tyder jo også på, at du virkelig tænker dig om og hele tiden vil være sikker på du gør det rigtige. At ha en sygdom, betyder ikke altid der helt store. Ridning har jo netop en god indvirkning på mange ting.
Og derfor er jeg jo også glad for at høre skepsis, da det kun kan hjælpe mig til at vide hvad jeg specielt skal være opmærksom på.  Takker for alle svar, og håber da der kommer flere input!  Mvh Mona Carlsson
Du lyder bestemt som en jeg gerne ville låne min hest ud til (Hvis jeg havde en der skulle udlånes). De vilkår du tilbyer lyder i mine øre fornuftige, og din tone her inde i denne tråd, giver et godt indtryk af dig. At du har en hingst på stedet ville ikke gøre mig noget, så længe omgangen hingsten og de andre heste imellem, er forsvarlig. At du har en sygdom ville heller ikke gøre mig spor, så længe de aftaler vi har indgået, bliver overholdt, og jeg til enhver tid ville kunne komme uanmeldt, og lide hvad jeg så.
Tak tak, bliver da helt forlegen.  Mvh Mona Carlsson
Kommer man længst med. Min tidligere låner var ikke ærlig og jeg måtte derfor opsige kontrakten til sidst.  Så jeg vil helt sikkert sætte mest pris på ærlighed. Især når det gælder hestens trivlses. 
Jeg kan selvfølgelig ikke vide det, men jeg tror, min låne-hests ejer sætter pris på, at jeg jævnligt mailer (bla. med billeder...) og fortæller, hvordan det går 
Hvorfor er det at man skal bede om at kommer over gaden i et lysreguleret kryds...jeg mener, hvorfor skal man trykke eller aktiverer den grønne mand for at komme over. Det er ret irriterende, når nu man kommer over mod et fodgængerfelt, det når at blive grønt for bilerne...men når ingen i forvejen har aktiveret den grønne mand...jamen så kan du ikke komme over...og du må vente til næste gang det bliver grønt. Ja jeg ved godt at det kun er få minutter det drejer sig om, det undre mig bare, hvad det egentlig gør godt for. Som jeg ser det, så kan det da lige så godt bliver grønt hver gang for fodgængerne også. Er der noget her jeg ikke kan få øje på????? 
det er vidst hvis der står en blind person der, så kan han trykke på den, samt at hvis der skulle være grønt titere ville det også stoppe trafikken hi hi ved ikke
...hvis blot de alle bippede, som nogen jo gør...langsomme bip for stop og hurtige bip for gå, så kan blinde komme over også...de ved jo -af gode grunde- ikke hvor de skal trykke henne, når de kommer gående og der hvor jeg går over, skal man aktiverer med hånden (altså en bevægelse) det kan blinde jo heller ikke se og trafikken stopper jo ikke, selvom der er grønt for fodgængerne, hvis der ingen fodgængere er....kan du følge mig???
Skal glide jævnt. Blinde lærer skam hvor knappen sidder og hvilke kryds der har knap. Hvis bilerne skal holde unødvendigt, så vil der snart være nogen, der ikke gider holde for rødt- og så sker der flere ulykker.
...måske forstår jeg ikke...men altså os fodgængere skal jo have lov at komme over og hvis man når knappen inden der bliver grønt, så skal bilerne jo holde, sådan er det. Hvis der blev grønt hver gang, sammen med bilerne, så skal bilerne jo kun holde, når nogen skal over...og ellers kan de da bare kører....selvfølgelig vil nogen komme løbende, for lige at nå over mens der er grønt...men bilisterne skal jo i forvejen være opmærksomme, så det burde ikke være noget problem. Det er nok bare mig...og faktisk har jeg jo aldrig tænkt over det før, men nu er jeg blevet fodgænger...og så undrede det mig bare. *S*
... irritere mig mest ved fodgænderfelter, er at de ikke automatisk skifter. Altså at de ikke følger bilerne. Hvis man ikke får trykket, så forbliver den rød. Ggg... Jeg gider altså ikke altid trykke. Det skal bare skifte... For det skifter jo ikke engang hurtigere, end det ellers ville ha gjort.
... simpelt... Fodgængere kræver at der er grønt i længere tid, simpelthen for at nå over vejen. Så for at de, der holder for rødt, skal spares for de ekstra sekunder, lader man fodgængerne trykke på knappen for at aktivere den grønne mand. Så det er simpelthen fordi, der er grønt i længere tid, når der er gående i krydset.
...Trine...det er også det jeg mener...det er r**-irriterende  Hmm Louise...det har jeg ikke observeret...at der er længere grønt for fodgængerne...det vil jeg prøve at holde øje med, men tror altså ikke det er tilfældet.
Okay, først. Jeg ved godt, at jeg 'kun' er 16 år og ikke behøver at tænke på kommende udannelse .. Men :b hehe, man må jo godt lege med tanken. For mit vedkommende har jeg leget lidt med at udanne mig som folkeskolelærer. Men, der er jo en masse fordomme. Så folkeskolelærer og andre mennesker med en eller anden forbindelse kom frem! Hvad er det gode og det dårlige som folkeskolelærer?
- det er IKKE en prestige uddannelse, som f.eks. ingeniør, læge, dyrlæge. - Gider du virkelig det? Kommer man til at høre mange gange. - der blir konstant skåret ned på området, og kravene sættes op. - Du skal i nogen tilfælde opdrage andre folks børn. - Du skal i nogen tilfælde også opdrage forældrene. + Du får lov at arbejde med børn, og du har stor frihed i dit arbejde, specialt hvis man kan tænke kreativt. + Man har meget frihed under uddannelsen, og man kan specialisere sig indenfor ens interessefelter. LAAANG sommerferie, og ingen weekend arbejde  + Passer glimrende med ens fritidsinteresser + Du kan opleve børn få en aha oplevelse/gøre dem interesseret. Du er med til at præge dem, nogen gange for livet.
vil give MissGreen ret i hvad hun siger Men bortset fra det vil jeg mene det er en god overvejelse at have dig. Jeg selv starter på andet år efter ferien, trods det jeg har skrevet   Jeg elsker børn og brænder for at undervise 
Kan næsten ikke supplerer de andre nu, det er ret godt sagt. Jeg ville bare sige, at det er et fint tidspunkt at overveje det på. For nu om dage er der jo optagelseskrav. Dvs at de liniefag du vil have, skal du have på b-niveau på den ungdomsuddannelse du vælger. Derudover er det altid en fordel at undersøge optagelseskrav på alle de ting man gerne vil, så man kan tilrettelægge ungdomsuddannelsen ud fra det. Det ville jeg gerne have vidst da jeg startede på HF. Nå ja lige et minus: Du får lektier for resten af din tid som lærer. Det faktum gruer jeg lidt for, men kun når jeg glemmer hvor fedt det er at side og pusle med og hvor dejligt når det virker henne på skolen. Det er jo mere overskuelige lektier end dem man får for når man selv studerer. Og et plus mere: Det er et arbejde hvor man konstant udvikler sig. Der vil altid være et aspekt af uforudsigelighed fordi man arbejder med mennesker - og endnu bedre: mennesker under stærk udvikling. Nej vent! Der er flere plusser: Med uddannelsen kan man også videreuddanne sig i voksenundervisning, musikpædagogik, specialundervisning og sikkert en hel masse andet. Mener endda man kan blive skolepsykolog, man kan i hvert fald ting og sager på Pædagogisk universitet, hvis man kommer til at længes efter det akademiske. Desuden er der mange andre muligheder end lige folkeren. I DK har vi et væld af frie skoleformer herunder grundtvig/kolske, Steiner og efterskoler og højskoler hvis man ikke er så vild med børn. Pøj pøj med det. Der er jo længe til endnu, men det er som sagt fint at undersøge og spekulere - det kan man jo ikke lade være med.
i alt det i siger, men jeg har altså lige en dårlig ting mere, På seminarumet når er kommet ind osv, kan det være meget svært at finde hovede og hale i alle de teorier som man får i hovede, det kan være meget svært at se hvor du lige præsis kan bruge dem henne, og hvordan, men jeg synes nu også som de andre at det er et dejligt job, men seminaruim tiden ja den har jeg meget svært ved... du vil spørge dig selv mange gange er det her slid og slæb nu det værd, og desværre så er det nok ikke... men men men jeg overvejer jo så også at stoppe og arbejde som det er jeg uddandet til...
Nja- udover forberedelse så tog min mor tit på kurser for at lære mere om sit fag. Desuden er der også den årlige "pædagogisk week-end". Lærermøder, forældremøder + det løse ligger også uden for det skemalagte. Min mor var også med i håndarbejdslæreroreningen- og deltog i møder i det regi + NTF, det nordiske tekstillærerforbund. Men det var hendes valg- og hun trivedes med det. Min svoger er lærer, men han arbejder i fagforeningen og underviser slet ikke. Så man kan godt være lærer uden at undervise.  Det er mit indtryk at det er interessant og til tider hårdt, men jeg kunne ikke selv tænke mig det... Det skal dog ikke afskrække andre!
Jeg har været lærer i 9 år. Jeg har sjældent haft arbejde i weekenden, men til gengæld er der ofte møder, samtaler og diverse arrangementer man skal komme til om aftenen. Med hensyn til forberedelse, så bliver man (jeg) bedre til at rationalisere. Nogle perioder er tungere at forberede til end andre. Jeg underviser på mellemtrinnet og det er superdejligt. Jeg kan se at mine kolleger i indskolingen "sveder" noget mere med opdragelse af både børn og helt urimelige forældre. Myten med sommerferien eksisterer tilsyneladende stadig. Jeg har reelt 4 ugers sommerferie. Når børnene går på ferie, er der stadig en del der skal laves på skolen. Og ugen inden børnene møder, skal der også laves en del. Men der kommer friheden ind. Hvis man er ihærdig og planlægger det, kan man da godt "tage" en uges ferie mere i starten. Lærerjobbet indeholder mange aspekter, ikke bare undervisning - som jo engentlig er en ret enkel sag. Nej, der er så meget andet man skal forholde sig til, utilpassede børn, trælse forældre, kurser, møder, evaluering, dokumentation mm. Jeg har kolleger, som har undervist 15-20 år, som siger, at de føler, at deres kerneydelse "undervisning" fylder mindre og mindre og betyder mindre og mindre. Til sidst vil jeg da lige indskyde, at jeg føler mig respekteret som lærer. Jeg mødes mere med beundring og respekt end med alle mulige negative holdninger.
år i folkeskolen og er nu på VUC på 3. år... (mit synspunkt)Folkeskolen er meget stresset og man har utrolig mange fag -også fag, som man ikke er kompetent til at undervise i. Derudover har du rigtig mange timer. Jeg arbejdede ca. 45-50 timer ugentligt i det 1½ år jeg var i folkeskolen og brugte ca. 6-8 timer søndag på at forberede mig til hele ugen (havde dog altid lidt i ugen). Jeg havde 29 undervisningstimer + møder og var ansat på 35 timer ungentligt. Jeg er nu på VUC, hvor jeg arbejder med udsatte unge. Det er et drømmejob. Jeg har samlæsning, hvilket betyder, at jeg underviser både 9. og 10. klasse i fx engelsk på samme tid. Der er ca 7-10 kursister på hver trin. Det kræver selvfølgelig noget organisering, at undervise to niveauer på en gang, men dete r også den eneste "ulempe". Jeg har ca. 18-22 undervisningstimer om ugen og møde ca. 1 gang om mdr. Somregel har vi en ugentlig fridag -forberedelse. Undervisningen stopper i maj og derefter skal jeg somregel ud som censor (meget spændende) ca. 1-3 gange på andre VUC'er og rette eksamensopgaver.... Jeg bliver hørt, hvis jeg kommer med forslag til undervisning mv og har meget til til at forberede mig og gøre min undervisning relevant og spændende for mine kursister. Derudover er der ingen forældre, som tror deres poder er verdens centrum. Vil bare lige sige at hvis du vælger at blive lærer er der mange andre muligheder end lige folkeskolen -jeg skal i hvert fald aldrig tilbage.....
Jeg har været lærer i tre år nu - og jeg er vild med det. Du har fået en masse plusser og minusser ved de andre, og jeg kan da sikkert tilføje nogle. Jeg vil hellere sige at for mig, så opvejes de negative ting 100% ved samværet med børnene. Det er utroligt givende, udfordrende og inspirerende at samarbejde med så mange forskellige og dejlige unger. Derfor er jeg lærer! Man bliver nu lidt skadet af det - lægger det ikke helt fra sig. Fx hver gang jeg læser noget, ser noget i TV, hører noget i radioen osv. så spekulerer jeg lige på (sådan i baghovedet) - kan jeg mon bruge det i min undervisning? Seminarietiden var simpelthen fantastisk! Vi havde et alle tiders studiemiljø for det første   Jo, og i starten var det nok lidt forvirrende med mange forskellige teoretikere, man skulle forholde sig til, men efterhånden blev det bundet sammen og gav en dybere mening - og den store sammenhæng - så man fik koplet fag-fagene og de pædagogiske fag sammen og forstod, hvad man skulle "bruge det til". Jeg læser stadig teori somme tider. Det har man ufattelig stor brug for for at videreudvikle sig. Vi har fx satset meget på innovation og entreprenørskab på min skole, og jeg har da videreudannet mig (via kurser) på det felt samt læst nogle nye teorier, som gør, at jeg til stadighed tager min lærerrolle til revision. Jo - det ER et fuldtidsjob 
Og jeg er ikke stødt på mange fordomme. Nok mere beundring over at man gider tage et, i mange øjnes, surt arbejde. Og som de fleste samtidigt siger: "Hvis ingen tager uddannelsen, jamen, hvem skal så lærer den næste generation noget", og vi kan jo ikke alle være advokater, kemiinginører og dyrlæger, vel  Jeg tror det vigtigste er at man gør op med sig selv hvorfor man vælger netop den uddannelse, for har man ikke viljen og gnisten fra starten, så tror jeg det bliver svært at klare netop den profession. Mange har spurgt mig om hvorfor jeg gerne vil være lærer, og til det kan jeg kun svare at jeg elsker at hjælpe andre og være en del af deres hverdag. Man får en fantastisk mulighed for at lære om sig selv og om andre mennesker, og så føler jeg at man kan gøre en forskel. Måske ikke for alle, men for nogle. Mange siger at børn og unge er forfærdelige idag og de derfor ikke forstår at man vælger den vej, og der er jeg slet ikke enig. Jeg tror på at børn og unge er over for en som resultatet af den måde man selv er overfor dem. Og jeg har kun haft gode oplevelser for de tre gange jeg har været i praktik(1.+2. års+flex) Desværre tror jeg at der er mange der tror at man kan komme sovende igennem undervisningen når man skal tage uddannelsen og at man derfor ikke behøver at komme til undervisningen. Det er atså en skam, for der er altså noget man ikke kan få ved selvstudie, nemlig erfaringen med at diskutere undervisning, nye politiske tiltag osv. noget som man kan få god brug for når man endelig kommer ud som lærer. Mht. uddannelsen, så er jeg glad for at være på seminariet, også selvom der nok ikke er den største fællesskabsfølelse på holdet 
Sanne: Jeg kan godt huske at du har fortalt om dit timetal fra folkeskolen før. Jeg har aldrig før hørt om nogen der var ansat på 35 timer og som så skulle undervise så mange lektioner, som du fortæller om. Selv skal jeg have 25 lektioner næste år og det er atypisk på min skole. Det er fordi jeg ikke rigtig har nogle akkorder - dvs ansvarsområder. Jeg er naturligvis på fuld tid. Stine: Kender jeg godt fra mig selv. Ideerne kan komme på alle mulige tidspunkter.
at jeg havde nogle hårde år. Her i nordjylland (blandt mine kollegaer i folkeskolen) er dte dog slet ikke ualmindeligt at man har i hvert fald 26 timer og er klasselærer oveni... På den skole jeg var, kunne man ikke få akkorder -der var et hieraki som gjorde at kun de ædlre lærere fik de gode klasser, fag, akkorder mv.
har fordele og ulemper - og ikke mindst folkeskolelærere. Ulemperne må klart være folk møguopdragne unger - fordelene de lange ferier 
er lærer - og nyindsat afdelingsleder på sin skole. Hun arbejder og arbejder og arbejder - men er også lærer af hele sit hjerte   Meget engageret og videreuddanner sig konstant både på pædagogik, psykologi og lederskabs-området. Beskæftiger sig meget med børn med specielle behov. Det er ikke et område jeg nogensinde ville bevæge mig ind i, da jeg slet ikke er til børn - mne jeg kan SAGTENS se at det spændende og sikke nogle resultater man kan opleve at få ud af sin undervisning og interesse for børnene generelt. Lange ferier, jo - men det skal være et brændende personligt engagement der driver dig for at det skal være stressen og lønnen værd, tror jeg.
man skal brænde for det, men det tror jeg nu også de fleste lærere gør -ellers holder de ikke længe
... det er så spørgsmålet. Jeg har mødt min del af udbrændte folkeskolelærere. Jeg overvejede også uddannelsen på et tidspunkt, for jeg kan egentlig godt lide at lære fra mig. Men jeg kan ikke lide børn   Eller jo selvfølgelig kan jeg det. Men jeg kan ikke lide andres børn så godt, at jeg ville kunne undervise dem med den tålmodighed, de fortjener. Ergo var det ikke et job for mig.
jeg er lærer i folkeskolen og jeg elsker det, har 26 timer om ugen + klasselærer + møder + forberedelse, det er en skrøne lærerne har mere fri end andre, vi arbejder bare på nogle andre tidspunkter... hvis man ikke har flair for det er det træls at være lærer men ellers er det super, har aldrig et sekund fortrudt jeg tog den uddannelse, man får så meget tilbage fra eleverne, at der er kampene værd - for kampe er der også indimellem.
I tirsdags var min veninde og jeg nede i vores fitness center. Da vi kommer ind bemæker vi straks hvor meget larm der er, og inde i et rum hvor man kan sidde og slappe af, sidder 5 børn, cirka i alderen 7-14. det er s¨å to mødre som har taget børnene med, og egentlig generede det jo ikke, jo de larmede da, men fair nok, vi gik igang med at træne. Da vi står på maskinerne og træner begynder børnene at kede sig fordi mødrene træner, og begynder at løbe ind og ud og ind og ud og små råbe. Mødrene råber efter dem at de skal fise ind i rummet igen - men intet sker. De går så ovenpå hvor man træner vægte, og efter noget tid går vi efter. og ve og rædsel... der var bare skrig og skrål, børnene legede på maskinerne ( som altså sagtens kan være farlige) og det var bare IKKE til at være der.. Jeg får nok, og går ned i receptionen og spørger om det virkelig er tilladt at så små børn leger på maskinerne, og påpeger man nærmest ikke kan holde ud at være deroppe. Pigen går så op og ber dem om at holde deres børn i ro. Min veninde er så ved at træne arme da den ene mor går forbi os, og meget fornærmet siger:" Jah, så går vi!!! Så kan i blive fri for os!!" Jamen det lyder da bare fantastisk" siger jeg måske lidt provokerende tilbage   - men kunne bare ikke lade være når hun var så fornærmet! Da hun så går forbi os igen, får vi lige en bemærkning mere: Jah, og bare lige så i ved det, så er 2 af børnene faktisk meldt til!! SOER!!! " A HVAD siger du??!!" råbte jeg så efter hende, altså skøre dame!! Gik direkte op til skranken igen og fortalte hvad der var blevet sagt, og pigen gik derefter efter damen ned i omklædningsrummet. det resulterede altså i at de alle meldte sig ud, for de følte sig virkelig ikke velkomne længere!! Altså hva sker der for nogen folk.. sådan nogle "ældre" kvinder (nok 38) som bare skaber sig sådan på den måde! Det er ikke tilladt at have så mange børn med sig i træningscentret, og hvis man har et med, skal det holde sig i ro, og må selvfølgelig ikke bruge maskinerne! Uha hvor blev jeg gal hehe..
Var da ved gud også en underlig opførsel! Hvis man absolut skal slæbe sine stakkels børn med hen et så, for dem, kedeligt sted, må man altså sørge for at medbringe underholdning til ventetiden. Synes det var flot at pigen i receptionen reagerede frem for at lade stå til.
Hahahahahahaha  Den vil jeg bare helt sikkert sige!!! Min veninde havde været dernede i dag sammen med sin kæreste som er kammerater med ham som ejer stedet, og damerne havde været der, selvom de ville melde sig ud  Min venindes kæreste fik så lige navnene på dem, og vil påpege det for ejeren, de burde ikke have ret til at komme der mere med den opførsel.. men håber jeg når at fyre søer bemærkningen af inden!! Er heldigvis frisk nok til at sige det 
Endnu værre at de så tropper op igen efter den opførsel - men det kan jo bare lægges til bunken af eksempler på, at de tilsyneladende ikke er de hurtigste knallerter på havnen...
... det udemærket fra det træningscenter jeg gik i (og egentlig stadig burde gå i). Der var en kvinde, som altid havde sine to unger med. En dreng på omkring de otte og en pige på fem vil jeg tro. Træningscenteret havde et rum specielt til børn, men når de har været der tilstrækkeligt mange gange, så er det jo ikke sjovt længere. De rendte også rundt og legede i centeret, men var dog ikke som sådan højrøstede. Det værste var nok at knægten altså også vandrede rundt i damernes omklædningsrum, hvilket jeg jo mente, at han var ved at være for stor til.
Har børn under 15 ingen adgang!!! Dejligt:-) Anne *mor+papmor til 4, så kan altså godt li´ børn....bare ikke alle vegne* 13årig kåret NF hoppe sælges.Max 2ér mål. MA-spring på B niveau. Aldeles Unik pony. Skriv for mere info.
ride på strandene i sommer halvåret
ved at hverken heste eller hunde må komme på nyborg strand når det er sommer.. kan desværre ikke huske presis hvornår man må igen.. men det står på skilte flere steder der nede..
Jeg må sige, at jeg er noget forundret over resultatet i den afstemning der lige pt er her på HN 25 % har   tegnet den forsikring, som er er blevet lovpligtig!!!  Jeg synes virkelig det er mange. Lige nu er der 1815 personer der har svaret. Hvis ulykken er ude bliver det godt nok dyrt for disse personer. Jeg vil ikke noget specielt med dette indlæg, blot undres. Måske nogle har svaret på, hvorfor så mange endnu ikke har fået lavet den forsikring? Mvh Nana
jeg har sat min stemme i ikke tegnet,for de er med i min gamle ansvarsforsikringer som jeg har haft i mange år.så ingen nye til mig.og det er nok mange andre der også har, nok derfor der er så mang der ikke har tegnet.
lige at af de 25 % er der nok en hel del der har den inkluderet i deres inbosforsikring, så der har de nok svaret nej. HN er ikke så god til at have alle svarmuligheder...
/Signe
Den mulighed havde jeg slet ikke tænkt på. Jeg har heller ikke tegnet ny, men forsikret mig at den stadig er gældende i indboforsikringen. Men jeres svar lyder meget sandsynligt! Så er jeg mere rolig.  Mvh Nana
Ja, der mangler den svarmulighed - At hesten allerede er dækket på anden vis (Indboforsikring)  De er skam kontaktet her, bare for en sikkerheds skyld, men vi snakkede da allerede om det dengang at vi tegnede forsikringen, så både hund og heste var dækket hvis de laver ulykker 
Vores er også med i indboforsikringen, og jeg kan derfor ikke sætte relevant kryds. Ikke noget nyt, at det er elendige afstemninger, hvor der ikke er de rigtige svar muligheder, det sker sørme tid. Derfor er de ej heller relevante, for man kan ikke bruge resultatet, når der ikke spørges om alle muligheder....
Jeg har også svaret nej, for jeg har ikke tegnet den nye ansvarsforsikring der er kommet, vores heste har været forsikret gennem vores landbrugsforsikring de sidste mange år.... Måske skulle der have været en svarmulighed mere for at give det korrekte billede fa hvor mange heste der er forsikret.
Åhh, jeg går med en iværksætter-drøm, som kun er blevet stærkere det sidste lange stykke tid! Jeg har et helbred der gør, at jeg helst skal kunne holde pause ca 10-15 min hver 2. time og det gør det svært for mig at få alt til at hænge sammen..... For hvis jeg skal holde så mange pauser på en arbejdsplads, skal jeg arbejde længere, hvilket går ud over min familie..... Hvis jeg nu var selvstændig, ville det også give MEGET arbejde, men til gengæld ville det være hjemmefra, så jeg ville stadig være her for mine børn. Og jeg kunne holde mine pauser... Jeg har læst rigtig meget om dét at være selvstændig, og vi har snakket MEGET om det i hjemmet, og umiddelbart ville vi godt kunne få det til at fungere.  Men så kommer problemet; Hvad dælen skal man starte med?! Uden at prale, er jeg god til ret meget.... Men hvad nu hvis det ikke rækker? Mht. alt papirarbejdet kan jeg stort set det hele selv..... Jeg ville godt kunne hive mig selv op til at klare en hektisk hverdag og få det hele til at gå op i en højere enhed. MEN IGEN; Hvad dælen skal man starte med? Hvad har du gjort dig af tanker? Hvad har det krævet af dig? Hvordan blev du sikker på at det var lige præcis dét du skulle starte med? Hjælp mig med at få brikkerne på plads.... Selvstændig skal jeg nok blive, da det er den helt store drøm, jeg skal bare have alle idéerne i bokse, hvilket er svært...  Mvh Mona Carlsson
At du kigger på:   Et forum for iværksættere, hvor de kommer rundt om stort set alle emner forbundet med at starte som iværksætter. De er flinke til at hjælpe!    Det vigtigste er nok, at du ved, hvad du vil/har en god idé. Men du skal nok regne med at komme ud af huset ind i mellem, når du skal sælge dit koncept. Det er IKKE nok med en hjemmeside/flyers.
He, he, ja selvfølgelig skal man ud af huset, ellers vil man da blive frygtelig ensom.  Jeg prøver lige at lure på den hjemmeside du linker til, det kan være jeg finder noget jeg kan bruge.  Mit problem er jo netop, at jeg har SÅ mange idéer, men 80% af dem falder igennem, da der ikke vil være stor målgruppe nok.... Resten vil kræve en kompagnon, men der stiller jeg store krav, for det skal virkelig være én jeg kan arbejde sammen med.... Og den eneste jeg pt. VED jeg ville kunne sammen med, er ikke klar til at starte noget op, da hun selv er usikker på hvad fremtiden bringer.  Hmmm, måske man skulle slå de 80% sammen, så der bliver en samlet større målgruppe? Men så vil der godt nok være mange forskellige ting der skulle "laves".  Men tak for input!  Mvh Mona Carlsson
Ja godt gjort at man intet har fejlet før nu. Jeg hoster som en gammel storryger og tuden er helt stoppet om morgenen. Det er dog et mærkeligt tidspunkt at være sløj på. Nåh men efter at hosten er blevet mere "cremet" nu modsat at lyde som en hvalros, må jo tyde på at det er på retræte. Er der andre her der har har hostet sig gennem solskinsvejret??  
Er på panodil og snotklude nu. Og det er væk imorgen, har jeg besluttet mig for;-) Mit kommer sig nok af seriøs mangel på søvn, og at der er sket alt for meget den sidste uge.
hejsa jeg fik en meget voldsom forkølelse den 22. juni snot, nys, host, ondt i halsen og i ørene - det kom i løbet af 6 timer - og det var først her den 12. juli at jeg igen var 95 % på toppen igen - men jeg hoster og snotter stadig noget og det var selvfølige lige som vi havde startede en uges ferie det var godt nok øv øv hilsen hanne
Mit startede med ondt i halsen og derefter begyndte jeg at hoste rigtig meget, og nu snotter jeg osse helt vildt.. Føler bare at jeg hoster og snotter hele tiden 
Hvad ville du vælge imellem. (1) En hest der var tilredet emn bare skulle have træning til at kunne gå godt (Dressur og spring). (2) En hest der kunne gå alt indenfor (Dressur og spring), og som du næsten ikke skulle træne noget med. ------------------------------------ ---------------- Jeg ville vælge nr 1 så man selv kan lærer den det, også man lærer sammen med hesten. Sådan har alle mine heste værer at jeg selv skulle ride den så det gik fint.
så enkelt kan det da simpelthen ikke stilles op. Der er så mange variabler, der spiller ind f.eks. pris, kapcitet, temperament etc. etc.
hvis vi nu siger at prisen var det samme. det her er kun for sjov.
hej allesammen.. jeg vil enormt gerne vidde om det er mig der er noget galt med eller om der er ander der har haft nogle oplevelser som ligner... Det hele handler om min venindes hest.. Det var en hvid connemare vallak som hed nikki og var virkelig noget helt spicelt.. og når jeg siger noget helt spicelt så mener jeg det.. det var ligsom at han var mer en bare en hest. Han var der altid bare.. det var altid HAM jeg kom hen til ALTID.. han var bare ja helt.. man kan ligesom ikke forklare det. Man forstår det ikke for man har mødt ham.. Men det som det hele handler om er at han blev avlivet den 13/12/07 tror på at der er ulykke ved den 13`en  Men for at i forstår det må jeg heler for tælle min og hans histore bare i stor træk.. Jeg begynte at ride da jeg var 4 år.. Men men der er jo ligsom altid et men   så blev min mor syg da jeg var 6 og døde da jeg var 7 og så kunne jeg ikke gå til ridning mer..  men der sket så det at jeg skulle flytte og blev så venner med hende som havde nikki og han var den første hest jeg red på   efter min mors død..på den måde var han meget spiciel for mig også.. Han blev kronisk halt og derfor skulle han aflives  jeg glemmer aldrig de sidste 3 dage af hans liv der skulle jeg passe ham fordi min veninde SKULLE til KBH. Og den sidste dag.. jeg sad oven på ham og så lige pludslig løb tårende bare ned af mine kinder og jeg sad bare og græd og græd og det føltes som om at jeg skulle midste en af mine meget meget nære venner... jeg ved ikke helt om i kan forestille jer det.. men nu kommer jeg til mit spørgsmål.. er det ikke bare lidt unormalt at være så glad for en andens hest.. for det er ikke engang fordi jeg har redet så meget på ham.. Har i oplevet noget ligenden vil jeg gerne høre det men også om det er unormalt
vil nu ikke sige at det er unormalt... Da jeg gik på kostskole havede vi to welsh ponyer og den ene vadet bare ind i mit hjerte og vi var bedste venner hun var meget spesjel hun ville ikke komme hen til de andre børn når de ville ride det var kun mig der kunne kalde hende til mig og når hun endelig blev fanget smed hun dem af og løb  Nu ca 8 år efter har hn været en stor hjælp så nu er hun fundet samt den anden skønne pony vi havede.. desværre er din bedste ven væk men du vil nok altid tænke på ham 
Du har et stort hjerte og du reagere helt normalt. Prøv ikke at lave om på det. Hilsen Annie
tusind tak for de søde ord.. og rart at vide at man ikke er skør   ..hehe men bliver aligevel i tvivl nogle gange..
i alvernde skulle det dog være unormalt? Hvis i lige var det perfekte match, så er det jo logisk at du blier ked af det. Det er aldrig sjovt at sige farvel til et dyr man har været glad for uanset om det er en andens eller ens eget. Jeg fik først egen hest og hund for henholdsvis 6 og 5 år siden. Indtil da have jeg kun haft med andres dyr at gøre og tro mig, jeg græd som pisket når man skulle sige farvel til en rideskolehest, eller da Buster den dejlige dreng som jeg havde passet i 5 år, gik hen og døde af alderdom. Man kan jo slet ikke lade være med at blive glade for de kære dyr. Så nej du er ikke unormal, du har blot et stort hjerte, hvor der var plads til en charmerende pony...
Det er der absolut intet unormalt ved - jeg ved præcis hvordan du føler/har følt det... Selv har jeg altid været en passer, aldrig en ejer før for to år siden. Jeg blev ofte tilbudt diverse heste og ponyer som var ganske utidige. Jeg kunne nemlig blive siddende ligegyldigt hvor frække de var, og fik altid skik på dem i sidste ende. Så fik jeg en dag tilbudt at ride en travhest. Jeg havde ingen fordomme om disse, så jeg takkede pænt ja til min første passerhest som ikke var en utidig en af slagsen  Jeg forstår stadig ikke, at jeg på så kort tid blev så uendeligt glad for den hest. Han kunne intet - INTET - da jeg startede på ham. Traven var travløbstrav, skridten var hektisk, og galoppen var ikke eksisterende. Efter et lille års tid sprang vi til træning baner på 120 cm (ja, han travede skam til nogen af springene, men over kom vi i fin stil, han pillede næsten aldrig og har aldrig nogensinde stoppet med mig) Dressuren var nede på LC-niveau, men der gik det helt okay med 58%. Skovturerne var de mest fantastiske jeg nogensinde har været på - det var som om vi tænkte helt ens. Han var så nem, blev aldrig bange, gjorde alt for mig, kom travende hen til mig på folden osv osv. Men så flyttede ejeren, og jeg måtte sige farvel til Wonder. Aldrig har jeg hylet så meget i så mange dage... Heldigvis købte en bekendt ham, og jeg red ham i nogle måneder. Vi var desværre ikke enige om hvordan og hvorledes (jeg ville ikke have at han blev redet af 2-3 andre udover mig...), så jeg måtte sige farvel til ham. Puha, jeg savner ham stadig uendeligt meget - jeg har aldrig knyttet mig så tæt til en hest før som med Wonder. Jeg kan heldigvis trøste mig selv med, at han stadig lever... 
ikke unormalt.... Jeg husker stadig Kasha.... En rød hest jeg passede, den var noget tændt under rytter, havde gjordkramper og andre besværligheder.... Jeg elskede den hest.... Og nej, jeg red den ikke dagligt.... Måske tre gange på 4 måneder.... En dag da jeg kom i stalden var den bare væk.... Solgt, fortalte ejeren af stalden.... Jeg havde intet hørt fra ejeren af hesten.... Den var bare væk.... Jeg tror jeg tudede konstant i tre dage... Jeg tudede i hvert fald så meget, at mine forældre besluttede, at jeg skulle have min egen hest, så vi selv bestemte, hvornår den skulle sælges.... Så nej, det er ikke unormalt....
Ja, nu kom jeg endelig på siden igen, efter store problemer med at komme på Net-safe!  Så jeg tænkte at jeg lige ville fortælle lidt om hvad der er sket siden sidst.... Vi blev enige om at gå af med vores elskede shettere.... Pusling og Tulle, som er mor og datter. Det var et stort tab, men for det første havde jeg ikke tiden til at nusse om dem (Pusling kedede sig RIGTIG meget og krævede mange timer om dagen) for det andet havde jeg ikke samvittighed til at skille dem ad, alene på hver deres fold, og for det tredie tog det noget mere tid med 2 børn, som ikke var interesseret i at deltage hos ponyerne.... Ja, det burde jeg have tænkt på, inden jeg anskaffede dem, men heldigvis bliver man klogere af sine fejl. :-S Vi satte dem til SALG, da vi ikke bare ville give dem væk til hvem som helst. Da jeg så fandt den perfekte familie, med andre heste og to hesteglade tøser som inderligt ønskede sig et par små ponyer. Jeg havde snakket meget med dem og de havde set de to små, de havde forelsket sig og besluttet sig, og de spurgte til prisen (som vi endnu ikke havde snakket om). Da de var den HELT rigtige familie til mine guldklumper, sagde jeg til dem, at de kunne få dem ganske gratis, mod at jeg måtte komme og se til dem i ny og næ. Det bragte glæde.   Og allerede 14 dage efter, kiggede jeg til dem og de havde det SÅ godt! Tulle var blevet HELT rolig men stadig fræk, og pusling nød sin frihed.  Men hold op hvor var det svært.... Der var ingen der tog imod os når vi kom hjem, der var ingen at give gulerødder og ingen at nusse med når dagen var lidt hård....  Efter lidt tid, blev vi enige om at låne vores mark ud. Vi blev kontaktet af nogle unge mennesker med en DV med føl og en stor Shire. Vi besluttede at det var værd at prøve.  Det er de dejligste mennesker! De er så rare, fornuftige og hyggelige!   Og hestene.... Ja de er et kapitel for sig selv!   DV'en og føllet er SÅ skønne. De er så rolige og nemme. Dog ser føllet mig som en legekammerat og bliver lidt kåd engang imellem, men altid til at styre.   Og Shiren.... Aldrig har jeg oplevet så stor og dejlig dreng!!! Han er så sød og kærlig (lidt for meget engang imellem, når han er så stor). Han skal godt nok sættes lidt på plads, men han er også hingst. Og DET kan ikke mærkes. Dejlig dreng!!!  Så nu får vi igen en dejlig velkomst (Ja, Shiren vrinsker når vi kommer hjem) og der er altid noget at se til.   Vi hjælper så godt vi kan med alt når vi kan og tilgengæld må vi kæle og nusse lige så tosset vi vil.  Dejlig igen at få liv på folden!  Nå, bare lige et glædes indlæg, trods at ALT andet går lidt skidt!  Men man må glæde sig over de få mirakler der sker og ikke falde i dvale over det dårlige.  Mvh Mona Carlsson
Vores afdeling på Fyn(Fitnessworld)? Det er så godt nok i Odense, men der har vi to centre - og hvem ved om der ikke en dag kommer noget endnu tættere på. Synes tit vi reklamerer for at vi mangler, ved dog ikke hvordan det ser ud i Odense 
udover prisen er der jo også mange andre faktorer der spiller ind - alder, højde, race osv osv.
hvis prisen var den samme og alder og alt det der . ville jeg vælge nummer 2 der er ALTID noget man kan lære eller gøre bedre
nr. 2.
Heste der gå minimum M og langt over.
1 for 2 lyder meget kedligt for mig,mår man er vandt til kun at ride ungheste,men 2 kan være rigtigt godt til nogle der ikke har så meget erfaring.
Hvis man stod og kunne vælge mellem to heste med samme alder, samme temperament, samme udseende og samme pris, men hvor den ene kunne alt, så er der da ingen tvivl. Jeg skulle da have hesten, som kunne alt og så ellers i gang med at lære og selvfølgelig få nogle fantastiske rideture. Hvorfor skulle det dog blive kedeligt, hvis man også selv kan alt og derfor ikke kan lære noget, så er det da bare af sted til OL - det må da også være en oplevelse i sig selv  Mvh Anna
Nr. 2
Tja, jeg ville vælge den, jeg bedst kunne lide.....
nr 1 er jo mindre dygtig end 2 ergo mere for pengene.
hvis det er dit sidste ponyår, - så har du ikke tid til at vente på din stævnehest skal blive klar - junior/youngrider det samme.... /Karin
jeg ville vælge den første som jeg også allerede har gjordt! 
det hele, bare for at prøve det.. Jeg har altid redet mine heste op selv, så det kunne da være sjovt bare en enkel gang at få en hest der kunne det hele.. Kunne godt tænke mig at prøve nogen af de svære dressurmæssige ting, som piaff, changementer, passage osv..
Da jeg købte hest for 2 mdr siden, valgte jeg at købe en hest der var trænet. Jeg nyder at jeg lige så stille og roligt kan lære western uden at hesten også skal lære det.
2, for man kan altid lærer mere og det gælder både hest og rytter.
jamen det der med at nr. 1 kan man selv forme osv.. hvis den kan ALT den anden (nr.2) så må det være den perfekte hest og derfor også passe til mine ridemetoder.. selv for sjov, synes jeg ikke man kan stille det sådan op,.
er ens osv. ja så ville jeg vælge nummer 2. Men i den virkelige verden er det bare anderledes... Af den årsag endte jeg så med at købe en 3 års, som kun lige har haft rytter på ryggen i skridt.
Jeg har prøvet begge dele. Fordelen ved nr. et, er at det er FEDT at vide at alt det hesten kan, har man selv lært den  Fordelen ved nr. to, er at man fra starten kan ride "fedt" fordi hesten bare har lært det hele og reagerer korrekt på alt det man gør, derudover kan man vokse længere som rytter på kortere tid, fordi hesten ikke først skal lære det hele. Der er fordele og ulemper ved begge dele, helt personligt vil jeg nok mene det optimale og mest inspirerende er at have en af hver 
Jeg kan godt love dig for at det er helt normalt. Jeg får selv et sus i maven når jeg ser en skimmel DV-hoppe på ca. 8-9 år, eller læser/hører om en hest der hedder Ofelia. Forår 04' knyttede jeg mig nemlig til en skimmel DV'er som skulle tilrides, og som jeg fik lov til at strigle og passe - gud, den hest trampede mere ind i mit hjerte end jeg havde troet, og jeg græd i flere dage da hun pludselig var væk. Hun er (sandsynligvis) ikke død, og jeg kunne sandsynligvis nemt finde hende, men måske er det nogen gange bedre bare at lade dem gå og bare glæde sig over det der har været. Det er jo ikke sikkert hun ville kunne huske mig - men jeg husker hende, og har et billede af hende hængende  /Lene
tak for det det er også rat at vide at jeg ikke er den eneste... ville bare ønske at det var ham jeg havde fundt den dag jeg engang skal havde en hest..
Så er det ved at være på høje tid, at melde sig til årets fynske distancestævne. Vi har forsøgt at kræse for detaljerne, og mangler nu bare nogen glade ryttere, som vil ud i det grønne og have en oplevelse for livet... Sidste chance er i morgen, så det er med at komme op af stolen og igang...
Ville meget gerne med, men skal starte djursland d. 2 aug. og vesterhavsridtet d. 30 aug. Så jeg tror det bliver lidt for meget for hyppen, han er jo kun lige begyndt at gå distance i år.
vi venter til næste år... han skulle have gået distance ved tidligere ejer, men kender ham ikke godt nok endnu  I ønskes et godt ridt
Da det er nyt for mig med dækkener og så videre, ville jeg gerne, hvis der var nogle derude som kunne hjælpe mig lidt. hvornår bruger man: overgangsdækken.(Hvornår og hvor lang tid?) stalddækken. (hvornår og hvor lang tid?) ulddækken. (hvornår og hvor lang tid?) vinterdækken (hvornår, og hvor lang tid?) regndækken (hvornår og hvor lang tid?) på forhånd tak.
Dækkener kommer helt an på hesten. Man bruger vandtætte dækkener ude (overgangs- vinder, regn), alt efter hvor koldt det er, hvor forfrossen en hest man har, og hvad der skal til for at forhindre den i at sætte en monsterpels. Stalddækkener og ulddækkener er til indendørs brug (er ikke vandtætte) og har mere blær-værdi end praktisk anvendelse. For nogle heste kan det være rart at have dem at skifte med, men et godt allround dækken der lægges om hver dag plejer at række til i de fleste tilfælde. Hvis det er absolut nødvendigt at skifte til et tyndere dækken inde, er der efter min mening for varmt i stalden til at det er sundt for hesten.
Tina (spirits): er talddækkenerne til brug om vinteren eller om sommeren?
Stalddækkener er til brug i stalden når man mener det er så koldt at hesten vil sætte pels uden, dvs fra efteråret og frem til et godt stykke ind i foråret. Som sagt kan de erstattes af de vandtætte overgangsdækkener, så man kan lukke hesten udenfor med dem også. Det eneste tidspunkt jeg ville bruge et stalddækken/ulddækken ville være til konkurrence for at hesten skulle holde sig pæn og ren i pelsen. Man bruger kun dækken om sommeren hvis hesten er ekstremt slem til at sætte pels - dvs en meget forfrossen DV/fuldblod kan have brug for det på kølige dage. I det hele taget kan man ikke sige at det ene dækken er til forår og det andet til vinter, det kommer helt an på hesten hvor meget den skal pakkes ind ved forskellige temperaturer, og om man vil have hesten må sætte lidt pels eller ej. Nogle heste fryser ganske enkelt hvis de går ude uden dækken bare en kølig forårsdag, andre er mere hårdføre og behøver først dækkener når det nærmer sig vinter, og kun for at forhindre kraftig pelssætning. Man kan også klippe hesten og putte den i varme dækkener for at holde den absolut kortpelset hele vinteren. De fleste heste sætter lidt "uld" selv med dækken, hvis de går på fold. Men hvis man skal stille dækkener op efter hvor meget de varmer kan man skrive: Fluedækkener (tyndt net, kun mod fluer og solskoldning om sommeren) Fleece/ulddækkener (Tyndt dækken der ikke er vandtæt, godt til en våd hest der skal tørre i koldt vejr) regndækkener (typisk uden foer, holder hesten tør, men varmer ikke ret meget) Stalddækkener (Vatterede dækkener der luner, men de holder ikke regn og fugt ude, bruges i køligt vejr i stalden, fortrinsvis vinter) Overgangsdækkener (Tyndere dækkener (100-200g foer) med mere eller mindre foer, bruges når det ikke er helt koldt nok til de tykke vinterdækkener) Vinterdækkener (Tykt forede dækkener (300-400g foer) bruges i koldt vejr, eksempelvis efterårsregn og -blæst, frost og sne)
okay. tusind tak 
I dag er det min fødselsdag, hurra, hurra, hurra... Jeg sikrer mig en gave som jeg ønsket mig i år....... Hurra, hurra, det er min 37 års fødselsdag i dag og jeg har fået en dejlig lille 9 ugers beagle hvalp af min forlovede.. Han hedder Valde(altså hvalpen). Tillykke med mig selv 
jeg har på lørdag. Vi skulle holde fest i haven og nu lover de 21 mm...     Jeg har været en skidt tøs åbenbart... Men du virker til at have været sød dette år...
Jeg mener at have læst et sted at en valak var lavet om til hingst, men han ikke hunske hvor. Er der nogle der kan hjælpe, det er ikke så længe siden.
Der må jeg lige være med på en lytter...
Hvis du går ind på Epona/tv (jeg kan ikke indsætte linket da min højre museknab er i udu) kan du læse om Minnesota der blev vallak/hingst for at redde racen przewalski. Du kan også få det frem med søgeord (google): vallak til hingst
Ja, jeg er selv i tvivl, kan være det er noget jeg har drømt 
Solhen Emilie, tak for det, jeg troede lige at det havde slået klik for mig; Jen9: jeg har linket her, 
Nu var denne hest jo heller ikke kasteretet... Så er det jo lidt nemere... For det kan jo også lade sig gøre på mænd at ændre på deres lille indgreb...
Nogen der ved om det nogensinde er sket i verdenshistorien at et kastreret han-dyr (af nogen art, ikke nødvendigvis en hest) har fået omgjort en rigtig kastration, altså en slags "testikel-transplantation"? Det har jeg nemlig af og til spekuleret på om kunne lade sig gøre.
i alle fall sette testikler på kvinder der gør en kønsbytteoperation, så da må det vel være fullt mulig at sette nye testikler på en mand der mangler...
Er du sikker på at de også er funktionsdygtige??? Og ikke kun til "pynt"   
Mener kun den slags testikler er til pynt/sjov og ballade. De kan stadig ikke reproducere. Nej tror ikke operationen kan laves om, hvis man kunne ville man nok ikke bruge mange millioner på at klone tvillinger til top vallakker. Så det tror jeg ikke at man kan.
Jeg synes nr 2 lyder meget tillokkende, men må ærligt indrømme at jeg "keder" mig lidt hvis hesten er så god i forvejen. Jeg har det bedre på bumlerøvene; dem der først skal til at lære eller skal lære forfra, ja, den slags heste er jeg nu mest til   Og den erfaring jeg har med min 5årige hest, gør bestemt, at jeg også vil købe en unghest hvis han en dag ikke kan mere (..hvilket forhåbentlig først bliver om 30 år!   ).
Jeg ville vælge nr. 2,for en hest der kan det hele,er langt sværere at ride end en ung. Giver du ikke sådan en hest de korrekte hjælper,ja så gør den simpelhent bare ingenting,hvor de unge i langt de fleste tilfælde,vil gøre et eller andet..
Hvis nr 2 var redet efter mit hoved - korrekt muskelopbygning, løsgjort hele vejen igennem, trænet klassisk/akademisk med masser af tålmodighed (=mange år og intet forceret) og fokus på afspændthed, samtidig med den havde fået sener og led styrket gennem min.et års terrænridning og dressur fra jorden i begyndelsen - jamen så ville jeg da vælge nr.2 Men da sandsynligheden for dét er ret lidt... så må det blive en nr 1, helst en som ikke eller kun lige er ryttervant. I
mener jeg har hørt at de fungerer, i alle fall til det meste. Altså produserer vætske og testosteron osv. Om de rent faktisk kan producere nye små babyer, det skal jeg ikke garantere for. Og så lurer jeg i sånne fall på hvems arvestoffer som vil være inblandet? Eieren eller donoren?
kastreret, men steriliseret. Dvs den sædstreng var skåret over og skulle sættes sammen igen, dvs at dens testikler havde været der hele tiden...
jeg har faaet trykket paa et eller andet saa jeg ikke kan skrive ae oe og aa.... og nogle af mine tegn er byttet helt om.... Kan nogen maaske hjaelpe mig med at faa det tilbage til normalen(spoergsmaalstegn er ogsaa vaek) Mvh Mona Carlsson
Du har sikkert et ikon stående nederst i højre hjørne hvor der står ENG eller DA? Det lyder som om du har fået skiftet til Engelsk tastatur - der kommer nemlig lidt andre tegn når du trykker på knapperne... Det tastatur du har kan jo stilles om til at skrive "med andre sprog" dvs ved spansk tastatur vil du få spanske bogstaver etc - men det kræver jo selvfølgelig at man ved hvilke knapper der resulterer i hvilke tegn Giver det mening? Hvis du har ENG stående nederst i højre hjørne (i menu baren med uret) så skal du venstreklikke på ikonet og vælge DA
Det giver mening, men mit problem er bare, at der ikke staar noget.... Det skete pludselig da jeg skulle skrive noget og lave en smiley, men har vist vaeret lidt hurtig paa tastaturet... Og nu kan jeg bare ikke fjerne det.... Hvor kan man evt manuelt aendre sproget(spoergsmaalstegn) Mvh Mona Carlsson
Jeg har en knap til venstre for mellemrumstasten, som hedder Fn - hvis man trykker på den ændrer tasterne sig... Kan det være det der er sket?
Det var ogsaa min tanke, men den gaar ikke tilbage naar jeg trykker paa den... Har ogsaa provet med shift, ctrl og alt.... Goooosh, det er irriterende.... Mvh Mona Carlsson
Har du prøvet at genstarte din pc??? Gitte
Typisk skal tasten holdes nede for at have "funktion" - For XP: Start -> Kontrolpanel -> Internationale og Sproglige Indstillinger -> Fanebladet "Sprog" -> Knappen "Detaljer" -> Vælg Standardsprog "Dansk-Dansk" Det burde kunne gøre det... Hvis altså det er dit problem Alternativt kan du prøve at højreklikke på din bjælke i bunden ved uret Der vil komme en menu op hvor du kan vælge "værktøjslinier" - herinde kan du til eller fravælge "sprog" og så kan du venstreklikke ligesom beskrevet ovenfor. /Angelika
Under hardware (tror jeg det er) og så vælge tastatur, der kan du vælge sprog på tastaturet.. Det kan også være under Indstillinger for dato mv, vælg Tilføj Sprog, vælg Internationale indstillinger og Dansk. Det er åbenbart forskelligt- på min anden bærbare skulle det ændres under tastatur-hardware, på denne nyere skal det ændres under Indstillinger. 
TO gange endda.  Jeg skulle lige selv fedte med det, da det er anderledes ift min anden pc.
Skrappe Drenge"? Jeg har kunnet finde locations men ikke en dyt om de islandske heste, der rides på i filmen. Er der nogen, der ved det?
af, kan ikke huske præcis hvad gården hed, men den lå vist nok der hvor Real Skolen ligger idag.  Annette
nu skal jeg altså lige af med det her, Jeg er åbentbart blevet uvenner med min mor og søster igen, og jeg ved ikke hvorfor, min søster har været her nede hos mig i dag, og vi har rigtig hygget, ingen problemer... det var faktisk rigtig dejligt at snakke med hende, da vores forhold ikke er så godt. Vi kom til at snakke uddandelse og job, da jeg søger job da jeg ikke ved om jeg vil forsætte med at læse, min søster står også og ikke rigtig ved hvad hun vil osv, så kom vi tl at snakke indstilling, og der fik jeg vis ramt et ømt punkt, hun har en meget kedelig indstilling til sig selv, hendes selvtillid er helt i bund, desværre, hun tror at folk ser hende som en taber, og det er slet ikke sådan, hun ser ikke sig selv som en spændende person, og dt har jeg meget svært ved at forstå da hun er en alletiders pige. Min mor tja hvor skal jeg starte, hun har altid været van til at far har ordnet det hele, men han døde for snart et år siden, og jeg ved godt at vi alle håndtere sorg forskelligt men livet går altså videre, lige megt hvor hårdt det er, hun sider på sin sofa dagen lang og laver ikke en disse, hun forventer at alle gør det hele for hende, nu f.eks skal de have lagt gulv i deres lille lejlighed, og det er også super fint, og vi skal hjælpe hinanden, men hun spørger ikke hun forventer bare at mig og min mand gør det. Hun forventer bare uden at spørge, vi skal bare rette os efter hende og hvis vi ikke gør det er helvede løs. Jeg er som person en der siger min mening hvis jeg har en, selvfølgelig pakker jeg den lidt ind når det er dem, for ikke a tråde nogen over tærende, men det får jeg åbentbart gjort aligevel, jeg kan ikke sige eller gøre noget rigtigt, uden jeg får gjort/ sagt et eller andet som de på en eller anden måde misforstå, uden det er ment sådan. Jeg er virkelig i 7 sind, jeg kan ikke sige eller gøre noget, uden de misforstår, og jeg er så træt af deres indstilling, de sider bare på deres flade hele dagen og kikker, jeg ved godt at jeg skal akseptere at sådan er det, men sådan har det ikke altid været, det er som om de bruger hinanden som undskyldning, og det gider jeg bare ikke... tak fordi at i gad og læse med!!!
... at sætte dig ned og fortælle dem hvordan du har det, i forholdt til at du føler dig misforstået... Du kan ikke gøre noget ved deres holdninger til livet og dem selv, men du kan prøve at få dem til at forstå dig lidt bedre... Eller hører om ikke de vil sige: 'Hvad mener du med det?' hvis de føler sig trådt over tæerne... Jeg har haft perioder hvor jeg ikke har haft det så godt... Og det jeg så sagde kom åbenbart til at lyde som om jeg snerrede af dem... Så vi aftalte at vi skulle spørge: 'Hvorfor snerre du?' i stedet for at blive vrede, og det hjalp meget... For hvis jeg var vred, kunne jeg sige: 'Det er ikke Jer, jeg har bare en dårlig dag.' eller hvad der nu var i vejen... Eller 'Undskyld det var ikke meningen.'... Måske det kan hjælpe dig at gøre noget der ligner... Bare pas på at det ikke kommer til at lyde som et angreb, hvis I tager snakken...
jeg er så bange for, lige så snart jeg åbner munden er det som om de bare gør alt for at misforstå mig, ALT simpelthen, jeg har det sådan, jamen så må i klare jer selv, uden det bliver til et angreb, jeg overvejer at lade vær med at simpelthen snakke med dem, til de finder ud af at det her dur ikke, tage den tid det må, jeg kan godt skære dem ud af mit liv, men de kan ikke skære mig ud af deres, nu i morgen skal jeg til dieatist og det var meningen min mor skulle med, men nu kører jeg simpelthen bare selv, jeg gider ikke bruge tid på at hele tiden skal forklare mig selv, og hvad er formålet de misforstår mig jo bare, ja jeg ved godt at det lyder snæver synet og jeg skulle være den voksende person i dette spil, men jeg har bare fået nok nu...
Det lyder, som om du og din familie er meget forskellige. Du skriver "de sider bare på deres flade hele dagen og kikker." Det gør du tilsyneladende ikke. Du har også dit eget liv og din egen familie. Du møder op hos din familie med et sæt forventninger, som de slet ikke kan imødekomme, måske er de også lidt misundelige på det tilsyneladende aktive liv, du fører? Hvis jeg var dig, ville jeg ikke gøre så meget ved det, men derimod prøve at acceptere, at I er forskellige, og at du i hvert fald for nuværende ikke får det forhold til din mor og søster, som du godt kunne tænke dig. Mht din fars død, så vil jeg lige sige, at et år ikke er ret lang tid at komme sig over tabet af en ægtefælle. Jeg forstår godt, at din mor ikke orker andet end at sidde på sofaen, og at hun heller ikke pt orker at ændre sin kost. Giv hende tid, så får hun nok af sig selv lyst til at gøre noget ved sit liv. Jeg synes ikke, du skal skære dem ud af dit liv, men prøv at nedsætte dine forventninger til dem og få styr på din vrede, så tror jeg, det bliver bedre.
Hold da op hvor er i kloge!!! Godt nok hjalp det at genstarte computeren, men nu ved jeg da hvad jeg skal gøre hvis det sker igen.  Tusinde tak for hjælpen!!  Mvh Mona Carlsson
kommer til at trykke på Shift og alt på en gang det kan også ændre indstilling på tastaturet Jannie
Ellers så har jeg hørt at man kan smide sin pc på vejen, komme til at lave hjulspind på den og derefter melde det til forsikringen som værende et "uheld" Det kan også hjælpe på tastatur problemer!  
Vi har jo den her lille tykke islandske hest, som vi ikke bruger særlig tit, og derfor er han lånt ud til Hesteplejehjemmet i Århus, hvilket går helt fint, og de er meget glade for ham.. Her i morges blev jeg så ringet op af Connie fra Plejehjemmet: "Hej hej.. Øhhmm, har du været nede og hente Tjalle hernedefra?" Mig: "Næh, det har jeg da ikke. Jeg har slet ikke været hjemme, og ville da heller ikke have hentet ham uden at aftale det med dig først".. Connie: "Øhmn, ja det er så lidt mystisk, for han er ikke ude på folden. Det er kun ham der mangler, og hegnet er i orden".. De ville så fluks begynde en eftersøgning, og ringe til Politi osv, og hun ville ringe tilbage såsnart de vidste noget mere.. Der gik så en 30-45 minutter, så ringede hun igen: "Så er han dukket op igen, Pyha", sagde hun så. "Han er ude ved dyrlægen, så vi skal lige ud og hente ham"... Det viser sig så, at en eller anden har været inde på folden i går aftes eller nat, taget ham ud fra folden, lavet en slags hovedtøj af et tørklæde / sjal (Dette var stadig bundet på ham), og så ellers redet afsted.. Han var så, efter endt brug, blevet smidt i en have i Holme, vistnok hos en skolelærer, der jo havde fundet det NOGET underligt med sådan en fætter i haven, og havde ringet til dyrlægen. Tjalle var så blevet hentet af Falck, og kørt ud til dyrlægen, og om han så har haft ringet til Connie, fordi han kunne genkende Tjalle, eller om hun selv har ringet til ham, ved jeg ikke, men ihvertfald var hun NOGET lettet, da de skulle ud og hente ham hjem igen.... Det lader jo så ikke til at der er sket "det helt store", men stadigvæk, så står man jo pludselig med en regning fra Falck på transport, bare fordi en eller anden torskepande har ment at det nok var helt fint, lige at negle ham til en "joyride".. Sagen er meldt til politiet, og da det jo ER brugstyveri, er det jo registreret og kan tages frem igen, hvis den skyldige findes.. Lidt underligt, synes jeg nok, men indtil videre er det jo endt OK, trods alt. :/ Mvh.
puha en historie. det er da ikke godt at vide hvad der er sket i løbet af natten.
det er sådan noget, der gør, man tænker en ekstra gang. Heste og udstyret er jo ofte op til folks gode hjerter, at undlade at stjæle. Man burde nok hegne kræet ind med 2 meter højt hegn og sætte en hængelås til lågen. Noget i den stil. Frysemærke + chip. Og kun købe heste, der ser meget karakteristiske ud   Og hader mennesker, bortset fra sin rytter. Ja, mor her har mange gode ideer.  Godt den ikke var helt væk! Lone
utroligt folk ikke kan lade andres ting/dyr være. men godt intet er sket med ham og han er kommet hel tilbage.
Jeg synes det er rystende at vores heste ikke længere er fredede. Det er efterhånden som om det er ok at tage en tur på en hest, selvom det egentlig ikke er ens egen. Heste bliver stjålet og man ved snart ikke om man skal lade hesten stå i en stald hvor der ikke er lås på - i tilfælde af brand, eller om man skal sætte lås på både hest, stald, sadler osv osv.... Hvem mon opfinder en heste-rat-lås?
Sikke en forskrækkelse   Nøøøøj hvor får jeg lyst til at sparke den/de idioter i måsen 
det altså de mest uhyrlige ting folk tillader sig!!! Ingen hæmninger
...altså ikke af Tjalles oplevelse - men fordi dem der evt. skulle få lyst til en "joyride" på min ville få en FÆL overraskelse når de pludselig hænger 4½ meter over jorden   - hun er nemlig også ret "mor-sikret" (og kan i øvrigt ikke læsses så der er hun også tyverisikret   ) Mærkeligt som folk ikke kan kende forskel på dit og mit mere... Trine (Faxa)
bestemt at vide (hmm - ikke helt sikker) at hestetyveri skal straffes ved hængning ( et eller andet med at den gamle lov ikke er lavet om) /Karin
Sikke en frygtelig historie!  Tænker faktisk tit på at der ikke rigtigt er noget der er sikker mere... - som om folk har glemt at der er noget der hedder dit og mit  Uhyggeligt at man skal gå og frygte for, om der en dag man kommer over til hesten, skulle være sket ham noget eller at han skulle være væk..... - tanken er jo slet ikke til at bære! Dog er Metrik nok ikke det letteste offer, som en anden skriver ovenfor i tråden, så er han ikke særlig åben overfor nye mennesker - og oven i hatten ikke redet til, så pøj pøj for den, som evt. skulle forsøge det!  Er rigtig glad for på jeres vejne for at han kom "hjem" i god behold!
Glædes pludseligt over min hest voldsomme mistro til fremmede og tja alle andre end mig  Men tja hvis først man fangede hende ville hun være for nem at tulre rundt på..  PrettyFancy : Hmm ret-lås til heste, det er en idé. Min far er nattevagt, så derved er jeg sikret mindst to natte tilsyn af mine heste (yaay daddy   )  Til dem der gør den slags med at låne heste, husk på: Folk med hest har oftest også et haglgevær, en skovl og et par hektar jord.. Så lad være med at røre vores heste, GRRR 
Man skulle måske opfinde sådan en lås der sidder rundt om koden. Sådan en lås som dem der er i husarrest (staves?) har. Hvis hesten kommer længere væk end 50 m. eller sådan noget fra huset, så går en alarm igang. Den eneste der kan "ophæve" alarmen er ejeren når denne skal ud at ride, når man så kommer hjem fra rideturen skal alarmen så aktiveres igen.
Frygtlige historie. Godt der ikke skete mere med den end der gjorde. Man burde efterhånde få sat en slags tyveri alarm på hesten, så hvis den går ud af indhegningen, så bliver der alarmeret hos ejeren, eller noget i den stil.( selvom det nok er svært at realisere)
Ja, en form for alarmsystem der gik i gang hvis hesten blev fjernet fra folden, via noget snedigt elektronik kunne da være en mulighed.. Dog tror jeg det bliver svært at lave noget brugbart, og så til en pris, man vil betale. (Man ser jo ofte folk der kvier sig enormt meget over et par dyrlægebesøg, selvom de er nødvendige).. Og ja, han er desværre netop sådan én af dem, der bare kommer dappende hen, og ikke er nervøs, bange, forbeholden eller på anden måde kan være besværlig at fange. (Faktisk har jeg aldrig haft brug for gummistøvler for at hente ham ind fra folden, for han kommer når man kalder)... Men ja, det er fisme noget sært noget, sådan bare at hugge sådan en fætter. :/ Mvh.
på nogen måde billigere det der er sket, for det er da møgtræls at folk ikke kan holde fingerene fra andre folks heste, men da det er sket natten mellem lørdag og søndag kan man næsten foranlediges til at tro at det er nogen der har været på vej hjem fra byen som liiige mente at de kunne tillade sig det - absolut skamløst, men forhåbenlig et bud på at det er en engangsforseelse
en grim oplevelse - GODT det endte godt for hesten 
..har en "ratlås".... det er nemlig kun mig der kan gå ind og lægge en grime på ham   .... og de går næsten altid uden grime  Men sørgeligt at man normalt ikke kan have sine heste gående i fred, det må da have været én eller anden der har vidst at hesten var ridelig....
system på vores folde der hedder Smartwatch. Det fungere på den måde et boxen sættes på et stratekisk korrekt sted, og hvis der er nogen der klipper tråden, åbner ledet, eller på anden måde afbryder dem gennnemgående strøm i trådene, så får vi en sms med det samme. Den overvåger også porte og døre. Koster en formue, men er pengene værd. Godt er der ikke skete ham noget.
Findes de ? Eller måske bare en gulerod på en eller anden måde?
Hva med en porre 
Jeg har da været med HN til World Cup i springning på Wilhelmsborg. Dog lavede vi også andet for HN på det tidspunkt, og det blev kombineret med et internt møde. Desuden fik vi hver en sweatshirt med logo. Men i dag vil jeg ikke være moderator, det er for hårdt og tidskrævende, hvis det skal bare ligne noget, der er konsekvent, og det kan jeg ikke holde til. Men at se Ludger Beerbaum var en utrolig flot oplevelse!     
I tanke om en gode, som slet ikke er fryns. Sikke en tilfredsstillelse.....
Hej alle sammen.... Skriver til jer da jeg er lidt fortvivlet.... Mine forældre anskaffede sig en kanin for 3år siden, det skulle være en gave til min lillebror, men der gik ikke længe for den ikke var spændende længere... Det er en løvehovede i brun og hvid, virkelig yndig... Nå men ja vi ved ikke rigtig hvad vi skal stille op, hun kommer så vidt mulig ud i sin løbegård hver dag, men hun er agrassiv og har en tand som hele tiden bliver lang hele tiden.. Det korte af det lange er at hun ikke får den nødvendige opmærksomhed... Kan man forærer den til et sted eller???... Jeg syntes det syndt at hun bare tøffer rundt i den løbe gård og ikke så meget andet... min bror er ligeglad med hende, min mor bange for hende og min far tager hende ud, men kun fordi det er nødvendigt....
Det bliver nok svært at forære en aggressiv kanin væk - i al fald til kæledyr. Jeg avler selv løvehoved til kæledyr, og kunne sagtens bruge sådan en kanin til avl hvis den ellers var flot og sund, men min bekymring er om temperamentet er fremkommet pga. kedsomhed eller om det er en medfødt tendens. Hvis den nedarvede et hidsigt eller aggressivt temperament ville den jo aldrig kunne bruges til at avle kæledyr. At tanden bliver for lang kan muligvis skyldes at den mangler gnavemuligheder, men det kan jo også være en medfødt defekt. Lige i det her tilfælde vil jeg måske mene at det bedste for kaninen var aflivning, når der ikke rigtig er nogen der har tiden/interessen for den. Alternativet var at en kaninkyndig overtog kaninen vel vidende den har et skidt temperament, en person med overskud til at lave et miljø der ikke keder kaninen, evt. hvor den kan se andre kaniner og måske kan det også lade sig gøre at sætte den sammen med en kammerat, hvis dens aggressioner ikke retter sig mod andre kaniner/smådyr. Mine kaniner og marsvin går sammen i små grupper for at forhindre kedsomhed (marsvinene skal nok peppe hverdagen op for kaninerne, de er jo fulde af energi), og de der skal gå alene eksempelvis fordi de skal føde, går alene i små hyggelige og afskærmede bure, men hvor de godt kan få kontakt til hinanden gennem trådnet hvis de ønsker det. De får store mængder spåner de kan grave i, forskelligt gnave-aktivering (æblegrene, guffer, hårdt foder der tager lang tid at spise etc.) og så står de i stalden hvor der er masser af aktivitet. Det er altid et problem når det er mennesker alene der skal sørge for et dyrs aktivering, for det tager jo meget tid.
vi har også en hun kanin som er en sur madam. hun knurrer af os og stamper i gulvet. hun graver konstant rundt i bunden af buret. jeg tror hun keder sig. hun er forsøgt parret men vi ved endnu ikke om der er resultat. hvordan sætter man kaniner og marsvin sammen? jeg har nemlig også et mindre avl af marsvin og nogle hanner der ikke bruges i avlen og som går sammen nu. vil de kunne gå i et stor gulvbur med kaninen? vi har både en hun og en han kanin. hannen er helt anderledes.
Normalt er det ret uproblematisk at sætte kaniner sammen med et marsvin - de ser ikke hinanden som rivaler og jeg har aldrig oplevet slagsmål mellem kaniner og marsvin. Et hanmarsvin kan på den måde gå sammen med en kanin, hvadenten det er en han eller en hun. Mine går i løbegårde, typisk en hunkanin med store unger sammen med et hanmarsvin eller en han af hver sammen. Løbegårdene er ca. 1,60 m x 1.10, mens et bur til en hankanin og et hanmarsvin kan være fx 1.10 x 60 cm. Jeg har endda oplevet et af mine hanmarsvin tage sig af kaninmors unger, hygge om dem og lege med dem, som om han troede han var den stolte fader  Kaninerne accepterer langt flere "narrestreger" fra marsvinene end de gør fra deres egne, nogle gange ligger der endda en mut ovenpå en kanin, når kaninen stener/sover.
Hun har aldrig bidt eller lignede... Hun stamper, knurrer og hopper frem imod os, når hun er i buret... Er 100% sikker påa t det er fordi hun er bange, det startede nemlig da vi begyndt at få hendes tand klippet.... Hvilket ikke altid er rart for kaninen, da den holdes fast og får en rimelig stor genstand ind i munden... Men det er ellers en sød kanin.. Men ja hun mangler omsorg og opmærksomhed... Og det syntes jeg er syndt... Hun har masser at knave i osv.. Vi har snakket med dyrlægen angående problemet med tanden, så det burde ikke være det som er problemet...
Hvad mener dyrlægen er årsag til at tanden hele tiden bliver for lang?
De siger at det er medfødt... Vores tidligere kanin havde det samme problem, og kender en del som har haft problemet hos deres kaniner... Tanden skal klippes ca. hver tredje uge, og det er hun egentlig sød nok til... Men vi får en af min mors veninder til at gøre det for os, da dyrlægen tager 350 kr for det, og det er lidt dyrt i længden... desværre.
Når det skal gøres hver 3 uge er det jo en ret så stor udgift også for en fremtidig ejer, så jeg tror det kan blive lidt af et problem at afsætte hende. Det skal jo også være til nogen som I vil stole på vil ofre de penge, for ellers får kaninen jo et temmelig trist liv :'(
Hejsa. Hvis i er ærlige om hendes humør, og hendes tænder. Og måske gir buret med i købet. Så tror jeg da sagtens i kan finde et hjem til hende. Kunne selv være interesseret. Det kan jo være, at hvis hun kommer et sted hen med opmærksomhed og kærlighed osv, ja så er hun måske en helt andet nin. Men held og lykke med det. KH Wicki
hej alle sammen. Sad lige og tænkte,hvorfor hedder du det som du hedder her på hn??
Ja jeg har jo lovet at lave mad til gemalen kommer hjem. Vi skal have tigerrejer og har da også taget dem ud af fryseren. Ser nu til min skræk at de har "skald" på, og ser mærkelig rå ud. Spiser man dem sådan eller skal de koges, bages eller steges? De skal gerne være færdige omkring kl. 18.00, det er tilbehøret nemlig.
Er de grå er de rå. Hvis de er røde, så er de kogte. Jeg plejer at smide dem på panden, tager ca. 10 min. Så kan man pensle dem med lidt olie, med chilli, hvidløg, frisk basilicum i. Men de er færdige når de alle er blevet røde. Synes de smager bedre, når der er lavet med skal.
ved ikke om dette link kan bruges - men ellers søg på google.dk
Jeg kan altså stege dem med skald på?
Tigerrejer kan tilberedes på mange måder. Et par af mine favoritter: Den fedtfattige: Koges hele 3-4 min med skal i vand med hvidløg, salt, peber og evt. lidt dild - serveres hele så folk selv skal pille dem. Spises til godt brød og med en dressing af fromage frais med dild, salt, peber og citron Den krydrede: Læg rejerne i fad med skal. Overhæld med lidt olie, salt, peber, oregano, timian, chili og masser af hvidløg. Dæk med ost og bag 20-30 minutter i ovnen, til osten er smeltet og gylden. Server til pasta, godt brød og salat med masser af oliven og løg, evt. lidt balsamico Den kinesiske: Kog rejerne 3 minutter i vand med salt, pil defter skallerne af bortset fra haleviften. Bland en dej af rismel, salt, lidt hvid peber og vand (sådan pandekageagtigt i konsistens), fyld en gryde eller wok op med rapsolie, som du bringer op i meget høj temperatur. Rejerne dybsteges derefter til de er gyldne og drypper af på køkkenrulle. Disse kan serveres til stegte eller kogte nudler med sursød sauce. Bon apetit!
Ja, de skal på panden med skal på. Jeg plejer at tilberede tigerrejer som Lone beskriver øverst. Svits dem på panden, med lidt olie og hvidløg til de er blevet "reje-røde". Jeg plejer at servere salat og flutes til. God appetit.
Jeg plejer at stege de sorte tigerrejer med skal på panden i sweet chili sauce til de har skiftet farve. Så piller jeg dem, mens de stadig er varme og derefter vender jeg dem sammen med varm friskkogt pasta og forskellige grøntsager.
Måske jeg skulle huske at nævne at man dypper rejerne i dejen, bortset fra haleviften, før man dybsteger dem. My bad 
Alt efter kvaliteten af rejerne kan de blive ret smagsløse hvis man koger dem da al smagen fiser lige ud i vandet. Jeg har haft bedst resultat ved at stege dem - det bliver super mums - evt. kan man servere dem som "selvpille" rejer - de store tigerrejer kan nemt pilles Uhm - gu ve hvad jeg har i fryseren...
Hvor er i søde. Tak skal i have. 
Hej Jeg står med et problem - jeg skal hjælpe mine forældre af med deres lejlighed i Ballerup. MEN de vil gerne have en istedet for i Odense... (det er deres arbejde, der er flyttet) Men hvor finder/sætter man lige sådan en annonce ind? Eller er der nogen der ved hvor man kan fremleje sin lejlighed? Så hvor bytter eller fremlejer man sin lejlighed idag? (det er ikke en penthouselejlighed, men en lille 2'er i super stand) De vil helst undgå ejensdomsmægler, da det kun er 1 år siden de købte lejligheden og derfor mener at de bedst holder pengene hjemme ved at bytte med tilsvarende i Odense... Mvh. Dorte
jeg har set en del af de anc. på gulgratis.dk samt dba.dk har ikke lige set det andre steder...
jeg har siddet og surfet lidt og fundet noget der hedder: Boligstedet.dk og boligbasen.dk Er der nogen der kender dem? Mvh Dorte
At annoncere i Fyens Stifttidende og i diverse lokale aviser, afhængig af, hvor dine forældre søger lejlighed- Odense eller i udkanterne af Odense. Odense Ugeavisen:   (Link til andre lokalsprøjter på siden). Fyens Stifttidende:  Det er billigere at bo på Fyn, men det billigste er selvfølgelig i de områder, hvor der ikke er så meget kollektivtrafik. Det er en skam, de ikke har haft lejligheden længere, for man kan sagtens købe et pænt hus for det en lejlighed i KBH koster. Nok ikke lige i Hunderup eller Morud, men længere nord/syd or Odense. Vi bor kun 35 km fra Odense - og vores knaldhytte har kostet det samme som en meget lille koreansk bil. 
 --> her kan du søge en byttelejlighed.
tak for de forskellige links. Bare bliv ved med at komme med Guldkorn.. Mvh. Dorte
De har udelukket at pendle tænker jeg? hvornår starter de op i odense? Jeg har selv en mand der pendler Odense - København. ( lyntog ) Jeg kan se pendling som en mulighed for dem i en periode, så får de mulighed for at lære odense at kende og få en god fornemmelse for, hvor de ønsker at slå sig ned på sigt, hvis de ikke allerede ved hvor de har lyst til at bo? Er deres arbejde stadig det samme, nu hvor det ligger i odense? - arbejdsmiljøet vil ændre sig, nye kollegaer, syntes det vil være synd at flytte, hvis det viser sig at de nye jobændringer ikke lever op til deres forventninger. Jeg kender ikke så meget til det at bytte lejlighed. Håber de finder ud af det.
ja, de vil ikke pendle. Da min far pt bor i en campingsvogn i Odense. Og de har deres fælleshus i Århus (hvor min mor arbejder) Ja, det er rodet forhold. Men før i tiden arbejdede min far i Kbh. og derfor købte de en lejlighed der. Men desværre flyttede firmaet til odense. Men pga. MANGE arbejdstimer kan lange pendlerture ikke lade sige gøre dagligt. MVh. Dorte
lokal avisen nyborg samt lokal avisen kerteminde.. der kan i også sætte anc i...
til bur... SÅ har hun et træ bur ude i haven... Hun står nemlig året rundt... Selvfølgelig med spåner og dejligt hø!.. Jeg tror alt ialt at hun er en god kanin, så blot har brug for mere opmærksomhed....
Overtog selv en kanin med tandproblemer og humørsvingninger for nogle år siden ... Det første jeg gjorde, var at skifte hans foder til Vitakraft Life cyclus.. Efter foderskift var han kun til dyrlæge 1 gang mere - så kunne han holde hans tænder nede selv.. (Men måske var det rent held her, det ved jeg ikke) Efter ca et halvt års tid blev han så tryg ved os at han fulgte os rundt som en lille hund .. hans bur brugte han kun som toilet, ellers drønede han rundt som han ville ... Så DET kan godt lade sig gøre.. Men som udgangspunkt er min holdning at døde dyr ikke lider... Så kan man ikke garantere at den nye madmor virkelig tager det ansvar der skal til for sådan et dyr, så heller aflive ...
på denne side kan du få meget hjælp til jeres kanin samt du kan sætte hende til salg - der er også en som har et kanin asyl hende kan du kontakte, alt kan læses her!  (man skal være bruger for at kunne se hele siden - men det er gratis at oprette sig)
Fordi min mås er lækker, og jeg fordi jeg er kaptajen her i vores by  Selvtillid er en god ting - især når man ikke bliver selvhøjtidelig af det ( som mig ) Heidi
Fordi det hedder jeg...
Da der blev lavet om til netsafe, blev mit brugernavn gennem mange år tyvstjålet. Så derfor måtte der vælges et nyt, og det afspejler den bil jeg kører i..
Victor og da vi i sin tid var flere Jannie´r så ofrede jeg mig og tilføjet Victor ... og bom det er mit HN navn og vil være det ialt tid Jannie
Tjae... Jeg tror ikke det kræver den store forklaring. /Anna
Amaranth er en sang af Nightwish...og i øvrigt en blomst...   ...og hvorfor det lige blev Amaranth, tja det var den første video med det nye Nightwish og det klinger godt.
Rimelig simpelt: Mit eget navn og navnet på min første pony, som jeg har endnu = TinaMax 
Det hedder jeg: Stine Brørup Kristensen Jeg har så forkortet det en smule, som den skarpe læser vil bemærke  Skulle mine heste med, ville jeg hedde StineUniqJazsFlarisaAy...ouiseMusse Sikkert med en masse hjerter - men det er lidt langt, ikke?
min 2 pigers navne.
Petunia hedder min elskede hest. Troede aldrig jeg skulle finde en som hende 
fordi det hedder min hest. faktisk er hun kun "døbt" Titti, men tilføjede min for bogstaver for at gøre hendes navn lidt mere Ditte agtigt 
Mit HN-navn er blot sammensat af forbogstaverne fra mit fornavn og mit tidligere efternavn og i flere år har jeg bar´ heddet "JP" men har da jeg kom i lære tilføjet "The Farrier" som jo betyder beslagsmed på engelsk  Synes jo at mit arb. blir´mere og mere min personlighed -efterhånden ser jeg ikke så meget på hele hesten mere -nærmere fra knæene og ned og sir´"sikke en lækker hest" (hvis den vel og mærke har flotte,lige stænger og smukke fødder   ). Jeg går også mere og mere som en mand der har skidt i bukserne eller har et ordentligt vedhæng   -ikke særlig kønt eller "lady-like" (ladyen i mig afgik helt officeilt ved døden efter de første par måneder i lære   )
jeg hedder kristensen. og hjælper mange heste med mine "hekse-ting" som fx. massage, telepati, akkupresseur og i den dur  derfor
fordi jeg elsker min dreng så meget og det skal kunne ses, jeg tror dog afligevel at jeg vil have det ændret til noget kortere:D
Navn fik dengang jeg har været omkring 12-13 år... Min allerbedste veninde kaldte mig altid Klaini, det har hængt ved, på en måde.. og det er da kedeligt bare at være en Lene !!
hmm, jeg bor på Kongehøjvej.. Derfor Men jeg har ofte overvejet at skifte til mit eget navn..
Det allermest utænkelige er sket! Jeg har netop dags dato her til aften sagt farvel til min fantastisk hest gennem 11 år. Hun, Chanel Namida, blev 22 år gammel. Som 19 årig gik hun stadig landsstævner, og hun har før jeg fik hende, gået alt hvad der var af gå rundt om i europa i springning. Jeg selv har redet DM på hende, manden min har redet en del på hende også. -GP i spring og MA i dressur, har hun mestret. En fandens forbandet forfangenhed fik bugt med hende. -Hende der ellers stort set altid har gået på græs døgnfold fra maj til septemper, og alm. græsfold resten af året. Hun kom mærklig nok i bedring... fik det faktisk rigtig godt igen, men den sidste uge har hun fået det dårligere og dårligere, og idag var beslutningen ganske nem at træffe... aldrig har jeg set en hest bede så meget om at få fred... men også først idag har hun bedt om det. Dyrlægen (Svigerfar) kom, konstaterede/gav os ret i, at det her var enden. Allermest havde jeg den største lyst til at smide torvet i mandens hænder, og løbe tudende væk til det var sket. -Lysten var ufattelig stor! Men heldigvis beherskede jeg denne følelse, og blev til det sidste, og var hos den hest, som har været der for os de sidste 11 år. Hun sank sammen i mine hænder, udåndede den sidste vejrtrækning liggende med sit hovede i mit skød. Grimen blev taget af hende, og nu ligger hun udenfor vores vindue, med et af hendes mange æresdækkener over sig. Hvad jeg vil med denne beretning? -Jo, trods smerten, sorgen, det uforstålige i at verden stadig fungere og livet stadig leves, så er jeg simpelthen så glad for at jeg var hos min kæreste ven i hendes sidste og sikkert mest sværre minutter. Jeg kunne have overladt det til andre, men jeg trodsede min natur, og var hos hende, der altid har været der for mig. -Og midt mellem sorg og tåre, er dette bare en kæmpe kæmpe trøst! Jeg siger ikke at alle skal gøre det, og hvis man ikke gør det er det forkert eller for dårligt... slet slet ikke. -Man skal gøre det man har det bedst med, men jeg vil gerne opfordre til at man overvejer det kraftigt, for jeg kan kun sige at det var meget meget "smukt", og at jeg ikke ville have været for uden, at have været hos min hest til det sidste. Hvad har I andre gjort, og hvad tanker har I gjort jer om det?
Fordi mit navn er Heidi og der står 5 dejlige heste ude i stalden 
til at skjule at det er mit navn 
Sancho er navnet på den ene af mine to ponyer, og Parri er en dressur hest som jeg engang havde. Hun er desværre blevet solgt. Og evigt, fordi de 2 altid vil være i mit hjerte <3 -Sabrina 
Cacao - min ene hest. Traum - min anden hests kaldenavn (Maeru's Traum)
Det var et kælenavn jeg fik det første sted jeg arbejdede... Det var hos nogle mennesker der betød en del for mig, så derfor har navnet hængt ved.
Fordi jeg den dag jeg skulle vælge brugernavn kom til at tænke på my little pony 
Tja, bare fordi 
Aina, fordi det er mitt navn, og Nanga og Gittiamo er hestene mine:)
Fordi jeg hedder Sandra  Det sku bare lige pifte's lidt op med et ekstra A  Mit tidligere navn var fck-albert FCK kommer nok i mit navn igen, men da jeg ikk rider albert mere, ville jeg ikk ha ham i mit navn 
Så er det lige belvet ændret  Fck står forresten i navnet fordi jeg er rigtig rigtig stor tilhænger af F.c.københavn
Det foreslog HN da Pernille var taget... Opfindsomt 
hej sanski kommer sig af at jeg har en veninde, som, engang i folkeskolen, så en tegnefilm der hedder dyrenes ø... det ene dyr siger altid øjski pøjski og ja da hun så så mig næste dag sagde hun øjski pøjski sanski, hvilket jeg så er blevet kaldt lige siden  myandor er navnet på min welsh pony mvh sanne
Ja hvorfor mon...? Mit firma 
for det er bare mit navn
kaptajn lækkermås - dit navn er da FOR super  Mit var ud fra, at Vibs, som jeg kaldes var optaget, så måtte jeg jo tage Vibs 1, hvad ellers?? 
Fordi jeg hedder Camilla Petersen, men det var taget. Så måtte slå det sammen så det blev Campet 
jeg er?? eller fordi jeg er Gitte og kræet mit var som føl, og hedder Tyran? dog håber jeg på snart at kunne skifte Tyran ud med noget lig kegle, da jeg har sat ham til salg.
Hvor er det en trist historie  Din hest må have haft det godt med et så langt og aktivt liv   Trist at det skulle ende pga. en forfangenhed.. Jeg synes det var flot at du selv stod med hende da hun sagde farvel. Og ikke mindst at du kunne tage beslutningen. Man er IKKE i tvivl når tid er. Får 3½ år siden, hold da op som tiden går, fik jeg aflivet en hest akut. Jeg var heller ikke i tvivl om at det var tid. Og jeg stod med ham da han faldt sammen, det ville jeg. Det var så hårdt da han faldt sammen, men alligevel rart at kunne være der til det sidste samt være det sidste han så i sit liv. Og selvom det var så trist så var han bare så smuk da han lå i sneen og sov..    til dig samt KÆMPE trøstekram herfra...
Flot og stærkt gået, jeg tager hatten af for dig 
stort trøstekram herfra skal du allerførst have. Det er så svært at tage afsked med dem, vores allerdejligste dyr - men vi er så heldige, at vi kan tage beslutningen for dem, når livet ikke længere er værdigt - mange mennesker misunder dem den mulighed. Jeg ved, at jeg aldrig ville kunne gøre det, du gjorde i dag. Men jeg har en helt fast aftale med en jeg stoler på, der tager med Capella den dag hun skal ud på sin sidste rejse og holder hende mens slagteren gør det han nu skal gøre. Og kan hun af en eller anden grund ikke slagtes eller transporteres, ja så holder den selvsamme person hende, mens dyrlægen afliver. Jeg ville ønske jeg kunne tage samme afsked - men det dur jeg bare ikke til...
Et kæmpe trøstekram herfra - og samtidig et stort skulderklap for at du blev ved hende til det sidste  Da jeg sagde farvel til Lakaj i marts, holdt jeg ham selv hele tiden, pånær da han faldt. Solen skinnede og jeg sad med hans hoved i skødet. Da dyrlægen sagde at han var væk begyndte det at hagle, meget symbolsk.
Hvor er det trist med din hest, men flot af dig du var ved hendes side til det sidste  For 15 år siden fik jeg slagtet min første hest. Det var ejeren af gården der var hos ham, og den dag idag er jeg stadig ked af jeg sagde farvel dagen før, og derfor håber og tror jeg at jeg kan følge mine heste til det sidste... Det er det mindste jeg kan gøre for dem, for de har bragt mig så megen glæde gennem tiden. Trøstekram herfra
hejsa..... jeg er virkelig ked af at høre om din hest, jeg mistede selv min gamle hoppe sidste år og det er ufatteligt hårdt at skulle sige farvel. Selv var jeg ALDRIG i tvivl om hvad jeg ville, hun skulle aflives "hjemme" med sprøjte og jeg skulle være hos hende hele vejen. Hvis jeg skulle sige farvel til min nye hest skulle det foregå på samme måde. Hun fik en beroligende sprøjte i stalden også trak jeg hende hen hvor hun skulle ligge og der fik hun 3 store lyserøde sprøjter, lynhurtigt lagde hun sig ned og jeg satte mig hos hende, tog hendes grime af og kælede for hende imens vi sagde det sidste farvel. Jeg blev siddende hos hende 1-1 1/2 time efter, og har absolut ikke fortrudt at jeg var der hele vejen, det er da det mindste man kan gøre for sin bedste ven. Hilsen Jeanne
det stærkt gjort. Sidder og får tårer i øjnene over din historie. Sender dig tanker og trøstekram. De hjælper nok ikke ret meget ligenu, men føler med dig 
Sikke en sørgelig historie, men al respekt til dig fordi du var der for din ven til det sidste. Jeg kender følelsen, prøvede det selv for 4 måneder siden da min hest skulle aflives, jeg valgte også at være der for min ven. Fik ikke lov til at holde ham for dyrlægerne men stod ved siden af og kiggede på - da han faldt satte jeg mig ved ham og han åndede ud i mit skød. Har aldrig fortrudt det selvom det var meget hårdt. R.I.P og en STOR trøstekrammer til dig.
Det rammer lige i hjertet.... Jeg synes egentlig det er det helt rigtige at gøre... men hvor er det bare et ømt punkt at læse netop nu... men måskr godt at det var i dag og ikke om en uge jeg læser denne tråd. Du har så absolut givet mig noget at tænke over... og hvor har du ret. At følges til det sidste! Jeg skal selv konfronteres med det på onsdag og dette kan meget vel være det der gør at jeg bliver hos ham. Og dertil vil jeg sige mange tak fordi du har delt det med os... for hvis ikke, havde historien for mig nok været en anden. Jeg siger tak og sender dig en trøste krammer 
det er den helt rigtige afsked du har taget med din hest, da den ikke kunne mere! Hatten af for det! Og stor trøstekrammer herfra. Jeg føler selv jeg har fundet ud af hvordan jeg bedst siger farvel til de heste som ikke længere kan være hos mig! Min pony gennem 12 år blev aflivet februar 2007 pga sommer eksem og slidgigt. Jeg valgte at Amanda skulle køres til dyrlægerne i Gl. Ullits og aflives af Helle mens jeg selv holdte hende. Det var utroligt hårdt at sige farvel, og den dag i dag kan der stadig trille en tåre ned af min kind, men jeg trøster mig med at det var det rigtige for Amanda og at hun er i hestehimmelen hos Lasse, Emma, Tulle og Nelly  Jeg vidste hvordan det skulle foregå med Amanda den dag min tidligere hest Lasse blev slagtet  Det var en frygtelig oplevelse den dag. Vi havde bestilt tid hos det lokale slagteri, det skulle ske kl. 9. Vi var klar med Lasse til den aftalte tid, men først kl 9.45 kom slagterimedarbejderne tilbage fra deres "ekstra kaffepause". En af dem rykkede bogstaveligt talt træktovet ud af mine hænder, råbte af en meget nervøs og skræmt Lasse og slog ham fordi han ikke ville gå stærkt nok. Da Lasse var indenfor, hvor han skulle aflives, kunne jeg både se og høre at Lasse blev skudt - jeg kunne se hele hans bagpart og pludselig kollapsede hans ben under ham, samtidig med at han kom med et "skrig". Jeg brød fuldstændig sammen, min dejlige hest gennem 9½ år var nu helt væk. Heldigvis var min far der også, men også han begyndte at græde da dyrlægen kom og sagde "tag jer dog sammen, det er jo kun en hest". Den dag svor jeg at jeg aldrig i livet skal have en hest slagtet igen! Min far og jeg har tidligere fået heste aflivet/slagtet pga allerdom eller akut sygdom. Vi havde en dejlig 4 års som døjede med hele mavesystemet, var hun ikke syg med tarmslyng, så var det kolik eller forstoppelse. En aften var det så slemt at hun ikke kunne reddes. Emma, som hesten hed, "skreg" af smerte og vi så ingen anden udvej end aflivning på rideskolen hvor hun stod opstaldet. Min far ville ikke at jeg skulle se aflivningen, selvom jeg insisterede. Da Emma var aflivet, kom jeg over og så hende, men jeg følte ikke jeg fik sagt farvel  Emma blev dækket til med en pressening og kunne først blive afhentet at DAKA dagen efter. Indtil hun blev hentet var der flere ovre og snuse under pressenningen og mange spurgte på en utrolig dum måde om hvad der dog var sket med Emma. Pga folks nysgerrighed og for at "skåne" de mindre børn som rider på rideskolen, valgte jeg at Amanda blev kørt til dyrlægen, hun elskede også at køre trailer, så på den måde skånede jeg børnene og mig selv, og Amanda fik sin sidste køretur! Mit svar blev noget længere end forventet, men til jer som har "tygget" sig igennem, kan jeg sige, at jeg ved hvordan mine heste skal herfra! Aflives af en dyrlæge som jeg stoler på, mens jeg selv holder den!
Først og fremmest en stor trøstekrammer til dig. Føler med dig. Da min venindes hest for nogle år siden skulle aflives, var det mig der stod med ham. Hun vidste at hun ikke ville kunne holde følelserne tilbage, og hun ville ikke udsætte ham for stress pga. hendes tuderi. Det syntes jeg nu også, var en stor beslutning. Jeg mistede selv min hest i marts måned i år, til en akut spiserørsforstoppelse. I øjeblikket det skete, var jeg i hovedhuset for at hente vand til dyrlægens skylleslange, og fik derfor ikke sagt farvel. Det er jeg meget ked af idag. Tilmed var jeg totalt i chok, og af uforklarlige årsager valgte jeg at sætte mig ind i min bil og køre hjem, uden at gå hen og se hende. DET fortryder jeg godt nok nu 
Jeg fik aflivet min elskede Topper i april måned iår, og jeg var hos ham hele vejen. Det synes jeg at man skal være. Ingen grund til at overlade de sidste minutter i levende live til 'fremmede' hænder. Topper fulgte mig i tykt og i tyndt, så jeg skyldte ham at være hos hans side på hans vej over regnbuebroen. Det er et stykke af ens hjerte, der går af. Såret heler, men der vil altid mangle noget... Jeg fandt et utroligt flot digt på nettet kort tid efter, og hver gang jeg læser det, så kommer tårerne, for det er lidt smukt på en meget sørgelig måde. Og passer egentlig meget godt til afskeden med min lille Topperdreng. I kender det sikkert godt, men hér er det altså;
Det er flot gjort, jer der holder jeres heste, når de skal afsted. Bare jeg kunne.. jeg har gjort det en gang med min gamle pony, jeg synes at det skyldte jeg ham. Men det var bare for hårdt, jeg storhylede (dog uden lyd), jeg syntes sekunder føltes som evigheder og nåede at tænke "nej dyrlæge gør det ikke", man er jo herre over livet lige de sekunder. En gang siden har jeg prøvet at få aflivet en hest, hun fik det sidste kram på staldgangen og min mand trak hende ud på marken og holdt hende. Bagefter gik vi sammen ud og sagde "farvel" og lagde en pressening over hende, egentlig en rigtig rar måde for mig. Jeg vil til en hver tid gerne holde en andens hest, når den skal afsted, bare ikke mine egne. Jeg vil dog også anbefale, at man får set sin hest bagefter, det giver ligesom en afslutning på det hele. Vh Louise
Rigtig flot du blev til det sidste  Da jeg selv fik aflivet min pony, holdte min far den. Jeg var på vej ind i huset med min mor, selvom jeg egentlig havde besluttet mig for, at jeg ville være ved siden af hende til det sidste. Jeg kunne knapt få grimen på hende inde i boksen, da jeg var så forfærdelig ked af det. Hun kom ud og jeg rendte væk sammen med min mor; men jeg nåede tilbage inden hun fik sprøjten og det er jeg meget glad for, jeg gjorde. Da hesten blev aflivet sidste år, holdte jeg hende selv til det sidste. Desværre var hendes 'eftervirkninger' ret voldsomme, så hun endte med at lande oven på mig  Min hjerne slog heldigvis 'fra', så jeg husker intet grimt fra hendes aflivning heller andet end hvor hårdt det er. Jeg synes det er rart, selv at kunne tage grimen af den sidste gang og selv putte dem en aller sidste gang. Og nu skal jeg vidst ud og hente en kleenex;)
holdte jeg min hest lige til det sidste - dog med undtagelse af de sidste sekunder, da dyrlægen foretræk at han holdte og jeg skulle trække lidt væk. Ved ikke om dette er normal praksis, men sådan foregik det hos mig. Det generede ikke mig som sådan at være der, var rigtig glad for at jeg var der. Det var min mor også. Hun havde ikke troet det kunne foregå "så stille og roligt" da hun engang havde oplevet noget ret grimt. Så alt i alt var det en "positiv" oplevelse, selvom jeg ikke gjorde andet end at tudbrøle hele aftenen. Men derefter så gik det hurtigt med at komme videre, havde også to andre heste at tage mig af. Og det gælder jo om at komme hurtigt videre - naturligvis skal man sørge det man har brug for, men videre skal man jo. Men savner stadig hesten i dag (det er ca. 1 år og 3 måneder siden den blev aflivet). Den blev desværre ikke så gammel, "kun" 15 år gammel.
Har selv stået med mine, uanset om det var slagteren eller dyrlægen der aflivede... Men nu er jeg heller ikke så sart, har ikke noget imod at se blod og lidt hjerne   ... Men jeg har fuld forståelse for dem som ikke selv vil stå med hesten når den aflives. Vi har alle forskellige måder at håndtere sådan en situation på jeg synes ikke den ene måde er mere rigtig end den anden 
blev aflivet sidste år, var det ikke mig som holdte ham. Han fik akut tarsmlyng og der var ikke noget jeg kunne gøre. Min dyrlæge spurgte hvordan jeg helst ville have ham aflivet, og som det tyder på herinde, er jeg den eneste der fik skudt ham. Det lyder sikkert meget makabert men jeg fortryder det ikke. Når først kuglen er gået er der sort hos hesten (men nu har jeg også hørt skrækhistorier om sprøjte-aflivning, OG pistol). Jeg ville trække ham ud til der hvor han skulle aflives, men inden jeg nåede derhen med ham, lagde han sit hoved ind til mig og puffede mig væk, han var godt klar over hvad der skulle ske. Jeg havde snakket med dyrlægen om at jeg gerne ville være der, men jeg skulle være klar over at det ikke var noget "kønt syn". Han ville falde sammen og derefter skulle hun skære halsen på ham. Hun spurgte om det var det allersidste minde jeg ønskede at have om min hest, og det måtte jeg sige nej til. Men indrømmer at skyldfølelse, det kan jeg have. Men omvendt, han skubbede mig væk. Om jeg skulle have været blevet hos ham ved jeg ikke, men jeg fortryder ikke min beslutning. - Camilla
Efter at ha' prøvet demoen af spillet 'My Horse And Me', besluttede jeg at den ville tage sig godt ud som bling, bling blær på hylden med computer spil. Jeg kendte et helt utroligt godt tilbud fra Merlin, for de sælger kun spillet til 99.95,- kr. Men kan dette være rigtigt? For alle andre steder kommer det helt op på 300 kr for den version til PC. Jeg har købt det over nettet og det er uden fragtgebyrer, så har fået en mindre mistanke om at det ikke er hele spillet jeg har købt. Ved i evt. noget? Er der nogle af jer som har købt det fra Merlin til samme pris og som har oplevet at der var fejl ved spillet - altså evt. baner manglede osv.? Det haster lidt da jeg gerne vil vide det inden jeg åbner det, så jeg kan sende det retur. - for hvis der ikke er fejl er det jo kun sejt hvis det kun har koster 99.95,- kr 
Det virker noget besynderligt. Men jeg kan se til venstre nede i bunden på merlins hjemmeside står der et eller andet. Eller i hvert fald er den ikke på mit spil, eller på spillet på denne side  Det er jo fedt nok hvis det er rigtigt. Men hvad jeg har tjekket af priser rundt omkring så lyder det godt nok mærkelig kun til 99,-
Nemlig, lyder meget mærkeligt. Så spillet inde i Merlin i Århus også, og CD-rom boksen ser ud som alle andre, men prisen er stadig kun 99,- rigtig underligt. De solgte også Equestrian Ride Simulation til kun 149,- eller sådan noget, sammen med en masse andre hestespil - til VIRKELIG billige penge. Det eneste der så ud til at være 'oppe' i prisen var Horsez eller noget i den stil. Men jeg har skrevet en mail til Merlin og spurgt hvorfor prisen er så lav på spillet. Så håber da på svar. Stadig ingen derude som har købt det fra Merlin som måske ligger inde med nyttig information? 
Så kom der svar fra Merlin. De sagde at det var fordi de skal af med alle spil. Så jeg føler mig heldig. 
jeg syntes så ikke spillet er det værd det er pænt kedeligt efter et par timer men tillykke med røverkøbet
Ja jeg følte mig også pænt latterlig, da jeg gav 250 eller sådan noget for spillet.. -.-' Så er det bedre at smide pengene ud på horsez 1 og 2.
Jo da det er fordi jeg har navnet som mellemnavn mit fulde navn er Hanne Herforth Jensen 
er stjernens kælenavn, og der var ikke andre der havde det. Karin
det er navnet på mit første hoppeføl efter en stribe(11) hingsteføl. Hun er nu 5 og står stadig her hos mig. Og så betyder det jo fremtid hvilket jeg syntes er et superoptimistisk navn.
fordi jeg hedder sarah jensby og min bedste hoppe i stalden hedder pretty girl ask. derfor jensby og pretty..
Fordi mit navn er Sandra og min hests navn som jeg elsker så højt - er Cashew 
og jeg er  or  il  re
Hvorfor hedder du måske miomus?  Nu er jeg da nysgerrig hihi. Jeg hedder Broget Ko, fordi min hests navn vistnok betyder noget i retning af en broget malkeko på Islandsk..... Har aldrig fået det undersøgt selvom jeg har boet i Island, og min mor er gift med en Islandsk mand. Nu er det lissom bare blevet hestens kælenavn...
Mit HN-navn skal ikke "afslører" hvem jeg er. Jeg har et job hvor jeg er i kontakt med hestefolk. For at jeg fortsat fremstår profesionel i mit erhverv, vil jeg ikke afsløre min identitet igennem mit HN-navn. Derfor mit navn 
Fordi det hedder min skønne hest   Er dog nok nødtil at forlænge det lidt når vi får lille skønne Secret Love hjem - måske Metrik & Secret, eller Secret/Metrik, hvem ved, skal i hvert fald have fundet ud af noget nyt når den tid kommer.
jeg hedder line (Markus) fordi at min lille bløbs hedder markus, og fordi jeg hedder line! havde jeg kunnet finde ud af at lave de der hjerter så havde jeg gjordt det! det kunne være at jeg skulle prøve igen!? 
Jeg hedder Karina Nielsen og mine heste hedder Fabi og Golden... 
... Er Jenni, så ligger Jen9 ikke så fjernt...
Canis Lupus fordi jeg elsker ulve 
fantasifuldt, men fordi vores stald hedder Stald Hestely  Hilsen Helen
Sine og mine heste hedder HAVanna og asLAN   Har altid brugt det system og vaeret ude i noget HaLiHeAs da jeg havde fire heste 
Det er meget enkelt og simpelt. Graven er navnet på vores gård,der hedder : " Gravens gård" !
Jeg er en Fjordheste fan= FjordFan og Aladdin fordi det hedder min dejlige Fjordhest!!
For vi skylder dem - der har givet os hele deres liv - at følge dem hele vejen, og vi skylder dem, at det sidste de ser er vores ansigt, og det sidste de hører, er en hjertelig "TAK" for det de gav os. Jeg brugte dagen på min elskede ven. Da eftermiddagen begyndte at ebbe ud kørte jeg traileren frem. Vi kørte - bare ham og jeg. I skoven kom han ud af traileren igen. Jeg sadlede ham, og sammen red vi ind i den smukke skov. Der var stille. Smukt. Vi var hjemme. Vi var sammen. Vi red til et bestemt sted. Jeg forklarede ham - at det var her. Her, vi skulle sige farvel. Her, mit hjerte skulle knuses, mindre end en time senere. Her, hvor jeg skulle besøge ham og mindes al vores tid sammen. Min elskede Basse og jeg. Vi red videre. Tog en frisk galop på skovvejen. Snart blev han opmærksom, og kort efter kunne også jeg høre lyden af en bil der ankom. Jeg fortalte ham - at nu sluttede flere sig til os. Så nu - var vores sidste minutter, bare os to. Lænede mig frem. Krammede hans hals, og bed mig i læben. Ikke græde, ikke endnu! Dyrlægen, manden der skulle grave det enorme hul, min far og min hjerteveninde ankom. Jeg red til traileren. Sadlede af. Trak tilbage til det sted i skoven, der skulle huse mit knuste hjerte. Jeg var hos ham. Jeg holdt torvet, aede hans pande. Jeg smilede, fortalte ham, at jeg elskede ham for alt hvad han havde givet mig, og aldrig vil glemme ham. Sagde "TAK" - Tak for alt det uendelige han var. Jeg smilede til ham. Han faldt - men ikke voldsomt til trods for sin størrelse. Han var død inden han ramte jorden. Jeg faldt på knæ. Endelig kunne jeg græde. Endelig kunne jeg vise hvor knust mit hjerte var. Mit livs hest, min soulmate, var død. Væk for altid. Han blev begravet med det samme. Sænket roligt ned - lagt pænt, hans hovede dækket af hans stævneunderlag med hans navn. Dybt i jorden, ved hans hovede står en tyk stolpe. På den hænger hans store grime. Spænderne er rustne nu, men den fortæller, at her ligger en elsket ven. Blomster markerer graven yderligere. Jeg nyder at besøge min elskede ven. Minderne om den dag er ligeså mange gode, som hårde. De gode siger, at jeg gjorde det bedste for en jeg elskede, og aldrig lod hans grimme sygdom vinde. Han døde glad, og rask, inden sygdommen havde taget ham fra mig i smerter. De hårde fortæller om en dag hvor jeg måtte sige farvel til en ven, der tog mit hjerte med sig i graven.  R.I.P Basse. 3/9 2007 Milla
Øv hvor er det ærgeligt og trist. Dejligt at du tog en beslutning du er glad for  Jeg selv holder ikke mine heste når de skal aflives. Jeg har en (meget dårlig) evne til kun at huske levende værende døde, hvis jeg deltager i sådan noget og det er jo ikke helt det der er meningen. Jeg har ikke dårlig samvittighed overfor mine dyr, når jeg ikke følger dem den sidste vej. Sørger selvfølgelig altid for at en anden de holder af er med dem. For mig er det vigtigt at huske alle de gode stunder jeg har haft med de elskede dyr og det har jeg for længst måtte erkende at jeg IKKE kan hvis jeg først har set dem døde. Det billede printer sig simpelthen fast i mig, dukker op hver gang jeg tænker på dem og overskygger alt det gode der har været. Så, nej jeg deltager ikke. Charlotte
Først et trøstekram fra mig også - det er så hårdt at miste en god hest, også selvom det er det eneste man kan gøre for at gøre det godt for den. Jeg valgte også selv at holde min gamle Morgan, da jeg fik ham aflivet af dyrlægen. Det var noget jeg havde behov for, for at være sikker på at alt gik "godt" til, at han havde det bedst muligt lige til det sidste. Og jeg var meget glad for at jeg gjorde det den gang, og vil gøre det igen, når det er nogle af de andre som skal herfra. Men jeg kan godt forstå, hvis nogle ikke kan og vil det. Og i såfald er det da meget bedre, at de overlader hesten til en anden som tør være der, og ikke påfører hesten angst for situationen.
evigt ret. Var der også selv til at holde, da jeg skulle af med min elskede ven efter 12 år. Det er rart at vide at man har fulgt den til det sidste, og er sikker på at det er foregået på en ordenlig måde så man ikke "ser spøgelser" efterfølgende mht hvordan det er foregået. Synes dog stadig at det er voldsomt at opleve når de går ned pga bedøvelsen, men rart at tænke på at det trods alt er den person som den kender bedst og har tillid til, som er der til at følge den på vej- Selvom at det for os mennesker er hårdt, men en værdig afslutning. Det er jo desværre noget af det der følger med når vi tager ansvaret for et dyr. Vil bare sige at jeg synes at det er rigtig flot af dig at give hesten den afslutning 
Jeg måtte gå den tunge gang til dyrlægen her til morgen med min kat, for at få den aflivet. Det er en stor beslutning, hvor er det svært. Jeg sad med hende til det sidste. Det er rædselsfuldt at komme hjem til et tomt hus. Utroligt hvor meget sådan et lille dyr fylder i ens liv. Katten var gammel, hvor gammel ved jeg ikke. Hun kom ind i stalden en aften, da jeg var ved at fodre heste. Hun var så mager og forhutlet, sulten og fyldt med lus. Jeg havde kun hundemad, som hun åd og næste dag købte jeg kattemad til hende. Det tog flere måneder før jeg fik hendes tillid. Min kat og jeg har levet sammen i ti år, og hun var så dygtig til at fortælle mig hvad hun ville. De fleste aftner lå hun i min arm i sofaen og hyggede. Hun havde et godt liv, med sin fulde frihed, men samtidig trykheden ved, at have et menneske der holdt utroligt meget af hende. Katten blev syg og har været under behandling et stykke tid, men i samråd med dyrlægen, blev vi enig om ,ikke at udsætte hende for yderlige behandlinger, da det her til sidst var et spørsmål om livskalitet. Det ville være egoistisk at forlænge hendes liv. Selvfølelig er det det,men hvor gør det ondt at miste et dyr, stort eller lille. Hilsen Annie
Jeg føler med dig! græder stadig snot over min gale pony!(det er lidt mere end 3 mdr siden) Jeg holdte ham også selv, da det skete, og det syntes jeg egentligt også at man skylder dem efter langtids følgenskab! men det lyder da til at din hyps har haft det rigtig godt i dens lange liv! Den skide forfangehed, var nok i sidste ende også det som sled Lucky, til det sidste en kæmpe trøstekrammer herfra!!!!!
har mistet sin hjerteven Føler med dig og vil gerne rose dig for at give hende en god afslutning på et langt venskab. MVH Dorthe - der også stadigvæk kan tude over ham her Farvel til Barney den 10. juni  
Jeg holdt selv min, da jeg fik ham aflivet i februar. Pt. husker jeg ikke meget andet end aflivningen - men jeg husker den ikke som noget "dårligt". Min dyrlæge formåede, at gøre en dårlig oplevelse "god". - og da jeg så udtrykket i min hests øjne, vidste jeg, at det var det han havde ventet på...at smerten stoppede. Der var bare et bedre sted for ham. Der går ikke en dag, hvor jeg ikke tænker på ham, hvor jeg ikke græder over, at have mistet hesten som gav mig alt og ingen anden vil nogensinde kunne måle sig med ham. Det var så vigtigt for mig, at det var MIG der var hos ham til det sidste og jeg synes som anima, at det er noget alle bør overveje.
Ikke kunne gøres på anden måde. Jeg er der til det sidste, jeg sidder og stryger dem på halsen og holder deres smukke ansigt i mit skød. Mens jeg igen og igen siger dem tak for deres tillid. Hver gang.
Ejj, Jannie, hvor gor det mig skrækkeligt ondt! Det sidste jeg hørte fra jer der ude var han hun var i bedring! Nu ligger jeg her kl 8.00 om morgenen og TUDER! Jeres venskab var helt unikt! -man skal havee set den glæde i Chanels øjne hver gang hun så Jannie! Et stort veltilpas vrinsk mødte jer hver dag! Hun har uden tvivl haft det bedste hesteliv man kan tænke sig hos jer. At det skulle være sådan en dum dum sygsom der gjorde det sidste, er en trist slutning! Jeg tror ikke jeg ville have gjort det anderledes end dig. Jeg har endnu ikke stået i situationen, men jeg ville selv stå med dem. Det "skylder" man dem et eller andet sted! Suk, jeg tuder endnu...
Min bedste ven blev aflivet tirsdag den 13 Maj 2008- hun havde haft gigt i 1års tid, den var blevet værre og oveni det var hun blevet forfangen. Hun var ikke længere den samme hest, og jeg valgte at sende hende over regnbuen   Det var hårdt men hun skal leve for sin egen skyld- ikke for min. Det var godt nok min kæreste som har redet meget på hende/hun elskede ham, som holdte hende da dyrlægen sagde det kunne virke meget voldsomt.
Jeg er én af dem der IKKE er der når mine heste skal aflives. Har prøvet det to gange. Jeg ville aldrig nogensinde byde dem den stress og uro jeg ville udsætte dem for ved at være der. Jeg ville slet ikke kunne få hold på mig selv. For mig er det rigtige at de kommer afsted trygge og uvidende om det der skal ske. /Bluebell
Godt indlæg og meget flot klaret, men jeg vil ikke kunne, jeg vil få det nøjagtigt som Bluebell skriver og mener derved ikke, at hesten er tjent med det. Jeg har kun prøvet at være ved min hund da den måtte aflives efter at være blevet skambidt. Jeg stortuede og rystede - ja - jeg mistede nærmest selvkontrollen. Jeg har en araber vallak der pt nok mest lever for min skyld, det går rimeligt nu han er ude hele dagen (han har en forskudt pipe, som har givet ham slidgigt i forknæet). Hvis jeg kommer med en sådan opførsel, når han skal aflives, ville han skulle dø dobbelt så ulykkelig, han bliver altid så bekymret, hvis jeg er ked af det. Uha - sådan et indlæg sætter godt nok nogle følelser igang. Jeg føler virkelig med dig og kan godt forstå, at du er stolt/glad for at kunne gøre det og ikke mindst det at kunne tage den rigtige beslutning. mvh Annette
flot at du var der til det sidste.. jeg tror det betyder meget for hesten at mærke den ikke er alene.. min gamle elskede hingst blev aflivet for et par år siden, så forfærdeligt... men da han fik den sprøjten lagde han hovedet ind mod min mave, vi stod sådan længe .. og til sidste åndede han ud og faldt om.. hårdt men hvor var jeg også glad for at jeg gjorde det.. har altid holdt de heste vi har fået aflivet, hunde eller katte.. vil ikke lade dem tage herfra alene..  Mette
alle skal gøre det de finder bedst . hvis man ikke kan bevare selvkontrollen er det efter min mening bedst at overlade sin elskede til en som hesten er tryg ved.  for mig er der kun en rigtig måde jeg er med fra start til slut    min første hest Lady Araisha døede den 17/6-2001 7 dage før hendes fødselsdag sankthansaften .og min mini shetter cirkeline døede sankthans aften 23/6-2007  jeg havde været ude hos hende ca 1 1/2 time før hendes pludselige død og der var hun sprudlende af liv og spilopper i rigtigt fjante humør lige som jeg kender hende . jeg tager på arbejde og får en opringning hvor min kæreste siger med "glad" stemme at han lige kommer og henter mig han når ikke at sige andet jeg siger bare tl ham at det gider jeg ikke at høre for jeg fornemmede ca 20 min forinden at tlf ringede at min elskede ven var gået bort men jeg havde jo lige set min smukke isha så fuld af livsglæde så selvfølgelig er hun ike død. men det var min smukke. hun døede fredfylt på sommer engen. af hjerte stop. det havde regnet dagen før så jorden var fugtig man kunne se at hun havde gået rundt i cirkler og lagt sig roligt der var et lille aftryk af hvor maven havde ligget. så er hun gledet om på siden og har åndet ud ingen skrave spår i jorden eller noget hun lå bare med hovedet ind til kroppe og øjnene næsten lukkede. min afsked var lang og sej men smuk ,jeg sad på engen med hende i 3 timer jeg havde sagt at alle skulle forsvinde. en kort stund støvregnede det og så kom solen og regnbuen viste sig på himlen tiden var inde til at fjerne grimen for sidste gang. på grimen stod der I love my pony. at fjerne den grime var det sværeste afdet hele. cirkeline fik tarmslyng dyrelægen troede jeg var skør da han kom ud for hesten så jo rask ud men der var ingen hjerte,lunge eller tarm lyde at høre der var kun en vej og det viste vi alle sammen. jeg havde græt ude bag ved gården langt væk fra hestene inden dyrelægen kom. da tiden var inde fik hun først morfin og så vrinskede hun farvel 2 gange og lagde sig ned jeg sad med hendes hoved og var der til det sidste. hestene uden for var paniske de fik lov at se hende ayla ville ud igen med det samme junker cirkelines ven var fortvivlet og pustede og skrabede nussede og bed i hende i mange timer . daka kunne først komme 2 dage senere så vi lod cirkeline blive i stalden junker gik i opløsning den dag de hentede hende vi måtte ikke røre hende . men junker og jeg har fundet trøst i hinanden men junker mangler sin sjæle ven. dette indlæg blev alt for kort og alt forlangt jeg husker hver en detalje som var det sket i dag.  mit hjerte er med jer alle som har mistet stort som småt. 
hos Looksen indtil dyrlægen kontaterede at han var helt død. Og det er jeg glad for at jeg var. For det var en dejlig fredelig død, hvor han stille sov ind. Jeg vidste jo at det var det bedste for ham, selv om det var en unghest, som virkede fuldstændig rask, hvis man ikke vidste bedre. Men en hest der er glad for at blive brugt og altid har været livsglad, den er ikke tjent med at blive livstræt og ked fordi man gerne vil beholde den. Det var den sværeste beslutning jeg har truffet, og jeg fortryder den ikke, selvom jeg nok dagligt tager mig i tanken om hvordan det ville være hvis han var her nu.
Robsen var kælenavnet på min dejlige part gennem mange år - han hed Robin. Derfor mit HN navn.... Stald Dalgaard: altså hvis man vil kende dit navn, kan man jo bare kigge på din præs.   Så det må du da hellere slette hvis du ikke vil have "det ud" fnis...   bare hvis du ikke selv havde tænkt på det...
jeg har bare tit undret mig over nogle af de her mærkelige navne   Rart af få en begundelse for valget, ret sjovt egentligt. Broget ko: Miomus stammer fra min tid som part, tja jeg var vel 10 år, havde part på bobby, og min bedste veninde havde på hans søster. Jeg ved egentlig ikk hvad det kom af, men vi red og blev enige om at få nye kælenavne til hinanden. Det blev til miomus hos mig,istedet for millemus. Og min veninde hed sandra,blev kaldt sannemus, hun blev så døbt til sanomus.Og så har det egentlig bare hængt ved siden.
...er navnet på vores ene pony 
Mit er ret simpelt bare mit mellemnavn. Hedder du det med kombinationen Asferg Nielsen er vi vist i familie  (Vi hedder Frandsen, men det kommer fra min Far, Asferg er min mors pigenavn)
af mit navn, min hest og en film.
Mit fik jeg da jeg var 12 år, og det har ligesom hængt ved siden. Alle der kender mig fra fra hesteverdenen, fra jeg var 12 til 29 kalder mig Ursula. Jeg tvivler på at de fleste ved/viste at jeg hedder Heidi!
Jeg hedder Nathja, fordi det er mit navn. Og Abdullah fordi min far har konverteret til islam og derved også taget et arabisk klingende navn. - Så for at gøre min far lidt stolt bruger jeg det.
Min bette hund hedder Fila, så derfor blev det til BetFila.
... fordi det er et af mine kælenavne... Og fordi jeg godt kan starte som en irritation, men det bliver som regel til noget fint, mine venskaber... 
Mit kedelige navn MA1988, kommer sig af at jeg hedder Mie Andersen, og er født 1988. Hehe. Total u opfindsomt! I know..
sidder og får tåre i øjende  fordi jeg tænker på en hest som jeg entlige ikke kendet ret godt men aligevel elskede MEGET højt.. han blev bare desværre skudt!!  men sys du gjorde det helt rigtige.. ville gøre præsis det samme..stort klap på skuldren her fra..
respekt for dig!
Mange tak for alle jeres søde svar... også alle jer der har skrevet privat. Det er nu dejligt med lidt med-ynk, også selv om det íkke var meningen med dette indlæg.  Meningen var at opfordre til at man tager stilling inden hesten skal aflives, hvordan man ønsker det skal være i forhold til sig selv. -For mig var det det rigtige, at holde selv... det var så rigtigt, at jeg opfordre til at man overvejer den mulighed også.   Tak for alle de pæne ord... og tak Michelle... du kendte hende jo IRL. -Som du selv skriver var hun i super bedring, men det vendte fluks.... hvad årsagen så end var. Flere har skrevet privat og spurgt til humøret idag, så der kommer lige en lille opdatering: Faktisk har jeg sovet rigtig godt i nat, og da vækkeuret ringede 05.30 stod jeg da også op. Jeg beslutede at tage på job (Havde ellers overvejet om jeg skulle melde mig syg. -Hvis nogen skulle dø på jobbet, kunne det være jeg dagen idag ikke ville reagere behersket som ellers), og gud ske lov for det. Kun få gange gik mine tanker til Chanel. Efter endt arbejdsdag tog jeg hjem. Efter at have tjekket de øvrige heste, luftet hunde og fodret kanin (Barnet er på ferie ved sine bedsteforældre.... heldigt nok), slog jeg turen forbi det sted hvor afmærket af Chanel stadig er. Vi fik os en lille "sludder", og det var så det. Jeg savner hende enormt, og jeg kan blive panisk ved tanken om ikke at skulle høre hendes stemme, og mærke hendes bløde pels mere. Ja panisk er et godt ord... for jeg er "panisk" over ikke at vide hvor hun er netop nu. Jeg har ellers aldrig gjort mig tanker om liv efter døden, ånder, hestehimlen eller andet mystik, men ligenu ville jeg ønske jeg havde en eller anden overbevisning om hvad der sker os efter døden. -Om vi bare er helt "væk", eller om vi findes et eller andet sted. -Forhåbentlig finder jeg først ud af det om rigtig mange år   . Men anyway, livet går videre, livet er for de levende, jeg har både grinet og smilet idag, og det gør jeg sikkert også i morgen. Hun var en ener, en helt unik ven, med et sind og en kloghed som kun hun havde/har. Slutvis får I lige det aller sidste billede der er taget af Chanel. (Jeg har overvejet om jeg burde ligge det på HN, for nogle ville tænke "Uansvarligt", men dem der kendte Chanel ville vide, at det var det ikke.)     Chanel vriskede altid når hun hørte mig eller Søren, men den vrinsken der mødte vores datter når hun kom i stalden, kunne ikke hamles op med.
Da jeg skulle sige farvel til min gamle pony efter 14 års venskab, var der slet ikke tvivl hos mig. At overlade hendes sidste minutter til andre var slet ikke en tænkt mulighed hos mig. Intet andet ville have været rigtigt for mig end at være den der trækkede hende det sidste stykke og nusse hendes mule mens dyrlægen gav hende sprøjterne. Pga. af bedøvelsen kunne jeg dog ikke selv holde hendes hoved oppe, så der er jeg glad for at min far var der til at hjælpe.. Carina
Nu har jeg kigget efter hest i LÆNGE og kan ikke finde hesten. Så tænker jeg, er jeg urealistisk med hvad jeg ønsker mig og hvad jeg vil betale. Jeg ved godt at jeg ikke har et særlig stor beløb og købe hest for, men synes heller ikke jeg har de store krav. Men jeg kunne godt tænke mig at høre jeres mening. Jeg har 30.000 kr at købe hest for. Det som jeg søger af hest er: Alderen må være mellem 3-8 år, skal på et tidspunkt kunne komme op og gå lidt la (men er indstille på selv at ligge MEGET arbejde i),skal dog være tilredet, den har et godt hovede/temperaman, højde 166-175 høj, kønnet er lige meget. Er jeg total urealistisk?
30.000kr. for en nogenlunde sammensat tre-års må vi nok erkende ikke er særligt mange penge. Men du kan sagtens være heldig, at falde lige henover hest  på syv år til 28.000kr. i morgen! Nu har jeg ikke set hvor du bor i landet, men hvor du bor i nærheden af det (nord)sjællandske, så er det jo relativt dyrt at have hest. Så burde du snildt kunne spare 2-3.000kr. op hver måned og om få måneder, så står du pludselig med 40.000kr. til at købe hest for i stedet! Jeg ledte efter hest i efteråret (jeg har nu udskudt "missionen" et lille års tid) og sikke en masse "l*rt" jeg var ude at se på i 40-50.000kr. klassen! Men jeg ville også have noget fornuftigt, der var beskåret ordentlig og kunne flytte på alle fire ben på en lidt over middel måde. Og jeg blev mere og mere deprimeret over at se det ene skønne dyr efter det andet, som havde så grelle benstillingsfejl, at det kunne kompromittere hestens holdbarhed på sigt. Og jeg vil også "kun" ride de højere LA-klasser og måske en dag tilfældigt falde over en M-klasse hvis heldet tilsmilede mig. Så spar lidt flere penge op, så du får at større udvalg 
nej jeg synes ikke det er urealistisk hvis du fx. kigger efter en hest som er i alderen: 3-8 let redet uden papir evt. lidt bagud i ridning pga. sen tilridning.... jeg fandt selv en fin vallak på 5år ok grundridning/tilredet korrekt(dog sent) uden papir han kostede 35.000...
Altså vi havde også de 30.000 og det var virkelig alt vi havde ikke en øre mere! Vi havde ikke regnet med at skulle have en unghest, men måske en 6-7 års, men vil man have dem i den alder, er de dyre, for hvis man gerne vil havde at de skal ende med at gå et godt stykke op i LA klasserne, og om også helst skulle have lidt gang, og noget sving, ja så er de i deres bedste alder, og godt igang med uddannelsen og så koster de tit mere end de 30.000 nu ved jeg ikke hvor høj du er men, heste under 160, er næsten altid billigere end dem over (en magisk grænse?) Hvis markus, havde være 7-10 centimeter højere, havde han også været meget dyrere end det vi fik ham til! vi havde ikke regnet med at vi kunne få noget så fint for de penge vi havde, men vupti, så stod drømmedyret i stalden!  det endte got nok med en unghest, men han er den rareste lille bløbs. jeg nogensinde, har oplevet! man har åbenbart lov til at være heldig bare en gang i mellem Mon ikke også din drømme hest dukker op?
næ synds enlig ikke du er uremlig for de penge synds jeg da alligevel der er en del fine heste i flere aldere.. Jeg har selv luret de andre heste der er til salg her på hn til den pris for at se om jeg er heeelt ved siden af ang fila men synds jeg ikke jeg er.. Lur evt hende af  Held og lykke med fundet af hest. 
ja jeg har fået en lille han killing hjem og bo, han er 12 uger og lige kommet fra sin mor, han er stadig meget lille, men er allrede nu begyndt og vifte sådan med halen som når en hankat strinter uden der selvfølgelig kommer noget tis med ud, men hvor gammel skal sådan en fyr være før man kan kasterer ham???
Du kan såmænd få ham kastreret med det samme. Tidlig neutralisering har rigtig mange fordele og bliver mere og mere udbredt. Der er absolut intet belæg -hverken fysisk eller psykisk- for at katten skal være kønsmoden først, tværtimod. Hvorfor lade den få en seksuel identitet for så at fratage den den igen? /Anna
Det er lidt forskellig fra dyrlæge til dyrlæge.. Nogle siger de skal veje et kg andre at de skal veje to, ring til doktor dyr og spørg.
Tjah, og nogle dyrlæger siger, man skal kunne se testiklerne.
tidligere har skrevet allerede få den kastereret nu. Havde 5 flaskekillinger, og ønskede dem steraliseret inden de kom afsted, og alle 5, både hun- og hankatte, fik turen inden de kom afsted til nye ejere
kigge på min Elvira. Hun koster pt. 30000. Hun er i tilridning, og prisen stiger selvfølgelig i takt med, hvor langt hun når i tilridningen.
Hvis du kan skrabe 5000 mere sammen, så får du (her på MP i hvert fald) 13 heste mere at vælge i mellem, det kan jo også være, folk er villige til at gå lidt ned i pris, hvis de synes, du er rette køber... Held og lykke!
Det lyder godt det er realistisk, så er jeg lidt mere optimistisk igen   . Jeg synes bare at hver gang jeg finder en hest fx. her inde på hn så som virkelig fanger min interesse så er den enten 5 cm for lille eller så står den selvfølgelig helt over på sjælland ( bor selv i jylland) og så kan jeg kun finde den ene som har interesse ovre på sjælland. synes det er forlangt/dyrt at køre til sjælland for en hest. Jeg er bare tvunget til at finde en hest på mindst 166 cm i stg for jeg er en meget høj pige, så har desværre ikke rigtig nogen valg. Men jeg må lede lystig videre 
den prisklasse folk herinde havde svaret at de havde givet for deres hest. Så det i sidste nr af Hest. Og må indrømme at jeg blev noget overrasket da jeg tit synes hest i vurd tråde bliver sat langt højere.  Men det er jo osse nemmere at sige hvad andre skal give end selv at give det. 
Hvad med en 2-års, du selv kan tilride/sende i ridning? Det gør udvalget i den prisklasse en ganske betragtelig del større.
At hvis man kigger efter heste i 30-50.000 kr's klassen, ja så kan man kvalitetsmæssig lige så godt være heldig at finde en lige så fin til 12-20.000 kr. Til den pris er de ofte utilredne og/eller meget lidt redne - men så kan man jo lige putte nogle månders ridning i dem ved en proff, og så får du ofte en bedre redet hest, end dem du finder til 30.000 kr som er "hjemme-amatør-redet"  Personligt købte jeg for 4½ år siden en skovtursvallak på 8 år, 172 cm i stang uden papirer for 16.500 kr. Han går fint på LA1-2 niveau, og har iflg flere beridere talent for piaff og passage. At han så også er en super all round hest, som jeg har startet dressur, distance, spring og military på, ja det er jo bare en fornøjelse. Jeg startede ellers lige som dig med at kigge efter heste i 30-40.000 kr's klassen, men det var også den gang en jammer hvad man kunne få at tilredne heste i den prisklasse. Held og lykke med jagten på drømmehesten.
Men jeg bor i Nordvestjylland, og her er ikke ret mange der gider at køre op. Mange der leder efter heste fra Sjælland, fyn og sønderjylland vil maks køre til midtjylland... Han er ellers en herreskøn hest på nuværende 175 cm, men tager nok et par cm mere da han kun er 3 år. Jeg har lige haft ham til tilridning i en måned, og han accepterede rytter fra dag et. Han er kanon cool, bliver ikke nem bange for ting. Han har været vandt til at være med på tur eller blive trukket på tur siden han var 6 mdr. Har kørt i trailer op til flere gange, hvilket ikke er et problem. Passet med alt og chippet. Jeg har selv avlet ham, men pga sygdom, vælger jeg at sælge ham til et godt hjem. Desværre er han uden papirer, der af prisen, men han har kendt stamtavle hvor der kan nævnes Andiamo, Woernitz, Rossi xx og Pilar til bedsteforældre. Der kan ses billeder af ham inde på min præs, Pilato. Og jeg kan sende billeder med rytter over mail. Pris 35000,- Hvilket er meget billig, og kun fordi han ingen papirer har. Og fordi han kun er redet i en måned og nu er kommet hjem på græspause. Mvh Mia
også en der skulle passe, om det ikke var for en lille ting: Han er 16 år. Dog har han papirer, internationalt konkurrensepas, går svære klasser, er mild og skøn til temperamentet og er 174 høj. Grunden til at han selges så billig, er at han har slitasjer i det ene ben, dog intet sjenerende. Men det kan det jo godt bli om man ikke passer på. Jeg har brukt halmunderlag, lett trening og glukosamin siden jeg køpte ham for tre år siden, og han har aldri været halt. Han skal dog ikke gå uden sko, da bliver han sårbent og uren. Fantastisk læremester. (Jeg ved godt at hesteprisene er noget højere i Norge enn i Danmark.
Helt umuligt er det ikke. Jeg gav 30000 for min DV hoppe på 5 år, hun var let redet. Jeg fik endda en bedækning med i købet.
som er 6-7 åt og endnu ikke tilredet/let tilredet, fx en som har gået som avlshoppe... Der kan man altså godt finde nogle rigtig fine heste... et eksempel er hende her, som jeg selv ville have købt, hvis jeg havde tid og råd til en hest mere... det er bare en fantastisk hest: Du kan også købe en rå 3 års og så selv skulle lægge noget mere arbejde i den. Så kan du godt finde en uden papirer med bevægelse og god bygning til 30.000... Og en bred hest på 162 kan altså virke større end en lidt smallere model på 168... så pas på ikke at afvise de lidt mindre heste... selvom du er en høj pige
at kigge her: Med en frederiksborg får du meget hest (med fuld stamtavle) for pengene, og jeg vil vove den påstand, at de alle, når der er lagt arbejde i dem, kan komme til at gå LA-klasser. Vedr. priser, så ring da bare og spørg!. Hende her, hun måtte gerne stå hjemme ved de andre fredere hos mig:  Jette K
den hoppe du viser fra birkedal er efter over 7 mdr stadig ikke tilredet.. har været og kigge på den to gange sidste år i nov og dec. og den går IKKE som avlshoppe nu så synes det lugter lidt at den stadig ikke er tilredet.. Det var en super dejlig hest men den gik ikke gennem handelsundersøgelsen så jeg sprang fra dengang - alt var ellers klappet og klart. Og nu er den stadig til salg og er ikke nået et skridt videre end dengang. Men har man mod på at satse uden at vide om den reelt kan rides så er det da en fin hest 
Jeg så simpelthen den mest bedårende hund i dag, da jeg var ude at gå tur med min kæreste, og er nu interesseret i at finde ud af hvad det er for en race. Så håber der er nogle hundekyndige mennesker, der kan hjælpe mig her. Den var lys nrun - nærmest beige, korthåret og mørkere i ansigtet og omkring snuden. Derudover havde den temmelig meget hud, som nærmest faldt i nogle rynker - den var ikke overvægtig - bare meget hud. Og så havde den "hænge"ører. (ører som en labrador fx hvis man skulle være i tvivl). Håber der er nogen der kan hjælpe mig:) VH
Det kunne jo være en blandning?  Kan desværre ikke hjælpe dig, men hvorfor prøver du ikke at spørge ejermanden næste gang du ser hunden. Det vil give dig det bedste svar.
Hvor stor var den? Kan det være en Shar Pei? 
lige have snappet et billede af den i farten 
Tror ikke den var en blandning, synes nemlig jeg har set den før:) hmm.. nej ikke en shar pei , lige knap så meget hud, men ellers kunne den godt minde om den farvemæssigt. Ørerne var bare længere. VH
Hej alle sammen Jeg er totalt vild med heste spil, og nu har jeg så købt et der hedder: Best friends "Min hest" Og min hest er endelig blevet stor nok til at blive redet, så til vores første stævne løb jeg rundt på banen med hesten i hælene med sit udstyr på og vi løb igennem alle springene fordi jeg ikke ved hvordan jeg kan komme op på den? Er der ikke nogle der kan hjælpe?? Hilsen Sanne
Har glemt underlaget   Gjorde jeg også 
1000 tak, der kan man jo bare se. Tak for det, så kan jeg komme videre. Hee.
Jose Og ♥Raffe♥ Jeg føler med dig... Smide sko, seneskade, smide sko, halt, smide sko, spark, smide sko, vente på ny sadel.... Ja, mit rideår er heller ikke gået som forventet... Men, men... I morgen skal vi have bygget vores nye helt- specielt-bygget-til-Stjern-sadel... Uha, hvor jeg glæder mig!
Jeg købte jo hest her til Marts - min helt egen som jeg havde redet på siden Sept. Så styrtede vi, og siden da har jeg knapt nok redet. Nu er jeg så ved at træne hendes foldkammerat op som er min "part", og håber på at kunne lave en masse sjove ting med hende i stedet for. Så måske bliver mit efterår bedre end den første del af året.. /Lene
har fået piskesmæld efter en traffikullykke og har fået forbud af lægen til at ride det første år så øv hilsen helen
mit rideår har også været rigtig skidt, for min hest har været halt siden november. jeg har heldigvis kunne ride lidt på nogle af de andre heste i stalden, men det er bare overhovedet ikke det sammen.   jeg føler med dig.
D. 16.06.08
Ja... læs min overskrift igen... og en gang mere, denne gang med stor frustration i stemmen, skulle jo som tidligere beskrevet i tråden, ha min nye sadel i dag, men skuffet kan man hurtigt blive.... får den først om minimum 4 uger.......
jeg kan springe med på båden. Hesten havde kiro midt i maj = pause i en lille uge derefter skridt i en lille uge, ingen sadel, ihvertfald ikke den jag har! = ride uden sadel........ På en hest med MEGET levende ryg så man føler der ingen balance er overhovedet = minimalt ridning = meget tullen rundt på jorden og glo på hesten..... Sadlen er længe undervejs, skal syes i Italien og kommer formentligt primo august, håber jeg. Hesten bliver sparket af min allermindste pony og får en flæge på bagbenet, ingen syning men ro i tre dage. Smeden laver er meget dårligt stykke arbejde der koster kassen og kræver ny smed 3 uger efter og hesten nu står med øjenbetændelse.......... suk, jeg vil ha den sadel!!!! Men hey Jose, hvis du gerne vil ride og er bedre til det end mig uden sadel såe.....  Dog kan man vel ikke tillade sig og klage, jeg har jo stadig min kære, mine 'problemer' er jo bare luksus relateret, hvor der er mange herinde der indenfor kort tid har taget afsked med dem, puha hvor må det være hårdt.......
Hejsa Har et kuld killinger, hvor moren ikke er set siden fredag. Har givet dem wiskas mælk og junior bidder (de bløde små i poser), men kan de mon klare det? de kalder fortsat meget, så jeg overvejer om jeg skal aflevere dem v. vores gamle likale dyrelæge når jeg kommer fra job er kl 15, eller om der mon er en chance for at de klarer den. Killingerne er ca 4 uger og rigitgt flotte. Moren er ½ norsk skovkat og langhåret.. Hvad tor I? Jeg vil ikke til at give 6 killinger mad hver 3 time med pipette eller flaske, men er der andre udveje? Går og håber moren er kommet tilbage når jeg kommer hjem - men jeg tvivler selvom jeg ikke kan finde hende ved vejen.
Så har jeg lagt ridebilleder af Pilato ind på min præs Mvh Mia
Jah, ej synes jeg alligevel ikke jeg kunne få mig selv til:) men tryk på linket i indlægget over dit. Så havde den stort set samme farve som den øverst til venstre:) VH
Nu skriver du ikek hvor stor hunden er?. Men jeg har en engelsk Mastiff i farven FAWN ( beige med sort "maske"), men hun er en kæmpe på ca. 90 kg.   Ellers kunne det være en Bullmastiff - 
Tror faktisk at det var en bullmastiff. Hvad er det for en type hund, og hvad kræver det at have sådan en??? går den under betegnelsen kamphund så?
Det var dog det sjoveste udtryk, jeg har hørt om sådan en bamse..   jeg forestillede mig en (maks) knæhøj hund. De blev i sin tid lavet i England som vagthund på kvægfarme, men er jo krydset(som navnet siger) af bl.a. mastiff som blev brugt til tyrekamp. Susse: Hvad er skulderhøjden på den   hund ? Jeg skal for god ordens skyld sige, jeg godt kan lide hunden...
bullmastiff er ikke en kamphund Men ligefrem "bedårende" var nok heller ikke et udtryk jeg ville bruge om sådan en kæmpebamse på omkring 60 kg...  Næste gang jeg skal have hund, skal jeg have sådan en 
den lille bedårende hund var en mobs? De ligner faktisk en Bmatif ret meget, men er lille, ca 30 cm høje
Charlotte mitzy - mit bud var faktisk også oprindeligt en Mops, men da trådstarter svarede ja til en bullmastiff efter at have set billedet længere oppe, gik jeg fra den ide igen 
Her er et billede af min bedårende Bullmastiff Cæsar på 11 måneder    Skøn skøn race, kræver masser af opmærksomhed, tålmodighed, viljestyrke, kærlighed og en konsekvent opdragelse (og derudover ørepropper da de snorker temmeligt heftigt)  Cæsar måler ca. 67 cm over skulderen. Du kan læse mere om dem her:  Mvh. Christina
FØJ hvor er han altså lækker 
Mange tak, det synes jeg også selv  Mvh. Christina
Jeg vil da også sige, at min gamle bullmastiff var bedårende  Som Christina siger en skøn race, dog synes mange af dem, at de kun behøver gøre som der bliver sagt, når de altså selv lige gider hehe. Men helt sikkert en race jeg vil anbefale  Lige et billede af min gamle bullmastiff Brutus   Han var sgu en dejlig dreng, med en personlighed helt for sig. Ihh kommer jo helt til at savne ham nu (han blev aflivet pga sygdom) Celina
Hold da op hvor er han skøn  Det med personligheden kan jeg sagtens nikke genkendende til, jeg har ikke mødt andre mødt andre racer som er så specielle (altså på den gode måde). Ja de vil helst selv bestemme, når jeg kalder skal han altid liiige tisse inden han kommer, så føles det nok mere som hans egen beslutning...skøre hund  En lille bøn til Jer som gerne vil have Bullmastiff: Køb altid med DKK-stamtavle. Mvh. Christina
sidste år sine killinger - ville pludselig ikke vide af dem. De var så store at de kunne finde ud af st drikke selv. Jeg købte noget modermælkeerstatning ved min dyrehandler. du kan også få sutteflasker til dem. Kan de drikke selv? Hvor bor du henne af? Du må gerne få den flaske jeg har. Jeg kan også sende den til dig. Men som sagt fik mine mælkeerstatning og opblødt killingefoder
...det der mælk fra Whiskas må killinger først få når de er mindst 6 uger gamle hvilket også står på flasken. Det er IKKE det samme som modermælkserstatning. Jeg vil råde dig til at købe noget rigtigt modermælkserstatning hos dyrlægen i morgen for at give dem lidt ekstra og så købe noget killingefoder, evt. Babycat fra Royal Canin. Det kan du opbløde i lidt vand og give dem. Mine killinger er også 4 uger og spiser det gerne. Modermælkserstatningen kan de sagtens drikke af en skål.
Mælkeerstatning fra Royal Canin, den lyserøde med pulver i. Hvis du vil give dem en chance for at blive nogenlunde iorden i maven. Har selv haft taget to killinger på 15 uger til mig, som var fodret som dine og de led af kronisk diarre og måtte igennem flere behandlinger og tåler idag kun Prescription foder til en formue. Den mælkeerstatning fra RC skal doseres, men du kan hælde den op i en skål og så render de og drikker efter behov. Men hellere få dem aflivet eller afleverer dem til kyndige end at ikke have overskuddet til at passe dem helt, jeg ved godt det er krævende at passe de små.  Nu ved jeg ik hvor du bor, men min søster er dyrlæge og har indimellem killinger i pleje. Hun bor på Fyn.
Når killingerne er 4 uger går mormis typisk i løbetid igen, så hun er nok taget på herrejagt. Hvis ikke der er sket hende noget kommer hun snart hjem igen, men skidesmart er det jo ikke - ud over at hun så er drægtig igen. Jeg ville indlevere dem et sted hvor de enten kan blive flasket op med rigtig mad (ikke whiskas) eller blive aflivet. For jeg kan da godt forstå du ikke bare kan smide alt og passe dem i døgndrift.
sagtens klare det. Mine lever i bedste velgående. De bliver bare mere opmærksomheds søgende. Understimulerede. Min hankat var en slags surrogat mor indtil den desværre blev syg. Så lå de som om de digede. Hunden var også ekstra sød ved dem.
for den lyserøde pulver fra royal, kan du få noget i nogen større dåser. Det er billigere i længden. Der går temmelig meget til i løbet af den tid de skal have mælk. Og det er nøjagtig ligeså så godt. Synes heller ikke hunkatten plejer at være så længe væk fra de små, selvpm den er i løbetid. Men håber selvfølgelig den kommer igen
ved struer/ Holstebro / vinderup og er der nogen som har mod på det, er de velkommen til at hente dem. Mor mis får p piller så hun skulle ikke gerne blive med killinger igen. Men hun render ofte ned over hovedvejen, så hun lever livet farligt. Det er en meget egenrådig kat. Jeg vil prøve at få fat på erstatnings mælk i morgen ved dyrlægen, men hvis de ikke vil drikke det selv bliver de aflivet. Så godt killinge mælken fra whiskas var fra 6 uger, men tænkte det er lige meget når de er lidt over 4 uger nu. Tak for jeres kloge ord, det er godt med noget hjælp her på HN.
nogle killinger hvor moderen blev taget af hunden da de lige var rundet de to uger. De klarede det fint. Så når de er fire, burde de også kunne. Hvad vi helt præcist gjorde, det ved jeg ikke, da det var min mor der i sin tid stod for det.
hvis man ikke har tid til det. Mine kunne heldigvis selv. De to første billeder på min præs er fra dengang. Kunne ikke lægge dem herind.
De skal have ordenligt foder, og det er fx Hills eller Eukanuba kitten (killingetørkost), som blødes op i lidt vand, dertil er kattemodermælkserstatning det bedste (fås på apoteket). Se også her for, hvordan de plejes- og hvilket foder mv de små skal have: Killinger får let diarré- og det kan de dø af. Druesukker som pulver kan købes i Coop, vores DagliBrugs har det fx.
for ellers kunne et par stykker da meget gerne komme her hos mig og få det godt. Mine lidt buttede katte, er alle tre vokset op fra de var knabt 5 uger, på mælke erstatning og killinge foder.
lige et billede af den bortkomne missemor....  
Vi fik i sin tid vores kat, da han var 5 uger og moderen var død. Dyrlægen anbefalede torskerogn og kaffefløde. Det har muligvis også noget m generne at gøre, men han vejer 6-7kg i dag (IKKE overvægtig). Alle vores killinger (der dog har haft en mor) har sidenhen fået samme kost i stedet for killingefoder, hvilket de bestemt kun har haft godt af! Har via mit arb prøvet at flaske killinger på 7-8 uger op med det lyserøde mælkeerstatning fra royal canin - de er små skravl og den ene er kronisk syg...
Min gamle karelske bjørnehund tog flere gange et kuld killinger til sig og lavede mælk til dem, da moren altid opgav dem efter 2-3 uger. Hun tog så så af dem indtil de var 8 uger  Nu er hun desvære død, så hende kan du ikke låne  Jeg mener at de godt snart kan få noget killingefoder, ring til dyrlægen og hør ham.
Har vi flere killingere på samme alder som dine. Og så lang tid at de spiser selv, er der håb for de små. Kosten er Babycat fra Royal Canin (altså tørkost) samt killinge dåsemad fra Hill´s. Samt vand. hvis de selv kan finde ud af at spise, ja så burde de kunne vokse sig store og stærke. Modermælkserstatning skal man KUN bruge til helt små killinger, og ikke "store" killinger som selv kan spise- hvilket de kan omkring 4-5 ugers alderen. Men ellers kan du ringe til Hittekillinger, og spørger dem. Dem henviser vi til, hvis vi ikke har plads.
taget en beslutning. Mor mis er ikke kommet tilbage, og vi var ved at blive skøre af at høre på to af killingerne, som ikke selv spiser. Den ene var næsten helt hæs. De er begge blevet aflivet hos dyrelægen nu. De sidste 4 spiser af det mad (wiskas junior i pose) som jeg købte i går med whiskas mælk over. Og drikker lidt af det vand der står. Så de skal nok klare den. Men de sidste to var allerede skravlet at se på og helt pjuskede af at vlte sig rund i mad og mælk men uden at spise af det. Vores gode gamle dyrlæge sagde også det bare var at trække pinen ud, så dem har vi begravet i haven. Mathilde på 4 syntes det var godt at de ikke skulle være sultne mere, og er glad for at de andre spiser. Så nu ser vi i morgen hvordan det hele står til. Tak for jeres kompetente tilskud til min tråd...
var en god beslutning. Held og lykke med de andre
Ja her er min nye hest så! Hun hedder Day-Light hun er en Dansk Varmblods hoppe på 6 år. Hendes far er Coronado II. Moderen er Gineborg's Alma Z og hendes morfar er A'Khan Z Ja ren spring afstamning, jeg ved det godt, men hun har super gode gangarter, og jeg regner med at bruge hende til dressur. Min veninde skal så springe hende. Men jeg er helt sikker på det skal nok blive godt med mig og Day. Hun rt bare så dejlig!   
Det var ikke længe du var om at finde en ny hest? Men tillykke med hende - hun er rigtig smuk!
Nej. Jeg har jo vidst i over 1 måned at Ridder skulle aflives, og jeg havde aftalt tid hos Falk-Rønne i fredags til dyrlæge til hende, og gik hun igennem havde vi aftalt med Michael Wiesbjerg at vi overtog hende med det samme! Det blev besluttet den 1/7 at hun skulle igennem der, og jeg rejste på ferie den 2/7. Dagen efter jeg var rejst, fik min mor svar for forsikringen, og hun aftalte en tid torsdag, hvor jeg kom hjem, og spurgte så selvfølgelig om jeg havde det ok med at det gik så stærkt! Det var det bedste for Ridder så jeg kunne sagtens acceptere det! Jeg skulle have haft 2 heste indtil Ridder var væk. Så derfor har jeg fundet en ny så hurtigt. Jeg var ude og prøve hest for allerede 1 måned siden.
Synes stadig du skal se at få fat i noget modermælkserstatning, du ødelægger fuldstændig maven på dem og du kan risikere det følger dem resten af livet. Det er jå dårligt dyrere! Så aflever dem til et internat eller lign. De ved hvad hvad kosten betyder for de små..
Fint nok at aflive to skravl, men vil du ikke nok være sød at finde noget ordentligt mad til de sidste 4, så de ikke behøver at ryge samme vej?  Wiskas er noget fanden har skabt i vrede   Ingen katte bør leve på det, men slet ikke små killinger - Flot mormis! Jeg tror nok hun skal komme tilbage.
mormis, men ungerne spiser lystigt af SPECIFIC killing fra dyrelægen, og modermælk erst. derfra. De spiser både det som ikke er opblødt i mælken og det som er med mælk over, så jeg tror på det. Men hold da op hvor er de kontakt søgende. Ungerne skal vist ud og kæle dem når de kommer hjem. Nu skal jeg på arbejde...
Jeg tror på, at de nok skal klare sig! Dejligt at høre... Det bliver nogle dejlige, tamme killinger. Men mon ikke mor-mis kommer hjem igen? Det kan hun sagtens, nu I ikke ligefrem har fundet hende kørt ned. I kan jo efterlyse hende hos Dyrenes Beskyttelse evt?
Med det dyre kvalitets tørfoder, det vil mine meget gerne have. De vil også gerne have dåsemad, men det får de dårlig mave af, de får også dårlig mave af Whiskas... Whiskas er ikke bedre end andet billigt tørfoder, det er lidt dyrere fordi, de bruger mange penge på reklamer og markedsføring. Et produkt, der reklameres meget for, er ikke nødvendigvis bedre end tilsvarende produkter, de er til gengæld ofte dyrere. Indrømmet: Det er heller ikke alle kvalitetsmærker mine æder med fryd, Olivers Adult Og Iams/Eukanuba Adult gider de ikke rigtig, mens killingefoderet er topguf. Hills og Specific vil de meget gerne have i både killing og voksenudgaven.
Det 5 dage siden mor mis forsvandt, men i dag har jeg haft de sidste 4 med på arbejde nogle timer, da jeg har en beboer som elsker katte. Så de er rigtigt blevet nusset og plejet i formiddag. De er tørret med en fugtig klud, da de mangler mor til at holde dem rene, og de vader nogen gange op i mad og mælk  Men efter en god lur var der gang i den. De hopper rundt og leger og kan nu alle bruge kattebakken og har ikke dårlig mave. Dejligt. Selvom de er små, tror vi det nok skal gå. Her lidt fra "misse folden"    
Og dejligt at de trives uden dårlig mave, det har vi slåsset meget med- og det er noget skidt. Uh, men det er ondt at vise dejlige mislinger: Mig ha mig ha  6 killinger er også et stort kuld, så det er ikke mærkeligt, at der gik et par til. Men det ser da ud til, at de har det godt nu.     
Whiskas er det absolut dårligste fodermærke der kan røres ved.  Min gamle katte, Futte, spiste også Whiskas, og den dag vi kom til at købe noget andet, nægtede han partout at røre ved det. Der var ikke noget at gøre. Han var nu ellers ikke lige typen der holdt sig tilbage hvad angår mad, men han spiste først dagen efter da vi fik købt Whiskas. Jeg undersøgte sagen og fandt ud af, at kattemaden, Whiskas, er lavet på en måde så katten rent faktisk bliver afhængig af maden på samme måde som mennesker bliver afhængige af junkfood. Og det kan man - det skal ingen være i tvivl om. På samme måde som med smøger, kaffe (koffein), ja selv sport, kan gøre folk afhængige og irritable hvis man ikke får sin daglige dosis. Samtidig, skal det også nævnes at det er ligeså sundt for en kat at spise Whiskas hver dag, som det er for et menneske at spise McDonalds mad hver dag   Det er ualmindelig usundt, og katten har SLET ikke godt af det. Royal Canin, Hills, Specifik - eller foder i den dur, er det eneste rigtige. Man kan få både våd- og tørfoder i alle mærker, men man skal være opmærksom på at kattens foder næsten udelukkende bør bestå af tørkost. Som min dyrlæge engang fortalte - "Vådfoder er godt nok, men det er udelukkende som slik for katten". Der er sikker nogle der vil mene at ovenstående er helt i hegnet, men jeg har snakket med utallige dyrlæger om dette og er ikke i tvivl om deres udsagn. Til trådstarter vil jeg sige, at det ser virkelig fint og fornuftigt ud med killingerne - det er en dejlig plads de har fået sig, og de ser friske og vågne ud - tillykke med successen 
Fås hos dyrlægen, men kan også købes ved dyrehandlere. Vi køber Hills i "Alt om Hunden" i Odense.  Specific kan også købes via   leveret på adressen. Vi har købt diætfoder til en syg kat. Hurtig levering og ingen problemer. Olivers Pefood kan købes via nettet. Hurtig levering problemfrit. Men voksenfoderet gad de ikke rigtig- det blev spist, men uden entusiasme. Vi kan købe Iams/Eukanuba på- apoteket.   Godt killingefoder- vi fik langhårskillinger efter vi var begyndt at bruge det, så det gjorde virkelig noget ved pelsen.   (Just joking!).
No worries  Hvis du triller ned til dyrlægen en tur, og fortæller lidt om din kat, aktivitetsniveau, ude/inde-kat, alder og den slags, så fortæller han eller hun dig hvilken slags foder din kat skal bruge for at få det optimalt!  Det gode ved disse dyre fodermærker er, at der er MANGE varianter. Kattene har behov for noget forskelligt, alt afhængig af hvordan og hvorledes de lever, og der er en variant til dem alle. God tur til dyrlægen - du vil med garanti kunne se en forskel på din kat i løbet af kort tid!
hvis du køber 10 kg foder af f.eks royal canin af gangen er det i længden ikke ret meget dyrere end Whiskas.. som jeg også har hørt den version af at de bliver afhængige af.. jeg har desuden hørt at det billige kattemad er med til at give f.eks nyresten pga de dårlige ingredienser og det er yderst begrænset hvad der er af kød... jeg har som noget nyt (har altid købt Royal Canin) prøvet at købe plantoramas eget mærke af kattemad... ud fra den begrundelse at kigges der på varedeklaretionen er hovedingrediensen faktisk køb.. ellers hedder det nu kattemad til kastrerede katte.. dog skal de her til efteråret nok på lidt killingemad.. da jeg lige har bestilt en lille misling.. så Marianne.. der er ellers surt jeg først ser denne tråd nu.. da jeg ellers godt kunne være plejemor for en eller to.. men det er da ikke noget at gøre ved nu.. og killingerne ser dejlige ud og hvis du er heldig bliver de langhårede. *SS*
Skal man kigge på magnesium indholdet, da de ikke tåler for meget magnesium, det kan give urinvejsproblemer (struvitkrystaller se lidt om det her:   ). Man kan nu ikke blot kigge på magnesiumindholdet, det skal passe til fx Foforindholdet. Se evt linket. Men max. 0,1 % magnesium er okay. Man kan ikke sige nu lavere indhold nu bedre, da der som sagt er en vigtig sammenhæng i, hvordan organismen optager mineraler. Ligesom mennesker fx bedst optager jern, hvis de indtager vitamin C samtidig. 
Tillykke med hende, hun ser dejlig ud... Skønt feminint udtryk! Hun kan aldrig blive til Ridder men hun kan da være et plaster på såret - måske det gør det hele lidt lettere, mår du allerede har fundet din nye stjerne...
tillykke med hende  Hun bliver næppe den nye ridder men skal jo heller ikke tage hans plads i dit hjerte, men være der ved siden af Ridder som nu har det godt hvor han er.  Jeg håber I må få mange gode år sammen fremover  Vi vil se ridebilleder når du får taget nogle 
gik igennem. Hun er jo en fin dame. Jeg for lige tjekket idag om jeg har flere billeder liggende af hende, fra da hun stod ude ved os.
Hvor er hun fin, Maria. Held og lykke med hende
Takker for de fine kommentare til Day. Ja, der kommer ridebilleder af hende, og i skal nok få dem at se. Faktisk har Shella allerede taget billeder, men den her bærbar er så gammel at den ikke kan læse usb-nøglen  Men hun er bare så fin, og nej, hun skal ikke erstatte Ridder, det vil hun ikke kunne, hun er i hjertet lige vedsiden af Ridder. Men hun er så skøn at ride på og omgås. En rigitg nusse hest som man bare ikke kan stå for!
Wow hun er da noget af en lækkerbisken.. Stort tillykke med den dejlige dame..
jeg tror på at det er godt hurtigt at få en ny! vi gjorde det samme! præcis en uge efter lucky blev aflivet (   ) stod markus, i stalden! tillykke med hende! Den er godt nok skøn at se på! Held og Lykke fremover! Knus fra line. 
Ja, jeg har købt hende af Julie, eller af Michael Wiesbjerg, da Julie har overladt det med salget til ham! Igen tak for de fine kommentare til Day! Synes selv hun er helt vildt lækker den lille Day.
men synd at hestegalleri mener de kan tillade sig at forpeste folks billeder med deres signatur. dejlig afstamning - lige efter mit hovede
Tillykke med hende.  - Du snuppede hende forresten lige for næsen af mig, jeg ringede også på hende   men så fandt jeg min Winzerkind 
Ja hun er kåret i DS og rigtig dejlig er hun! Jeg regne med til næste sommer og se om jeg kan få hende i hovedstambogen! Jaller ♣Winzerkind♣: Jeg kan ikke påstå jeg er ked af at jeg snuppede hende fra dig  Det er godt du har fundet dig en dejlig hypser! 
Man kan vist godt sige at der er kommet et nyt LYS ind i dit liv.Jeg håber hun vil leve op til sit navn - at i sammen må få en masse lyse fantastiske timer. Til slut vil jeg skrive : Når et lys slukkes så tændes der et nyt...
Ja, det kan jeg så fortælle hun gør. Hun er det nye lys i mit liv. Hun lever dejligt op til sit navn, i dag da jeg kom dr ud og kaldte, blev jeg mødt med en brummen eller hvad man nu skal kalde det for   Blev bare så glad
Tillykke med hende Maria, hvor ser hun dejlig ud  Mange hilsner fra Christina (Johnny)
Gud hej Christina Tak! Hvordan har du det??? Lang tid siden man har hørt noget fra dig! Ej du må da også kigge ud forbi BAL en dag!