Milyen fontos elemi részecskét fedezett fel J. J. Thomson?
A neutronokat. Az elektronokat. A protonokat.
A B C
Kísérletei során számos, úgynevezett instabil elemi részecskét fedezett fel. 1974-ben egy nem megjósolt új részecskét fedezett föl a csoportjával, az első c (charm)-kvarkot tartalmazó részecskét, a J/ψ-részecskét. 1974-ben egy nem megjósolt új részecskét fedezett föl a csoportjával, az első c (charm)-kvarkot tartalmazó részecskét, a J/ψ-részecskét. Ez a modell J. J. Thomson atommodelljének kidolgozásáig volt érvényesnek tekinthető. Később J. J. Thomson és Lénárd Fülöp bebizonyította, hogy ezek a részecskék elektronok. 1909-ben elfogadta Sir J. J. Thomson meghívását, hogy Cambridge-ben, a Cavendish Laboratóriumban dolgozzon. J. J. Thomson 1919-ben finomította a készüléket, és Ernest Rutherford munkája nyomán további kísérleteket végzett. 1879-ben Elihu Thomson és E. J. Houston megalapították a rivális Thomson-Houston Companyt. : J, J, J, J, J; vagy heteronukleáris: J, J, J, J, stb. Tartózkodásának fő oka az volt, hogy az új adatok alapján el kellett vetni mestere, J. J. Thomson atommodelljét. 1896-ban az angol J. J. Thomson, John S. Townsend és H. A. Wilson kísérleteikből arra jutottak, hogy a katódsugarakat elemi részecskék alkotják, és nem hullámok, vagy ionok, mint ahogy korábban gondolták. Az arányokkal definiált multiplikatív függvények
J(n)/J(n) ,
J(n)/J(n) ,
J(n)/J(n) ,
J(n)/J(n) ,
J(n)/J(n) ,
J(n)/J(n) ,
J(n)/J(n) ,
J(n)/J(n) ,
J(n)/J(n) ,
J(n)/J(n) . Az addigra már Joseph John Thomson által felfedezett elektron hullámtermészetét bizonyító elektrondiffrakciós kísérletek 1927-ben Clinton Joseph Davisson és Lester Halbert Germer, illetve tőlük függetlenül George Paget Thomson (J. J. Thomson fia) nevéhez fűződtek. Több híres előadót is ő fedezett fel, például: Rihanna, Kanye West, J. Cole, Rita Ora, stb. A J(n)/J(n) arányokra példák:
J(n)/J(n) ,
J(n)/J(n) ,
és
J(n)/J(n) . Explicit listák az OEIS-ben
J ,
J ,
J ,
J ,
J-tól J-ig 
egészen -ig. Amikor J. J. Thomson úgy döntött, hogy nyugdíjba vonul és anélkül, hogy Rutherford háború utáni eredményeiről tudott volna, őt hívta meg utódául. J. J. J. J. Redick

Jonathan Clay „J. Ezt elsőként James Clerk Maxwell kapta, majd 1879-1884 között Rayleigh töltötte be ezt a posztot, utána J. J. Thomson, majd Ernest Rutherford következett. Davidovits J., Orlinski J. Mivel azonban a különböző gázokból előállított részecskék különböző töltés/tömeg aránnyal bírtak, nem lehetett azokat egyetlen részecskének tekinteni, ellentétben a J. J. Thomson felfedezte negatív elektronokkal. H és J alvázakat használtak fel. Jeffrey Lieber, J. J. Abrams és Damon Lindelof írta, és J. J. Abrams rendezte mindkettőt. Azaz "b"*"j" = "j" = "b." Kísérletei során számos, úgynevezett instabil elemi részecskét fedezett fel. 1974-ben egy nem megjósolt új részecskét fedezett föl a csoportjával, az első c (charm)-kvarkot tartalmazó részecskét, a J/ψ-részecskét. 1974-ben egy nem megjósolt új részecskét fedezett föl a csoportjával, az első c (charm)-kvarkot tartalmazó részecskét, a J/ψ-részecskét. Ez a modell J. J. Thomson atommodelljének kidolgozásáig volt érvényesnek tekinthető. Később J. J. Thomson és Lénárd Fülöp bebizonyította, hogy ezek a részecskék elektronok. 1909-ben elfogadta Sir J. J. Thomson meghívását, hogy Cambridge-ben, a Cavendish Laboratóriumban dolgozzon. Tartózkodásának fő oka az volt, hogy az új adatok alapján el kellett vetni mestere, J. J. Thomson atommodelljét. J. J. Thomson 1919-ben finomította a készüléket, és Ernest Rutherford munkája nyomán további kísérleteket végzett. 1879-ben Elihu Thomson és E. J. Houston megalapították a rivális Thomson-Houston Companyt. : J, J, J, J, J; vagy heteronukleáris: J, J, J, J, stb. Az arányokkal definiált multiplikatív függvények
J(n)/J(n) ,
J(n)/J(n) ,
J(n)/J(n) ,
J(n)/J(n) ,
J(n)/J(n) ,
J(n)/J(n) ,
J(n)/J(n) ,
J(n)/J(n) ,
J(n)/J(n) ,
J(n)/J(n) . 1896-ban az angol J. J. Thomson, John S. Townsend és H. A. Wilson kísérleteikből arra jutottak, hogy a katódsugarakat elemi részecskék alkotják, és nem hullámok, vagy ionok, mint ahogy korábban gondolták. Az addigra már Joseph John Thomson által felfedezett elektron hullámtermészetét bizonyító elektrondiffrakciós kísérletek 1927-ben Clinton Joseph Davisson és Lester Halbert Germer, illetve tőlük függetlenül George Paget Thomson (J. J. Thomson fia) nevéhez fűződtek. Explicit listák az OEIS-ben
J ,
J ,
J ,
J ,
J-tól J-ig 
egészen -ig. Több híres előadót is ő fedezett fel, például: Rihanna, Kanye West, J. Cole, Rita Ora, stb. A J(n)/J(n) arányokra példák:
J(n)/J(n) ,
J(n)/J(n) ,
és
J(n)/J(n) . Amikor J. J. Thomson úgy döntött, hogy nyugdíjba vonul és anélkül, hogy Rutherford háború utáni eredményeiről tudott volna, őt hívta meg utódául. J. J. J. J. Redick

Jonathan Clay „J. Ezt elsőként James Clerk Maxwell kapta, majd 1879-1884 között Rayleigh töltötte be ezt a posztot, utána J. J. Thomson, majd Ernest Rutherford következett. Davidovits J., Orlinski J. Számukra az volt a fontos, hogy leírják, milyen módon megy át az automata egy i-edik állapotából a j-edik állapotába. (Az Alias szintén J. J. Abrams produkciója.) Erre azért volt szüksége, mert kísérletileg akarta ellenőrizni mestere, J. J. Thomson 1904-ben felállított „mazsolás kalács” "(plum pudding)" atommodelljét, amely azt tételezte fel, hogy a negatív töltésű elektronok az atom pozitív elektromos közegébe ágyazódnak. Ez a nyelvjárás az, amely megkülönbözteti a „ly” hangot a „j”-től: "l(j)āny", "fol(j)ó", "l(j)uk", "gól(j)â". Kísérletei során számos, úgynevezett instabil elemi részecskét fedezett fel. 1974-ben egy nem megjósolt új részecskét fedezett föl a csoportjával, az első c (charm)-kvarkot tartalmazó részecskét, a J/ψ-részecskét. 1974-ben egy nem megjósolt új részecskét fedezett föl a csoportjával, az első c (charm)-kvarkot tartalmazó részecskét, a J/ψ-részecskét. Ez a modell J. J. Thomson atommodelljének kidolgozásáig volt érvényesnek tekinthető. Később J. J. Thomson és Lénárd Fülöp bebizonyította, hogy ezek a részecskék elektronok. 1909-ben elfogadta Sir J. J. Thomson meghívását, hogy Cambridge-ben, a Cavendish Laboratóriumban dolgozzon. J. J. Thomson 1919-ben finomította a készüléket, és Ernest Rutherford munkája nyomán további kísérleteket végzett. 1879-ben Elihu Thomson és E. J. Houston megalapították a rivális Thomson-Houston Companyt. : J, J, J, J, J; vagy heteronukleáris: J, J, J, J, stb. Tartózkodásának fő oka az volt, hogy az új adatok alapján el kellett vetni mestere, J. J. Thomson atommodelljét. 1896-ban az angol J. J. Thomson, John S. Townsend és H. A. Wilson kísérleteikből arra jutottak, hogy a katódsugarakat elemi részecskék alkotják, és nem hullámok, vagy ionok, mint ahogy korábban gondolták. Az arányokkal definiált multiplikatív függvények
J(n)/J(n) ,
J(n)/J(n) ,
J(n)/J(n) ,
J(n)/J(n) ,
J(n)/J(n) ,
J(n)/J(n) ,
J(n)/J(n) ,
J(n)/J(n) ,
J(n)/J(n) ,
J(n)/J(n) . Az addigra már Joseph John Thomson által felfedezett elektron hullámtermészetét bizonyító elektrondiffrakciós kísérletek 1927-ben Clinton Joseph Davisson és Lester Halbert Germer, illetve tőlük függetlenül George Paget Thomson (J. J. Thomson fia) nevéhez fűződtek. Több híres előadót is ő fedezett fel, például: Rihanna, Kanye West, J. Cole, Rita Ora, stb. A J(n)/J(n) arányokra példák:
J(n)/J(n) ,
J(n)/J(n) ,
és
J(n)/J(n) . Explicit listák az OEIS-ben
J ,
J ,
J ,
J ,
J-tól J-ig 
egészen -ig. Amikor J. J. Thomson úgy döntött, hogy nyugdíjba vonul és anélkül, hogy Rutherford háború utáni eredményeiről tudott volna, őt hívta meg utódául. J. J. J. J. Redick

Jonathan Clay „J. Ezt elsőként James Clerk Maxwell kapta, majd 1879-1884 között Rayleigh töltötte be ezt a posztot, utána J. J. Thomson, majd Ernest Rutherford következett. Davidovits J., Orlinski J. Mivel azonban a különböző gázokból előállított részecskék különböző töltés/tömeg aránnyal bírtak, nem lehetett azokat egyetlen részecskének tekinteni, ellentétben a J. J. Thomson felfedezte negatív elektronokkal. H és J alvázakat használtak fel. Jeffrey Lieber, J. J. Abrams és Damon Lindelof írta, és J. J. Abrams rendezte mindkettőt. Azaz "b"*"j" = "j" = "b."