Melyik igaz az alábbi állítások közül?
Az adenin, citozin és a guanin a DNS- és RNS-molekulák hidrolízisének termékei. Az RNS hidrolízise aldohexózt is eredményez. Az amidok vizes oldatban erős bázisként viselkednek. A fehérjék savas hidrolízisében foszforsav is keletkezik. A DNS-molekulában az adenin bázispárja mindig uracil.
A B C D E
Az energetikailag kedvező párosodás tehát a guanin-citozin és az adenin-timin (illetve RNS-ben az adenin-uracil). Közéjük tartozik a citozin, guanin, adenin, timin, uracil (utóbbi csak RNS-ben). A szerves bázisok az RNS-ben adenin (A), citozin (C), guanin (G) és uracil (U) lehetnek (a DNS-ben az uracil helyett timin található). DNS-ben adenin (A) és timin (T), guanin (G) és citozin (C) lehet bázispár, míg RNS-ben adeninnel szemben uracil (U) van. A nukleinsavbázisok kiegészítik egymást, és ehhez hűen a következő bázispárok jönnek létre: citozin-guanin, adenin-timin (RNS-ben adenin-uracil). A négyféle bázis: adenin, citozin, guanin, timin. Ez megállapította, hogy a DNS négy nukleotidja (adenin, timin, guanin és citozin) felelős a genetikai kódért. Mindkét nukleinsav (DNS, RNS) négyfajta bázist tartalmaz: a purinok közé tartozó adenin és guanin a DNS-nek és az RNS-nek egyaránt alkotórésze. A DNS felépítése négyfajta bázisból áll: citozin, timin, guanin és adenin, ezek egymáshoz kapcsoltan láncot alkotnak. Ribózon és foszforsavon kívül adenin, guanin, citozin és uracil bázisokat tartalmaz. A DNS-ben négyféle nukleotid lehet, a nukleobázisuk alapján: az adenozin (bázisa az adenin), citidin (citozin), guanidin (guanin) és timidin (timin), melyeknek általánosan elterjedt rövidítése az A, C, G és T. Az adenin és a guanin purinbázis, míg a citozin és a timin pirimidin. A pirimidinek közül a DNS-ben citozin és timin található, az RNS-ben citozin és uracil van. A két nukleinsav típusban található nitrogénalapú bázisok szintén különböznek egymástól: az adenin, guanin és citozin mind a DNS-ben, mind az RNS-ben megtalálható, azonban a timin csak a DNS-ben fordul elő, az uracil meg csak az RNS-re jellemző. GC-tartalom

A molekuláris biológia területén a GC-tartalom (vagy guanin-citozin-tartalom) a DNS-molekula nitrogénalapú bázisai közül a guanin és a citozin százalékos arányát jelenti (a négy különböző lehetőségből, ahol a másik kettő az adenin és a timin). A DNS egy hosszú polimer, melyet két cukor-foszfát lánc és az ezeket összekapcsoló négyfajta szerves bázis: adenin, timin, citozin, guanin alkot. A nukleinsavbázisok a következők: "citozin" (C), "guanin" (G), "adenin" (A), "timin" (T). A purinok az adenin és guanin (rövidítve R), a citozin, timin és uracil mind pirimidinek (rövidítés szerint Y). A film címe a DNS-t alkotó nitrogén tartalmú szerves bázisok (adenin, timin, citozin, guanin) kezdőbetűiből alkotott szó, a Gattaca Aerospace Corporation neve. Az „A・C・G・T” név az Animation & Computer Graphic Technology név rövidítése, de utalhat a DNS-t felépítő négy nukleotid bázisra (adenin, citozin, guanin, timin) is. DNS-ének guanin és citozin-tartalma is csak 36%, szemben a pandoravírusok 61%-ával. Adenin

Az adenin a két purin bázis egyike, mely mind a DNS-ben, mind az RNS-ben megtalálható. Albrecht Kossel német biokémikus 1879-ben megállapította, hogy a nukleinsavak tagjai ötféle bázis – adenin, timin, citozin, guanin és uracil – kombinációi. Albrecht Kossel német biokémikus 1879-ben megállapította, hogy a nukleinsavak tagjai ötféle bázis adenin, timin, citozin, guanin és uracil kombinációi. Citozin

A citozin a DNS-ben és RNS-ben található nukleobázisok egyike, mely pirimidinszármazék és guaninnal alkot bázispárt három hidrogénkötéssel. Guanin

A guanin a DNS-ben és RNS-ben található nukleobázisok egyike, mely purinszármazék és citozinnal alkot bázispárt három hidrogénkötéssel. Az epoxidok savkatalizált hidrolízise glikol terméket eredményez. Melyik az igaz? Az állítások csak egy igazságértéket vehetnek fel (igaz vagy hamis). Az alábbi állítások ekvivalensek a valós számok körében. A metil-formiát hidrolízise hangyasavat eredményez:

Ahhoz, hogy a metil-formiát közvetlen hidrolízise hatékony legyen, hatalmas mennyiségű víz szükséges, ezért egyes gyártók közvetett előállítási módszert alkalmaznak. Az alábbi lista azt tartalmazza, hogy melyik részben melyik ellenség szerepelt. Függetlenül attól, melyik elmélet igaz, IV. Habár a diéta több biokémiai változást is eredményez az agyban, nem ismert, hogy melyik akadályozza a rohamok kialakulását. Általánosabban megfogalmazva, ha adott logikailag összefüggő állítások egy halmaza, és minden szavazó egy logikailag konzisztens véleményt formál arról, hogy melyik igaz és melyik hamis, akkor az egyes állításokról való többségi szavazással kapott vélemény már nem feltétlenül lesz konzisztens. Az etilén először kénsavat addícionál, majd a keletkező etil-hidrogénszulfát hidrolízise során etanol képződik:

Szén-monoxid és hidrogén addíciója etilénre propionaldehidet eredményez (hidroformilezés). Az RNS vírusok közül csak néhány retrovírus hoz létre tumort. Közben próbára teszi Náthán bölcsességét és megkérdezi tőle, melyik az igaz vallás. Az összesen 12 vírusfehérje közül legalább 6 képes kötődni az RNS-hez. (Más megfogalmazásokban az RNS → RNS információközlést is a ritka esetekbe sorolják.) A tétel ebben a formájában ugyan csak valószínűsíti, hogy két állítás közül melyik az igaz, de van olyan olvasata is, amelyik a mai értelemben vett tudományos gondolkodásnak is megfelel. A formaldehidet az RNS vizsgálatakor is alkalmazzák, mert megakadályozza az RNS másodlagos struktúrájának kialakulását. Az alábbi állítások nemcsak a pragmatikus eklektikára igazak, hanem minden tervezés során követhetőek. AZ RNS/DNS arány eltolódik az RNS javára. Hogy ezek közül melyik áll kapcsolatban az isten nevével, az ismeretlen. Feltűnő erős hidrolízise. Az AIDS vírusa is RNS-vírus. Az RNS-szintézist az RNS-polimeráz nevű enzim katalizálja. A Magyarország erősödik kampány keretében az alábbi állítások kerülnek ismertetésre 2016. december 15-től: Jellemző reakció az alumínium-tellurid hidrolízise:

A magnézium- és alkálifém-telluridok is hidrolizálnak. Ha egy férfi egyáltalán nem képes a magömlésre, avagy csak egyedül (értsd: önkielégítés által), arra igaz lehet az alábbi állítások valamelyike:


A jelenség oka bizonyos esetekben korántsem lelki eredetű. Vizes oldatban gyenge bázisként viselkedik, erős redukálószer. A brómsav vizes oldatban erős savként viselkedik. Tehát vizes oldatban egyaránt semlegesítik az erős savak illetve erős bázisok kis mennyiségét, illetve lényegesen tompítják őket. vizes oldatban vannak. A primer és szekunder amidok nem reagálnak szén nukleofilekkel, velük szemben a Grignard-reagens és a lítiumorganikus vegyületek bázisként és nem nukleofilként viselkednek, és csak deprotonálják az amidot. vizes oldatban savasan hidrolizálnak. Vizes oldatban lassan hidrolizál. Vizes oldatban gyengén mutarotál. Mivel az ezüst-hidroxid erős bázis, az ezüstsók a többi nehézfémsóktól eltérően vizes oldatban semleges kémhatásúak, nem hidrolizálnak. Melyik az igaz? Vizes oldatban hidrolizál, emiatt az oldat savas kémhatású. Az írezőanyagot vizes oldatban viszik fel a fonalakra. A legkevésbé stabil a klór-oxosavak közül, csak híg vizes oldatban ismeretes. Vizes oldatban disszociál, hipokloritionok keletkeznek. Csak alig disszociál vizes oldatban. Vizes oldatban hidrolizál, emiatt az oldat erősen lúgos kémhatású. Legtöbbször híg, vizes oldatban használják őket. Szerves kémiai reakciókban savmegkötőként, bázisként használják, többek között éterek, észterek, amidok, vagy más aminok előállításánál. Vizes oldatban H és [AuCl] ionokra disszociál. Könnyen bomlik, ezért csak vizes oldatban stabil. Következtetésképpen, a ciánamid vizes oldatban kerül forgalomba. Vizes oldatban hidrolizál, a hidrolízis termékei az ammónia és a szénsav. Tömény savas oldatban szulfonálás megy végbe, míg forró, híg vizes oldatban deszulfonálás történik. Tömény savas oldatban szulfonálás megy végbe, míg forró, híg vizes oldatban deszulfonálás történik. A hexakloro-platina(IV)-sav egy erős kétbázisú sav, vizes oldatban H-ionokra és [PtCl] komplex ionokra disszociál. Melyik az igaz? Ennek a savas hidrolízisekor floroglucin keletkezik. A jodátokból savas környezetben jódsav keletkezik. A cisztein a fehérjék lebontásakor keletkezik. Szén-dioxiddal is reagál, savas feldolgozást követően benzoesav keletkezik. A foszfor-pentoxid vízzel való reakciójának egyenlete:

Ekkor foszforsav keletkezik. Híg savas hidrolízisekor -glükóz és hidrokinon keletkezik. :

A foszforsav sói vagy foszfátok közül a vízben oldható szabályos sók lúgos kémhatásúak; az egyszer savanyú sók gyengén lúgos kémhatásúak, a kétszer savanyúak savas kémhatásúak. A SeO savas oxid, vízben oldva szelénsav keletkezik. Savas dikromáttal oxidálva homoftálsav ("o"-karboxilfenilecetsav) keletkezik belőle. Az állítások csak egy igazságértéket vehetnek fel (igaz vagy hamis). Ezek a nagyon savas fehérjék túlnyomórészt negatív töltésűek, és képesek oldatban maradni még magas sókoncentrációnál is. Ilyenkor a salétromsav oxidáló hatásánál fogva a foszfort oxidálja, előbb foszforossav, majd foszforsav keletkezik. Az alábbi állítások ekvivalensek a valós számok körében. A fehérjék savas hidrolízisének eredményeként aminosavak (tömény sósavval főzve azok sósavas sói) keletkeznek. Savas oldatban hidrogén-azid keletkezik belőle, ami nagyon robbanásveszélyes anyag. Savas feldolgozás során az alkoxidion protonálásával 4, majd az amin protonálásával 5 keletkezik. Függetlenül attól, melyik elmélet igaz, IV. Az oxigén erősen savas közegben történő protonálódása után vízkilépéssel trifenilmetil- („tritil”) kation keletkezik. Képződik akkor is, ha foszfor-trioxidot vízben oldunk; a nedves foszfornak a levegőn való oxidációjakor foszforsav és hipofoszforsav mellett foszforossav is keletkezik. A foszforossav színtelen kristályokból áll, 70 °C körül olvad, erősebb hevítéskor elbomlik, foszforsav és foszfán keletkezik. Erősen bázikus közegben a foszfátion () van jelen túlsúlyban, enyhén bázikus közegben a hidrogén-foszfát (), enyhén savas közegben a dihidrogén-foszfát a leggyakoribb, míg erősen savas közegben a foszforsav () dominál. Kondenzációs gázkazán esetén - a csúcsteljesítmény közeli üzemállapot kivételével - savas kémhatású kondenzvíz keletkezik. Általánosabban megfogalmazva, ha adott logikailag összefüggő állítások egy halmaza, és minden szavazó egy logikailag konzisztens véleményt formál arról, hogy melyik igaz és melyik hamis, akkor az egyes állításokról való többségi szavazással kapott vélemény már nem feltétlenül lesz konzisztens. Az alábbi lista azt tartalmazza, hogy melyik részben melyik ellenség szerepelt. A szerves bázisok az RNS-ben adenin (A), citozin (C), guanin (G) és uracil (U) lehetnek (a DNS-ben az uracil helyett timin található). Az energetikailag kedvező párosodás tehát a guanin-citozin és az adenin-timin (illetve RNS-ben az adenin-uracil). DNS-ben adenin (A) és timin (T), guanin (G) és citozin (C) lehet bázispár, míg RNS-ben adeninnel szemben uracil (U) van. Ez az átírás a bázispárképzés szabályainak megfelelően történik, tehát az adeninnel szemben mindig uracil, a timinnel szemben mindig adenin, a citozinnal szemben mindig guanin és a guaninnal szemben pedig mindig citozin épül be. Ribózon és foszforsavon kívül adenin, guanin, citozin és uracil bázisokat tartalmaz. Az uracil csak nagyon ritkán jelenik meg DNS-ben. Közéjük tartozik a citozin, guanin, adenin, timin, uracil (utóbbi csak RNS-ben). A pirimidinek közül a DNS-ben citozin és timin található, az RNS-ben citozin és uracil van. A nukleinsavbázisok kiegészítik egymást, és ehhez hűen a következő bázispárok jönnek létre: citozin-guanin, adenin-timin (RNS-ben adenin-uracil). Adenin

Az adenin a két purin bázis egyike, mely mind a DNS-ben, mind az RNS-ben megtalálható. Melyik az igaz? A két nukleinsav típusban található nitrogénalapú bázisok szintén különböznek egymástól: az adenin, guanin és citozin mind a DNS-ben, mind az RNS-ben megtalálható, azonban a timin csak a DNS-ben fordul elő, az uracil meg csak az RNS-re jellemző. A purinok az adenin és guanin (rövidítve R), a citozin, timin és uracil mind pirimidinek (rövidítés szerint Y). Az uracilt az uracil DNS glikoziláz (UNG) kihasíthatja, amely ezáltal egy bázis nélküli helyet eredményez. Konjugált bázispárja az acetátion (CHCOO). Az állítások csak egy igazságértéket vehetnek fel (igaz vagy hamis). Az RNS-ben a citozin és az uracil fordul elő, az uracilt a DNS-ben a metilszármazéka, a timin helyettesíti. Az alábbi állítások ekvivalensek a valós számok körében. Albrecht Kossel német biokémikus 1879-ben megállapította, hogy a nukleinsavak tagjai ötféle bázis – adenin, timin, citozin, guanin és uracil – kombinációi. Albrecht Kossel német biokémikus 1879-ben megállapította, hogy a nukleinsavak tagjai ötféle bázis adenin, timin, citozin, guanin és uracil kombinációi. A DNS-molekulát a gazdasejt magjában szabadon helyezkednek el, és ebben az extra DNS-molekulában lévő utasítások átíródnak, mint bármelyik másik gén. Mindkét nukleinsav (DNS, RNS) négyfajta bázist tartalmaz: a purinok közé tartozó adenin és guanin a DNS-nek és az RNS-nek egyaránt alkotórésze. Az adenin és guanin a kettős gyűrűvel rendelkező purinokhoz (R-ként rövidítve), míg a timin, citozin és az uracil az egy gyűrűs szerkezetű pirimidinekhez (Y-ként rövidítve) tartozik. Például az a mutáns élesztő típus, amelyiknél az uracil szintézis útjai inaktív, uracil auxotróf. A DNS/RNS molekulában a nukleotidok egymással szemben párokat alkotnak, melyeket bázispároknak nevezzük.