seabiscuit": "It's better to break a man's leg than to break his heart!"  "You don't throw away a whole life just because it's banged up a little!"  "Have a nice ride, Johnny!".  Hilsen  Annelise
Det stærke køn/Steel Magnolias: "Jeg er ikke skør, jeg har bare været i dårlig humør de sidste 40 år." Og så stort set alt fra "Shrek" - en meget snakke-snakke film, faktisk. Men her er et kort eksempel: : So where is this fire-breathin' pain in the neck, anyway? : Inside, waiting for us to rescue her. : I was talkin' about the dragon, Shrek.
Godt gået, Annelise. Det er nemlig fra a Perfect World. Elsker replikkerne i den film; de er lavet, så de passer perfekt til tid og omgivelser. Jeg er ikke den største fan af Kevin Costner, men i denne rolle var han absolut perfekt.
Hej HN!  Håber I vil hjælpe en veninde fra min klasse med at besvare dette skema (:  Tænkte det var noget især os ryttere vil have indflydelse på!
Helt overordnet synes jeg det er en god ide at lys (kun) tændes efter behov, dvs. når nogen bruger en vej eller sti. Men at det kun skal fungere fordi man har betalt for at ha et armbånd med en sensor .... hmmm nej. Hvis jeg har betalt men mit armbånd ikke fungerer, eller hvis jeg har glemt det, eller det går i stykker mens jeg er på stien .... hvad så? Lamperne (eller sensorarmbåndet???) vil bestå af solceller ..... men er der så nok strøm sent om aftenen eller hvis der er megt trafik på stien? OK, et teknisk problem. Hvad hvis jeg har mit tykke vinterjakke udenpå armbåndet? Jeg tror, at for at det skal fungere godt med intelligent belysning, så skal sensorerne være i stien eller standere ved siden, som registrere at nogen går forbi og så styrer lyset. Men det skal ikke være afhængig af om man har betalt (og husket) et armbånd.
Hej Har i nogle gode ideer til nemme tapas - små retter til 5 personer. Det skal gerne kunne laves i forvejen eller på kort tid, for jeg kommer første hjem tyve minutter inden mine veninder kommer  Håber i har nogle gode ideer og god weekend 
Måske kan dette billede inspirere dig lidt 
 Vietnamesiske forårsruller! Det er altid et hit hos mine veninder og jeg.  De er nemmere at tilberede, nemme og hurtige at spise og så er det samtidig en sjov madoplevelse.  Du kan google det og se, om det er noget for jer. Man kan med fordel lave en lækker sauce af jordnøddesmør. Sådan noget med hvidløg, ingefær, chili... Den kan sagtens laves i forvejen - bare man lige husker at jordnøddesmør bliver lidt ekstra stift af køleskab. Man kan jo springe hvidløg over, hvis man skal videre i byen. Fyldet kan f.eks. være agurk, rejer, mozeralla, peberfrugt, gulerod, frisk spinat osv. Det kan nemt snittes ud på 20 minutter. Rispapirsrullerne kan købes i både store og små - de små er sjovest - og så har man bare et par fade med meget varmt vand (skal være kogt) stående på bordet, som man dypper dem i og så bliver de bløde. Det kræver lidt øvelse.  Det er lækkert med hvidvin til.   Heidi
Uhm tapas er bare lækkert  Jeg er helt vild med dadler med bacon omkring, som lige har været en tur i ovnen. Det er en god lille hapser  Ellers noget godt brød, evt foccacia, noget hvidløgs dip, tomatsalsa, spanske pølser, lækkert ost.. mulighederne er mange 
Jeg kender de "vietnamesiske forårsruller" som sommerruller hos vores "pusher" med asiatiske specialiteter   Laver I dem selv, imens I sidder ved bordet?
Sine: Ja, det gør vi.   Vi stiller nogle fade med fyldet på bordet og de førnævnte skåle med vand (det skal være kogt, men ikke skoldhedt, så man brænder sig   ). Efter få sekunder er sådan en rispapirsrulle blødt op og man kan fylde i den som en wrap. Det er så lækkert!  Heidi
SUPER - tak for nogle rigtig gode ideer - det ser og lyder jo rigtig lækkert 
Jeg er ved at uddanne mig som landmand, og jeg kunne rigtig godt tænke mig, at komme i noget praktik i udlandet, efter første hovedeforløb. Jeg kunne rigtig godt tænke mig at komme i praktik på Island, er der nogle der har prøvet det, kender nogle, eller bare har en god historie om landbrug på Island, jeg har interesse i både planteavl og husdyr. Håber og høre fra nogle 
været i praktik deroppe, men arbejdet som ufaglært staldhjælp på to gårde (den ene havde primært får og malkekvæg og så hesteavl "til husbehov", som deroppe betød 12-14 rideheste og 60-70 stk avlshopper og ungdyr, og den anden var et hestestutteri med sportsheste). Det var den første gård, der var mest anderledes i forhold til, hvad man finder i DK. Det er 10 år siden nu, men de var mindst 20 år bagefter deroppe dengang - jeg ved ikke, om det stadig er tilfældet. På denne gård havde de 300 får ca., som gik i fjeldene om sommeren og stod hjemme i stalden om vinteren - de blev hentet ned fra højlandet til hest i efteråret, super at deltage i. At bruge heste og hunde på den måde er noget særligt. Derudover 16 stk. malkekvæg og deres afkom - dvs. ikke noget, man i DK kunne leve af. Men det gjorde hun altså, min chef. Fårene gik vist kun lige i nul, økonomisk. Hun havde to malkemaskiner, der skulle sættes på manuelt og ingen malkegrav, bare en gammeldaws bindestald. Hestene var til arbejdsbrug - en del af mit job var at hente køerne til malkning hver aften på bar hesteryg (hyggeligt, når der altså ikke var en ballademager, der spurtede i den forkerte retning - køer kan være så "sjove"   ). De fleste af føllene blev slagtet i efteråret, men de 2-4 bedste beholdt de. De havde lidt korn, men primært græs til wrap og hø på markerne, der er STEJLE som bare pokker, så det var med tungen lige i munden, når man kørte der i traktor   Mange af landmændene havde gårde, som var gået i arv i samme familie i mange generationer, ligesom vi havde i DK engang. Jeg har mange historier fra dengang, men jeg vil stoppe nu. Jeg kan anbefale at finde en gård deroppe at arbejde på - især når du nu ikke kun er interesseret i heste og ridning (der er nogle brådne kar imellem ligesom i danske hestestalde, fordi pigerne strømmer til og arbejder gratis - det mener nogen jo skal udnyttes   ). Islændingene er dog generelt søde og imødekommende mennesker efter min egen erfaring.
Tusind tak for svar. Det lyder som en fed oplevelse. Hvordan fik dukontakt til de der gårde? Var det helt privat eller rejste du gennem nogle selvskaber, eller hvordan kom du afsted? Hvad spiste man, og var sproget meget svært at forstå? ?
lidt  Jeg fandt jobbet igennem et opslag her paa HN - du kan ogsaa ofte finde gaarde, der mangler hjaelp, igennem opslagstavlen paa   Jeg rejste alene og privat, men det var som sagt heller ikke som en del af et uddannelsesforloeb, men bare under mit sabbataar, saa gaarden var ikke godkendt til praktikanter (saa vidt jeg ved). De spiste meget solid "bondekost" deroppe - det var bedstemoderen paa over 90, som lavede det meste af maden. Friske groentsager er dyre (de er enten importerede eller dyrket i nogle store drivhuse paa sydoen), saa menuen stod mest paa kogte kartofler, kaal og fisk eller faar/lam. De spiste ofte indvolde i dette hjem, saa det skulle jeg lige vänne mig til. Det andet sted jeg arbejdede var kosten meget lig, hvad man faar i DK (pasta, pizza, Knorr-retter, etc.). Saa det kommer nok an paa, hvor man ender, og hvem der laver maden  Sproget er svaert at forstaa, ja. Du kan sikkert genkende en del ord fra andre nordiske sprog (isaer paa skrift), men udtalen er svaer, og de adskiller ikke ordene fra hinanden, men taler hurtigt og "ud i en koere" (ligesom vi goer paa dansk, hvilket goer det hundesvaert for udlaendinge at laere). Den gode nyhed er, at det kun er de helt gamle mennesker, der ikke taler rimeligt engelsk eller dansk - eller begge dele 
Hej alle i dejlige mennesker jeg overvejer lidt at lave et ridehus i en lade der er ca 15x25 meter(indventig) (jeg ved godt det ikke er edielt, men alt for at ride i tørvejer og i frost   ) mit spørgesmål er om nogen af jer har erfaringer med at ride i et ridehus omkring de 15 meter i bredten og hvad i syntes om det ? og ville i ride i et 15x25 ridehus hvis i ikke havde andre muligheder på forhånd tak og hold en god tone tak 
det kommer vel an på hesten - et stort skrummel af en unghest er ikke så nemt, men en ældre erfaren hest eller en mindre hest går fint 
... ville den størrelse være genial til jord/longearbejde! Der ville jeg måske endda holde mig til 15x15m. og runde hjørnerne lidt af og så lade ti meter stå til havetraktoren, hestetraileren og den slags ting.
Jeg har 20x22 mtr indendørs bane. Både min datter og jeg har brugt det uden problemer i mange år. Har trænet hver vinter i det, og fået en del undervisning uden problemer. Jeg nyder at det er mit eget og der ikke er en masse andre. Jeg træner også en del jordarbejde og selv min gamle ridehest på 173, kunne uden problemer holdes igang hele vinteren i det lille ridehus. Min datter red enda pri på sin gamle pony og trænede her hjemme til dagligt i ridehuset. Kun 1 gang om ugen kørte vi til stort ridehus for at træne programmer.
Her er målet 14x26 og vi rider holdridning med 6 ponyer og heste. Ikke alle kan balancere sig lige godt, når der skal galoperes, men øvelse gør mester og størrelsen bliver en vane. Det vigtigste er tørvejr og vindstille og lys døgnet rundt  Hilsen Lone
Jeg får lavet ridehus i den ene af mine gårdlænger og den er ca 14 m bred og 38 m lang (når nogle vægge er revet ned) og er sikker på at jeg bliver glad for at "komme ind under eget tag" istedet for at køre kræet i trailer og køre i ridehal.  Staldlængen der skal laves til ridehal: Staldlængen indefra (der er dog 3 vægge der skal ned), men jeg kan sagtens se det for mig!  Desuden lærer man jo både sig selv og hesten at arbejde under trange forhold, hvilket i mine øjne er positivt (især hvis man som jeg er springrytter   ). Men jeg træner også en del akademisk dressur, samt en hel del andet jordarbejde af forskellig art, så jeg tror ikke at jeg bliver voldsomt irriteret over størrelsen -somsagt bare dét at man kom komme ind herhjemme må være lykken! 
... et par vintre redet i et ridehus på vist ca 13x22 Det var rart at være under tag, og det var fint til trav og skridtarbejde - men med den hest jeg havde, der ikke havde den store balance i galoppen, var det kun skridt og trav der blev øvet. Vi kaldte det kaldte det nu ikke et ridehus, men "madkassen" - Men det var da bedre end ingenting
Jeg red min gamle hest til, i et 15x25 ridehus. Det fungerde fint, men vi sku ik være mere end 2. Nu står jeg et sted med en 20x60, så det ville nok være svært, at gå tilbage. Men står jeg mellem ingen ting, eller et lille, tar jeg et lille 
Ingen tvivl om at det ikke er "optimalt" at ride i sådan en hal... Men jeg ville nu VILDT gerne have sådan en hjemme! (selvfølgelig hellere en stooor hal... men kunne sagtens nøjes).. Rider på videoen her i en hal, jeg mener den er 14 gange 24.... og hesten er 180+ 
Hvem sidder dog og trykker   på alle indlæg her? Dårlig stil! Nå ja, men jeg lærte at ride i et meget lille ridehus og det fungerede fint. Vi sprang endda op til 1 meter i det og til samlet dressurridning var det fint. Om sommeren kunne man så ride ude på den store ridebane.  Heidi
Jeg rider til daglig i en hal, der er en 16-18 meter bred. Jeg har en ung hest, som ikke har været redet længe, og hun har helt klart meget sværere ved at galoppere derinde end udendørs på vores store 20x60 baner. Det går dog, og til travarbejdet er den fin. Jeg ville dog nødig ride i en mindre hal på en unghest, men måske kan det gå an til mere uddannede heste med bedre balance. Bunden har også meget at sige, vores er desværre lidt glat under toplaget, og min hest har fundet ud af, at hun skal træde forsigtigt rundt på kortsiden, især i galop, og det giver klart en forringet galopkvalitet. Man skal også huske at være obs på, at det er meget hårdt for hesten at gå på så små volter længere tid ad gangen. På positivsiden bliver hesten ultra smidig og god til små volter og vendinger!   Og til longearbejde og jordarbejde er den jo super, så klart hellere en lille hal end ingen hal!
Jeg red min gamle hest til i skridt og trav i et 10x30m ridehus. Det virkede ret godt til det grundlæggende og kunne også bruges til de mere øvede heste med god balance til både spring og galop. Så, ja i mangel af bedre ville jeg godt bruge et på 15x25.
Jeg er fortaler for små ridehuse (indenfor rimelighedens grænser selvfølgelig) Herhjemme har vi et 38*20 ridehus, men der hvor jeg rider undervisning er ridehuset 17*37. Faktisk, synes jeg, det fungerer super godt jo mindre plads der er, for så skal der rides! Jeg har selvfølgelig underviser på til at styre slagets gang, men jeg synes faktisk, der er meget plads, selvom ridehuset er tre meter smallere end mit eget. Men tag over hovedet er bedre end ingenting. Så lav da ridehus:-)
Jeg står og skal købe ny trailer. Dette bliver som udgangspunkt på den anden side af grænsen, da jeg minimum sparer 14000 kr. Nu bliver jeg så bare i tvivl mht til registrering og type godkendelse. Traileren er en ifor williams 511 som der jo kører massere rundt af herhjemme. Men tyskerne kan jo ikke give mig en dansk type godkendelse.....Nogle med erfaringer?
... bekendte har købt trailer hos Paisen. De er klar til at køre i DK ved købet, og stadig væsentlig billigere. Hilsen Sif
Jeg købte min ifor Williams i Tyskland i aug 2013. Det krævede blot et tur forbi en synshal Samt indkøb af klistermærker - vægttavle og hestetransport Der hvor det kan blive besværligt er i forhold til garanti. Der er ingen af de danske forhandlere som vil hjælpe med det
Dette skal du ikk være bekymret for sålænge du vælger en model der med sikkerhed også sælges i DK!  Min Bøckmann Comfort, kunne den tyske forhandler faktisk udprinte en Dansk Typegodkendelse på, så det var endnu nemmere at registrere den, hvorimod han endnu ikke har fundet en for mine DUO Esprit trailere.  Men da de sælges i DK er det nemt for synshallen at finde dem i systemet.  Det eneste du skal være opmærksom på er, at kan din tyske forhandler ikke finde en Dansk typegodkendelse kan du komme til at opleve at din trailer er langt tungere, end var den registreret med en Dansk typegodkendelse.  Ja jeg er ked af at sige det men der er visse danske forhandlere som bruger typegodkendcelser i DK, der slet ikke afspejler traileren faktuelle vægt!  F.eks. bliver en DUO esprit indregistreret med en vægt på 750kg i DK mens den i virkeligheden vejer 839 kg.  En comfort vejer i DK 850kg mens den i Tyskland vejer 901kg. Tjae luften er bare tungere i Tyskland eller....  En anden udfordring du får er at skaffe en Tysk prøveplade der gælder fra den Tyske forhandler til grænsen, hvorefter du skal have en dansk prøveplade på....  Hos nogle forhandlere kan man dog aftale at traileren leveres ved grænsen og så skal du kun bruge en DK prøveplade. Husk at en indregistrering i DK koster i omegnen 1300 - 1500,-  Mvh. Morten