Milyen irányú a mágneses indukció vektora a rúdmágnes belsejében?
Nincs a rúdmágnes belsejében mágneses indukció, hiszen a fém belsejében az elektromos térerősség nulla. A mágneses tér iránya merőleges a két pólust összekötő tengelyre. Az északi pólus felől a déli felé mutat. A déli pólus felől az északi pólus felé mutat.
A B C D
A mágneses tér a tekercs belsejében összegződik, és azonos irányú. Mágneses indukció

A mágneses indukció vagy idegen nyelveken mágneses fluxussűrűség a mágneses tér erősségére jellemző vektormennyiség. A Föld mágneses mezeje egy mágneses dipólus, hasonló, mint egy rúdmágnes által generált mágneses mező. Ezek az E= E(r, t) elektromos térerősség és a B=B (r,t) mágneses indukció, más néven az elektromos illetve a mágneses térintenzitás. (A rúdmágnes – a mágneses dipólus – pólusai rendezett erővonalnyaláboknak felelnek meg.) A Lorentz-erő nagysága

ahol q az elektromos töltés, E az elektromos térerősség, B a mágneses indukció és v az elektromos töltés sebessége. Ilyen mérések alapján tudjuk, hogy a napfoltok belsejében a mágneses térerősség a környezethez képest 1000-szeres. Elektromágneses indukció

Az elektromágneses indukció olyan elektromágneses kölcsönhatás, amelynek során az időben változó mágneses tér egy vezetőkörben elektromos feszültséget indukál. Ezen mágneses tér eredetének a Nap belsejében működő, egy ún. A primer tekercs huzaljában folyó áram a jobbkézszabállyal meghatározható irányú mágneses erővonalakat hoz létre, ezek a mágneses erővonalak a tekercs belsejében összegződve hozzák létre az ábrán jelölt mágneses fluxust. A közeg mágneses teret „áteresztő képességének” foghatjuk fel, minél nagyobb ugyanis az értéke, az adott áram hatására mindig ugyanakkora mágneses térerősség mellett a mágneses tér mozgatóerejét valójában jellemző mágneses indukció annál nagyobb benne. A mágneses momentumnak egy külső mágneses térben potenciális energiája van:
U = µ · B

ahol B a mágneses indukció. A permeabilitás a "H" mágneses térerő és a "B" mágneses indukció hányadosa:
és mértékegysége formula_6. Mágneses térerősség

A mágneses térerősség vagy pontosabb, de nem elterjedt nevén mágneses gerjesztettség a mágneses tér és az elektromos áram kapcsolatát leíró fizikai vektormennyiség. Tesla (mértékegység)

A tesla (jele T) a mágneses indukció (vagy mágneses fluxussűrűség) SI származtatott egysége. Mágneses térben kiszorítják magukból az erővonalakat, csökkentik az indukció erősségét. Róla nevezték el a mágneses indukció SI-mértékegységét (lásd: tesla). A fény transzverzális periodikus hullám, melyben a E elektromos térerősség, illetve a B mágneses indukció egymásra és a terjedés irányára merőlegesen, periodikusan váltakozik térben és időben. A külső ELF mágneses mezők elektromos mezőket és ezáltal elektromos áramot hoznak létre az emberi test belsejében, amik nagy térerősség esetén ideg-izom stimulációt okoznak, azaz befolyásolják az idegsejtek működését a központi idegrendszerben. Gauss (mértékegység)

A gauss a CGS mértékegységrendszerben a mágneses indukció mértékegysége. formula_1

ahol:

A mágneses indukció vektorát a vektorpotenciál rotációjaként számolhatjuk ki. A keletkezett mágneses mező a tekercs belsejében a legerősebb, mert itt haladnak legsűrűbben az erővonalak. Az elektromos fluxus egy S felületre:

A formula_11 mágneses indukció formula_1 felületre vett

integrálját mágneses fluxusnak hívjuk, ami szemléletesen a felületet metsző mágneses indukcióvonalak száma, bár nem dimenziótlan mennyiség. Mivel az erővonalak a tekercs belsejében azonos irányúak, így a vasban mágneses fluxus alakul ki. A mágneses mező – pontosabban a mágneses indukció kerület menti eloszlásfüggvényének – alakja szerint a szinkrongép lehet szinuszmezős és négyszögmezős. Mágneses indukció

A mágneses indukció vagy idegen nyelveken mágneses fluxussűrűség a mágneses tér erősségére jellemző vektormennyiség. A mágneses tér a tekercs belsejében összegződik, és azonos irányú. Ez azt jelenti, hogy egy síkhullám elektromos mező vektora, E és mágneses vektora, H iránya merőleges a terjedési irányra, és egymásra is. A Föld mágneses mezeje egy mágneses dipólus, hasonló, mint egy rúdmágnes által generált mágneses mező. A forgó mágneses tér iránya függeni fog a fázissorrendtől. Ha az formula_1 felület merőleges a mágneses tér indukcióvonalaira, akkor a formula_2 indukciójú homogén mágneses térnek erre a felületre vett mágneses fluxusa:

Általános esetben a mágneses fluxus a formula_4 mágneses indukció formula_5 felületre vett integrálja: 

A mágneses fluxus szemléletesen a felületet metsző mágneses indukcióvonalak számával egyezik meg, bár nem dimenziótlan mennyiség. Ezen a területen a mágneses tér merőleges az elektromos térre. (A rúdmágnes – a mágneses dipólus – pólusai rendezett erővonalnyaláboknak felelnek meg.) Ez az elektromos áram saját mágneses teret kelt, aminek iránya ellentétes a földi mágneses tér irányával. Mágneses mező

A mágneses mező (másként "mágneses tér") mágneses erőtér. A mágneses indukció fluxusával jellemezhetjük a mágneses tér erősségét, azaz azt, hogy mekkora erővel hat a mezőben mozgó töltött részecskékre. Ezen mágneses tér eredetének a Nap belsejében működő, egy ún. Mágneses szuszceptibilitás

Egy anyag mágneses szuszceptibilitása megmutatja, hogy az anyagra ható mágneses tér milyen mértékben mágnesezi át. A Faraday–Lenz-törvény értelmében az erős mágneses térben mozgó elektronok a külső mágneses tér irányával ellenkező irányú mágneses teret hoznak létre. Ha elég erős a mágneses tér, az elektron sebességének iránya visszatérül a target irányába, és elhagyja a mágneses teret. A mágneses tér irányultsága a mágneses déltől a mágneses észak felé mutat, ez lényegében azonos a mágneses tér ún. Az így kialakuló mágneses tér a forgó mágneses tér. Az is látszik, hogy kívül a mágneses tér iránya ellenkező, mint bent. A mágneses momentumnak egy külső mágneses térben potenciális energiája van:
U = µ · B

ahol B a mágneses indukció. A közeg mágneses teret „áteresztő képességének” foghatjuk fel, minél nagyobb ugyanis az értéke, az adott áram hatására mindig ugyanakkora mágneses térerősség mellett a mágneses tér mozgatóerejét valójában jellemző mágneses indukció annál nagyobb benne. A mágneses jelenséget azzal a tapasztalattal magyarázta, hogy egy köráram által keltett mágneses tér olyan, mint a körvezető centrumában elhelyezett, a körvezető síkjára merőleges mágneses dipólus erőtere. A permeabilitás a "H" mágneses térerő és a "B" mágneses indukció hányadosa:
és mértékegysége formula_6. Így a tenzor leírja az alkalmazott "j"-edik irányú tér "i"-edik irányú mágneses komponensét. A primer tekercs huzaljában folyó áram a jobbkézszabállyal meghatározható irányú mágneses erővonalakat hoz létre, ezek a mágneses erővonalak a tekercs belsejében összegződve hozzák létre az ábrán jelölt mágneses fluxust. Az atomok a haladásuk során egy mágneses térhez érnek, amelynek iránya merőleges az atomok haladási irányával. Mivel a mágnesek ellentétes pólusai vonzzák egymást, a Föld északi mágneses pólusa tehát valójában a mágneses „déli” pólus, és a Föld déli mágneses pólusa valójában a mágneses „északi” pólus. Egy mágnes mágneses momentuma a mágnes déli sarkától az északi sarka felé mutat. A forgástengely és a mágneses tengely 11°-os szöget zár be egymással úgy, hogy az északi mágneses pólus a déli földrajzi pólus közelében van, a déli pedig az északi pólus közelében (azaz polaritása a földinek fordítottja). A forgás nyugatról kelet felé történik (ha az északi pólus felől tekintenénk a bolygóra, az óra járásával ellentétes irányú forgását tapasztalnánk). A Földnek, mint mágnesnek az Északi-sarkvidéken lévő pólusa az eddigiek szerint fizikailag valójában a mágneses déli pólus, az Antarktiszon lévő mágnespólus pedig fizikailag északi mágneses pólus. A legtöbb napfolt a napciklus végén, az északi és déli mágneses pólus felcserélődésekor látható. Az úgynevezett északi csapat feladata a déli mágneses pólus elérése és geológiai kutatások végzése volt. 2006-ban a déli pólus távolabb volt a Déli-sarktól, mint az északi pólus az Északi-sarktól. Eredetileg az "Északi-pólus" és "Déli-pólus" kifejezés a Föld mágneses mezőjének hasonlósága miatt általában a mágnesekre is alkalmazható, a mágnes két végének megkülönböztetésére. Mivel Földünk körül mágneses mező van, a plazmát pedig a mágneses tér befolyásolja, a napszélt az északi és a déli pólus magához vonzza. A mágneses tér a tekercs belsejében összegződik, és azonos irányú. Mágneses indukció

A mágneses indukció vagy idegen nyelveken mágneses fluxussűrűség a mágneses tér erősségére jellemző vektormennyiség. Az északi az égitest felé mutat, a déli pedig a bolygótól el. Miután sikerült felvenni a déli mágneses pólus elérésére indult ún. A Föld mágneses mezeje egy mágneses dipólus, hasonló, mint egy rúdmágnes által generált mágneses mező. (A rúdmágnes – a mágneses dipólus – pólusai rendezett erővonalnyaláboknak felelnek meg.) Használata rendkívüli fontossággal bír a pólusok feletti repüléseknél, illetve az olyan helyeken, ahol a mágneses tér gyenge, vagy a mágneses északi vagy déli pólus iránya bizonytalan. Szinuszmezős gépek indukció-eloszlása a szinuszfüggvény szerint változik, a pozitív félperiódus egy északi, a negatív félperiódus egy déli mágneses pólusnak felel meg. Az északi féltekén nyár van, amikor az Északi-sarkpont a Nap felé fordul (ugyanekkor tél van a déli féltekén) és tél van, amikor a Déli pólus fordul a Nap felé (és ugyanekkor nyár van a déli félgömbön). Az Északi mágneses sark az a pont, ahova az iránytű mutat. Földi mágneses mező

A földi mágneses mező (és a felszíni mágneses mező) egy mágneses dipólus, melynek déli mágneses pólusa a földrajzi Északi-sark közelében, az északi mágneses pólusa a földrajzi Déli-sark közelében található. A mágneses tér irányultsága a mágneses déltől a mágneses észak felé mutat, ez lényegében azonos a mágneses tér ún. Négyszögmezős gépek indukció-eloszlása a négyszögfüggvény szerint változik, pozitív félperiódusa a szinuszmezős gépekhez hasonlóan egy északi, negatív félperiódusa egy déli mágneses pólust jelöl. Ezzel a mozgással az északi és déli égi pólus is több csillagképen keresztülhalad. Az északi és déli irány a Föld pólusai felé mutat (Északi-sark, Déli-sark), a keleti és nyugati irányt a Föld forgási iránya határozza meg. Mivel a mágnesek ellentétes pólusai vonzzák egymást, a Föld északi mágneses pólusa tehát valójában a mágneses „déli” pólus, és a Föld déli mágneses pólusa valójában a mágneses „északi” pólus. A forgástengely és a mágneses tengely 11°-os szöget zár be egymással úgy, hogy az északi mágneses pólus a déli földrajzi pólus közelében van, a déli pedig az északi pólus közelében (azaz polaritása a földinek fordítottja). A Földnek, mint mágnesnek az Északi-sarkvidéken lévő pólusa az eddigiek szerint fizikailag valójában a mágneses déli pólus, az Antarktiszon lévő mágnespólus pedig fizikailag északi mágneses pólus. 2006-ban a déli pólus távolabb volt a Déli-sarktól, mint az északi pólus az Északi-sarktól. A legtöbb napfolt a napciklus végén, az északi és déli mágneses pólus felcserélődésekor látható. A forgás nyugatról kelet felé történik (ha az északi pólus felől tekintenénk a bolygóra, az óra járásával ellentétes irányú forgását tapasztalnánk). Eredetileg az "Északi-pólus" és "Déli-pólus" kifejezés a Föld mágneses mezőjének hasonlósága miatt általában a mágnesekre is alkalmazható, a mágnes két végének megkülönböztetésére. Az úgynevezett északi csapat feladata a déli mágneses pólus elérése és geológiai kutatások végzése volt. Miután sikerült felvenni a déli mágneses pólus elérésére indult ún. Mivel Földünk körül mágneses mező van, a plazmát pedig a mágneses tér befolyásolja, a napszélt az északi és a déli pólus magához vonzza. Az űrből megfigyelve láthatók pólus irányú ívek, amelyek a pólus süvegén keresztül a Nap felé nyúlnak; a théta sarki fény, és déltájban a nappali ívek. Ezzel a mozgással az északi és déli égi pólus is több csillagképen keresztülhalad. Használata rendkívüli fontossággal bír a pólusok feletti repüléseknél, illetve az olyan helyeken, ahol a mágneses tér gyenge, vagy a mágneses északi vagy déli pólus iránya bizonytalan. Egy mágnes mágneses momentuma a mágnes déli sarkától az északi sarka felé mutat. Az északi pólus közelében vöröses felület látható. Mindegyik pólus a mágneses erő forrása, amely a távolsággal gyengül. Az egyiknél a csilló felőli végén van a délinek nevezhető pólus, a másiknál megfordítva, a csillónál az északi pólus helyezkedik el. Az északi féltekén nyár van, amikor az Északi-sarkpont a Nap felé fordul (ugyanekkor tél van a déli féltekén) és tél van, amikor a Déli pólus fordul a Nap felé (és ugyanekkor nyár van a déli félgömbön). A 4-es lábra a negatív pólus felől potenciométert lehet kötni. Ha az 1. jelű elektromágnes tekercseibe áramot vezetünk, egy bizonyos pillanatban az áram tetőpontját éri el, míg ugyanakkor a 2. jelű tekercsekben nincsen áram.. Az 1. jelű tekercs egyik oldalán keletkezik egy mágneses déli pólus, vele szemben egy északi pólus. Zárt áramkörben az elektronok az áramforrás negatív pólusa felől vándorolnak a vezetéken és fogyasztón keresztül a pozitív pólus felé. Sikerült megállapítani továbbá, hogy a Nap déli mágneses pólusa instabil; valójában több pólus létezik, egy nagyobb területen szétszórva. Ugyanebben az időben a Vega az északi pólus irányát adta meg. A tengelyes lapulás egyik következményének kellene lennie, hogy mindkét pólus tektonikai változásokon megy keresztül, ennek ellenére az északi sark sűrűn van borítva kráterekkel és idősebb is, mint a déli pólus. 4000–8000 között az északi égi pólus a Cepheus csillagképben lesz.