Juni 2007 fik jeg et føl på min hoppe så jeg havde to heste Jeg prøvede at sælge mit føl men fik ingen henvendelser Efter mange overvejelser blev jeg enig med mig selv om at sætte min hoppe til salg og der kom en del henvendelser. I løbet af 2 måneder var hun solgt og så kunne jeg jo komme i gang med mine planer om projekt baby Efter jeg solgte min hoppe har lysten til at ride overhovedet ikke været der og jeg står jo stadig med én på 2 år Jeg overvejer meget om jeg skal sælge ham eller om jeg skal satse på at ridelysten kommer tilbage. Har planer om at han skal så småt i gang med tilridning næste år hvor han fylder 3 år, men jeg ved ikke om jeg magter det Så jeg står og vakler lidt om jeg skal beholde eller sælge Når jeg starter på arbejde igen næste år kan jeg få helt ondt i maven over alle de ting jeg skal nå i løbet af hverdagen og så må det blive hesten der ryger Han er noget af det dejligste så jeg ville være rigtig ærgelig over at skulle sælge ham, men jeg vil heller ikke få stress pga. en hest Så ja, jeg står i lidt af samme situation - jeg er bare i tvivl om jeg skal beholde eller sælge (og derved få 2.000 kr. mere til mig selv om måneden)
Jeg mistede også interessen efter jeg blev mor. Eller jeg har i hvert fald omprioriteret i mit liv, vil ikke bruge så meget tid på hest som jeg synes man skal, vil hellere bruge tiden på mine børn og mand. Synes heller ikke jeg ville betale så mange penge for noget jeg ikke havde fuld interesse i og ikke ville bruge særlig tit. Jeg er så i en lidt anden situation, da mit dyr bliver 20 år næste år og tror ikke der er særlig mange der er interesserede i at købe ham. Vi har så valgt at låne ham ud til min gamle rideklub, hvor de så har alle udgifter på ham mod at de må bruge ham til deres undervisning. Jeg ved han har det godt og er ude hver dag og alle sådanne ting. Og han er en der nyder ikke at blive stillet de store krav til og bare gå og nyde livet. Når engang de ikke kan/vil bruge ham længere, så ryger ham til de evige jagtmarker. Jeg har det rigtig godt med at det stadig er mig der har det overordnede ansvar for ham og samtidig er det fedt at jeg ikke har nogen udgifter på ham. Inden han kom på rideskolen var han udlånt til en kollegas datter, men de meddelte en dag at nu flyttede til USA og 2 md og at de så ikke kunne have ham mere og jeg genre måtte fltyye ham hurtigst muligt. Der var jeg så gravid i 5. md og lige flyttet til et nyt sted, hvor jeg ikke kendte nogle... Det var ikke særlig fedt, men så blev han sendt "hjem". Men kan godt forstå du er ked af det og synes det er rigtig træls. - Komet
Ja har stået i samme situation. Jeg har eller havde 5 heste hjemme ved mig selv, en af dem red jeg stævner på før jeg blev gravid, en som blev brugt som ekstra hest til når der kom nogen og red her. Så min gamle vallak som jeg har haft i godt 14 år og så to shettere. Har ikke overskud til at komme igang igen, plus ham jeg red stævner på er blevet for vågen. Eller det har han altid været men jeg er bare blevet en pylremås efter jeg har fået min søn. Nå men tog skridtet satte ham til salg og fik ingen seriøse henvendelser. En dag skriver en bekendt om han stadig er til salg da hun kender nogen som gerne vil se ham, de kom så herud og hun blev så forelsket med det samme. Så nu er han solgt, men står heldigvis kun 20 km fra hvor jeg bor og besøger ham stadig og kan bare se han har det godt og nyder at blive brugt. Den ekstra hest er også solgt, dog står han stadig ved os da ny ejer skal have deres gård færdig inden de kan få ham hjem. Så ender op med min gamle vallak som er pensionist og nyder tilværelsen sammen med ponyerne. Der er en del som har heste omkring hvor jeg bor, så skulle jeg få lyst til at ride en dag så kan jeg bare tage en hest, så det er skønt. Pengene er sat ind på en konto og står hvis jeg skulle få lyst til at få ridehest igen. Hilsen Stine
Før jeg fik børn levede og åndede jeg for min hest. Da vi havde fået Laura, var jeg hurtigt i sadlen igen, red stævner og undervisning, og det var dejligt og nemt at have ham hjemme og samtidig få det "fri-rum", der var mit eget. Da jeg blev gravid med Luca døjede jeg med pletblødning allerede fra uge 6, så ridningen blev hurtigt lagt på hylden. Jeg fandt en dygtig rytter, men det var bare ikke et "hit" for mig, at se min elskede hest blive redet af en anden selvom det heller ikke hev i mig selv at ride - så han blev dømt foldbums igen. Da jeg havde født Luca gik der omkring et halvt år, før jeg fik taget mig sammen til at komme i sadlen igen. Jeg var faktisk både blevet en "kylling" og den store lyst var der heller ikke mere. Det eneste, der var i mit hoved var min dårlige samvittighed over jeg ikke fik redet seriøst overhovedet (det er ikke sådan, når man har store ambitioner på hestens vegne og ikke selv gider ride - total stress faktor) Så i sommers tog jeg den totalt svære beslutning - at forråde min bedste ven - og sælge ham til nogen, der havde tiden/lysten til at ride ham. Jeg synes stadig, det er dejligt at komme i stalden og ordne og nusse med hestene, men ridningen trækker overhovedet ikke i mig i øjeblikket. Mens jeg ventede Luca købte jeg så en hoppe (meget ambitiøst;o)), som jeg så har valgt at ifole i år. Jeg er overbevist om, at lysten og overskuddet kommer til at ride igen om en år-række, når børnene alligevel er så store, at de har legekammerater hele weekenden og ikke kan bruge os forældre til andet end serviceorganer, når de er sultne;o). Ihvertfald har vi besluttet at beholde det føl, der kommer til min kommende ridehest og så fortsætte med at avle på hoppen. Derudover er vores datter nu så stor, at hun har fået en pony, og hun er bidt af en gal hest, og vil helst ride hver dag, så jeg vil heller ikke kunne forestille mig, hvordan jeg skulle få tid til også at skulle ride, hvis jeg havde de lyster. Jeg ville jo ikke kunne byde Luca at sidde måske 4 stive timer hver dag i klapvognen og se på "tøserne" rider. Synes det lyder som en god idé at sælge hesten. Det er jo ikke en holdbar løsning i længden for hverken din halvpart eller dig at beholde. Nok har man ondt af sig selv, når man vælger at skille sig af med en god ven, man har haft mange gode stunder sammen med, men som udgangspunkt køber folk jo ikke heste i dyre domme for at behandle dem dårligt, så det synes jeg trøster lidt at tænke på. Samtidig tror jeg også, man fortryder i forhold til sine børn, hvis man "bor i stalden" når børnene er hjemme. De bliver så hurtigt store og der sker så mange ting udviklingsmæssigt, som jeg ikke vil gå glip af. Så man må vel sige - hver ting til sin tid   . Pøj, pøj med din beslutning. Mange hilsner Sofie
Jeg har det faktisk modsat. Jeg har en pony som jeg før hen har hygget mig rigtig meget med. Men den har stort set ikke været redet i 3 år pågrund af manglende lyst, udlandsophold, manglende tid, graviditet o.s.v. Nu er lille mand 3 mdr gammel og jeg mangler motion og savner helt at ride ud i naturen. Lige nu står den for langt væk til at jeg kan nå transport, ride, nusse og transport tilbage inden for et par timer. Længere tid bryder jeg mig nemlig ikke om at være væk fra min søn. Om 2 uger får jeg ponyen tættere på så jeg håber at kunne nå det hele inden for 2-3 timer og så kan farmand passe imens. Er så også meget heldig med fars arbejdstider så han kan passe om eftermiddagen eller nogle gange tage med der ud. Han kommer til at stå et sted hvor jeg ikke behøves at komme hver eneste dag og så søger jeg samtidig også en part til ham, men de hænger jo ikke på træerne. Jeg glæder mig til at komme ud og få noget luft i ny og næ. Jeg ville allerhelst at min søn kunne være med mig ved siden samtidig med at jeg kunne få en ridetur, men det kan jo ikke lade sig gøre. Men trænger til at opleve andet end baby baby baby.
Jeg mistede også lysten til at ride efter min søn kom til verdenen. Desuden var jeg blevet en værre pipskid og rystede af angst bare hesten gav et lille fnys. Så jeg tog også den svære beslutning og solgte min ridehest. Jeg beholdte så i stedet min hoppeplag og det passer rigtig godt ind kun at skulle nusse og pudsle hende. Nu er knægten så blevet et år og jeg føler ikke at han er så afhængig af mig mere. Nu kan/tør hans far også tage mere over. Så modet og lysten til at komme igang med ridningen igen er tilbage. Jeg er endda kommet så langt at jeg igen tør tumle naboens hingst. Jeg har så valgt at låne en hest hos naboen og vente på min plag er klar til tilridning. Hilsen Kristina
Kan jo se at der er andre der har måtte træffe et svært valg også. Markus fylder bare så meget og vi har så få timer sammen hver dag, nu hvor jeg er startet på arbejde. Desværre sover han ikke igennem, så kan ikke engang bare tage ud til hesten efter han er lagt i seng. Han vil ikke have sin far om aftenen/natten. Var Ana min alene ville jeg nok prøve at låne hende ud til et godt hjem, men nu er vi jo to ejere og så sagen lidt anderledes. Det er jo heller ikke fair overfor den anden ejer at hun hænger på alle udgifter, hvilket hun egentligt heller ikke har råd til. Nu må vi se hvad vi kommer frem til her i weekenden...
Jeg har snart 5 små børn (fra 6 år og ned) og NYDER at have min hest. Hun er først blevet tilredet nu, men satser hårdt på at jeg får "fri" fra ungerne og kan pleje mine egne behov   Elsker at tage ned og mærke stilheden, og bare nusse om hende. Skal også i sadlen når nu bettemanden er kommet til verden til marts.. Men hesten er det eneste jeg har for mig selv herhjemme.. og med 5 små børn synes jeg det er vigtigt jeg tager et pusterum og plejer mig selv.. Min mand er 120 % enig   Og det var faktisk ham der ville ha hende  Hvor gamle er dine børn nu?
Jeg har nok også været "uheldig" forstået på den måde at Markus aldrig har været den der sov 3-4 timer i træk og jeg derfor med god samvittighed kunne tage afsted til hesten og overlade ham til hans far. Har fået en god snak med den anden ejer og vi er blevet enige om at prøve at få en part og evt. flytte Ana et billigere sted hen. Indtil videre står hun så for det hele. Det er nok inderst det jeg har det bedst med, for håber jo at lysten vender tilbage, måske i løbet af foråret.
Det lyder som en rigtig fin beslutning!   Er sikker på overskudet vender tilbage en dag, og så vil du virkelig være glad for du har beholdt hende.. Du får jo også brug for noget "mig-tid" igen en dag, så de sure pligter derhjemme ikke fylder for meget. Hvad med at tage ud og se et stævne en dag, med din familie, og se om det gir dig lidt blod på tanden?
Vi har skam været ude og se på stævne i stalden og Markus synes det var meget spændende. Jeg kan bare ikke se lige pt. hvordan jeg skal få min hverdag til at hænge sammen uden konstant dårlig samvittighed, hvis jeg skal ud og ride 2-3 gange om ugen. Nu håber jeg bare vi får held til at finde en god og stabil part til Ana 2 gange om ugen, så Helle ikke ender med at løbe sur i det.
det er det selv sammen vi har måtte sande ejg havde tre heste da emma blev født som ikke stod hjemme min mand arbejder lange dage og der var ikke lige nogen der kunne tage barnet og jeg er altså også af den opfattelses af jeg vil ikke gå men dårlig samvittighed overfor hverken barn eller heste det kan jeg psykisk ikke bære så jeg har solgt alle 3 til gode hjem hvor jeg ved de har det godt og så kan jeg koncentere mig om Emma i de få timer jeg har med hende når ejg kommer hjem fra arbejde osv vi er stadig ude kigge til stævner har en svigerinde der rider meget og vi er tit derude og kigge men jeg saver ikek at sidde i sadlen men min tid kommer igen det er en periode som man skal i gennem og sådan er det.....
Problemet med Anastasia er bare at hun har haft en gaffelbåndsskade for 4 år siden og derfor ikke kan holde til at springe. Ville være bange for at en evt. ny ejer måske alligevel ville forsøge sig og dermed risikere at Ana bliver permanent halt. Så længe jeg ingen/minmale udgifter har, passer det mig fint at beholde hende til tiden og lysten vender tilbage. Jeg ved nemlig at skal jeg begynde at ride igen, skal det være på Ana... Ingen anden. Så håber at vi enten kan finde en god part eller finde et billigere sted at have hende stående.
Hvis det er hesten i dit liv så synes jeg du skal beholde den, evt. med en billigere opstaldning og en ekstra part Lysten til at ride og tiden til at nå det skal nok komme igen Jeg har beholdt mit ridedyr. Selv om han bor for langt væk og tiden ikke er til at tilbringe 4 timer i stalden hver dag, så har vi stadig glæde af hinanden. Han kan heldigvis godt tåle at jeg ikke rider hver dag og er super lykkelig når vi rider eller bare træner fra jorden af. Hesten er trods alt mest hest - så vigtigst for mine er gode folde og gode foldkammerater og lækker mad. At jeg så vil ride af og til er blot et behageligt og muntert indslag i hverdagen 
det alt alt for godt. Bliver også nød til at sælge min øjesten. 
ja, vi sidder her jo så igen og venter på stuegang. Tøsen er som hun plejer. Godt igang med at kaste og undersøge alt i nærheden af hende. Kors hvor er jeg træt af uvidenhed!! Men hvis vi bare skal være indlagte indtil hendes sat er fin, håber vi på at blive overflyttet til Sjælland. Det er jo noget nemmere. Men igen, vi afventer stuegangen. Men maven har det godt og vi har da alle fået sovet i nat  . Jeg har termin d 20. februar, så der er heldigvis god tid endnu. Hilsen katarina
ja, så er vores fremtid her endelig afklaret. Foreløbig plan hedder alm indlæggelse indtil mandag, og hvis hun har det godt og er kommet af ilten, skal vi hjem og holde efterårsferie. Fra uge 43 og frem hedder den så spisetræning. Så det er bare skønt!! Især at vi nu ved, hvad der skal ske. Tøsen er også bare i hopla, men meget træt af at være lukket inde på vores værelse. Men alligevel tager hun det pænt. Nu har vi også fået lov til at gå med hende, bare vi har ilt med. Så det er skønt. Så bare en lille   herfra . Hilsen katarina
ja, vi sidder så stadigvæk på et sygehus. Kors hvor er jeg dog træt af det!! Men så længe hun ikke kan klare sig uden ilt, ja så kommer vi jo ingen steder. Dog går det fremad. Hun har været uden hele dagen, men så blev det sovetid. Det kan hun bare ikke klare åbenbart. Har bare lyst til at tude af frustation!! I morgen har det varet 3 uger, og vi starter på den 4. Lægerne vil have 2 døgn uden ilt før de slipper os umiddelbart. Men i det mindste snotter hun stortset ikke mere. Så nu er det bare hendes normale rytme som laver @!#$ i den. Nogen som har lyst til et barn  . Ej, vil jo ikke af med hende, men vil bare gerne hjem snart. Så vi kan komme tilbage til Odense og det oprindelige program... Katarina
Øv, hvor jeg forstår dig, hvor er det dog bare trælst, læser med herude bag skærmen og føler med jer. Giv din tøs et kram, det hjælper altid. Nanna.
tak skal du have Nanna. Jeg er bare rigtig træt af det hele nu. Vi har lige fået en uge mere her, og så må vi se. Tilgengæld har hun så også en skod dag, og skal have ilt igen. Var ellers så fin igår. Gik fra morgenstund til nat uden. Så var begyndt at tro på noget godt.    bræk altså!!! Hilsen katarina
Ja, så kom dagen endelig hvor vi blev udskrevet igen. Hun skulle jo lige have en omgang Rotus virus (maveinfluenza) med på vejen, som de gerne lige ville holde øje med ikke blev værre. Heldigvis er det ikke blevet til mere end dårlig mave. Så masser af ekstra vand, så klarer vi den hjemme. Det er bare SKØØØØØNT endelig at være hjemme igen. Man kan også godt mærke det på tøsen. Nu sover hun faktisk helt som hun plejer igen. Glade hilsner katarina