Lehet-e egy elektron homogén, időben állandó elektromos és mágneses tér hatására tartósan nyugalomban? (Az elektronra más erők nem hatnak.)
Nem, mert a nyugalomban lévő elektronra csak az elektromos tér hat. Igen, mert az elektromágneses erők csak a mozgó elektronra hatnak. Igen, ha a rá ható elektromos, illetve mágneses erő pontosan egyforma nagyságú és ellentétes irányú.
A B C
Faraday törvénye, ∇×E = −∂B/∂t megmutatja, hogy ha az elektromos tér statikus, akkor a mágneses tér is állandó, induktív elektromos tér esetén viszont megjelenik egy időtől függő mágneses tér. : éppen most emittált szekunder elektron) mozgása ekkor a következőképpen alakul: Az elektromos tér gyorsító hatására felgyorsul, de ezzel egy időben hatni kezd rá a mágneses tér hatása is. Az elektron- és elektronlyuk-mobilitás a közegben elektromos tér hatására elmozduló töltéseket leíró elektromos mobilitás speciális esetei. Mozgó elektromos töltés (elektromos áram) vagy az elektromos mező változása létrehozhat mágneses mezőt (mágneses tér, mágneses erőtér). Az emberi testben alacsony frekvenciájú elektromos és mágneses tér hatására áramok jönnek létre. A kezdetben nyugalomban lévő elektron (pl. Az indukált emf egy állandó zárt hurokban ("C"):

formula_2

Ahol most az "E" a teljes elektromos tér, konzervatív és nem konzervatív, egy tetszőleges, de állandó zárt hurok ("C") körül, ahol egy változó mágneses tér van. Az anyagban az E elektromos térerősségvektorral jellemzett külső elektromos tér hatására megindulhat a töltésmozgás, illetve az elektromos dipólusok átrendeződése. Ha elektromos töltések egy nyugalomban lévő vezető anyag belsejében az ott fennálló elektromos erőtér hatására mozognak, akkor a létrejött áramot vezetési (vagy konduktív) áramnak nevezik. Ugyancsak nem tévesztendő össze a mágneses tér és az elektromos áram kapcsolatát jellemző vektormennyiséggel, a mágneses térerősséggel. Itt a Drude-modellt elektronra alkalmazták; lehet elektronra és lyukakra is alkalmazni, azaz a félvezetőkben lévő pozitív töltéshordozókra. A plazmát alkotó elektronok és ionok nincsenek egymáshoz kötve, és különböző töltésük és tömegük miatt elektromos és mágneses tér hatására máshogy viselkednek, ami további elektromos és mágneses tér forrása. Az elektromos semlegesség miatt mágneses tér nincs hatással rá, így a mágneses csapdába sem lehet bezárni. Ezen a területen a mágneses tér merőleges az elektromos térre. Elektromos fluxus

Az elektromos fluxus az elektromos tér fluxusa. Townsend-lavina

A Townsend-lavina vagy más néven Townsend-kisülés egy gázionizáló folyamat, ahol kisszámú szabad elektron elegendően nagy elektromos tér hatására lavinaszerű növekedésbe kezd, az elektromos vezetés megnő. Galvanotaxis, vagy elektrotaxis irányult mozgás az elektromos tér hatására. Elektromos vagy mágneses tér hatására HO „plazmaállapotba” kerül, amelyet az anyag negyedik halmazállapotának is szokás nevezni. Elektromos tér jelenlétében a vízmolekulára olyan erő hat, ami az elektromos tér irányának megfelelő irányba akarja forgatni a molekulát. Az elektromos áram mágneses teret kelt, és egy változó mágneses tér elektromos áramot indukál, azt ezt leíró elmélet fontos része a Maxwell-egyenletek. Az így létrejött müonok tovább bomlanak elektronra, elektron-neutrínóra és müon-neutrínóra. Az elektromos áram mágneses teret kelt, és visszafelé is: a változó mágneses tér áramot indukál. Az elektronok megfelelő helyre juttatásáról (eltérítéséről) mágneses- vagy elektromos tér gondoskodik. Mágneses térerősség

A mágneses térerősség vagy pontosabb, de nem elterjedt nevén mágneses gerjesztettség a mágneses tér és az elektromos áram kapcsolatát leíró fizikai vektormennyiség. A sugarakat nem térítette el se az elektromos, se a mágneses tér, tehát alapvetően különböztek a katódsugárzástól. A lendület megmaradó mennyiség, azaz zárt rendszer (olyan rendszer, melyben csak belső erők hatnak) összes lendülete az időben állandó. A kőzettestekre különböző erők hatnak. Ez csak akkor igaz, ha a gázra nem hatnak külső erők. A "CD" kötéldarabra a következő erők hatnak. Ütközéskor óriási erők hatnak a versenyzők testére. Elektromágneses indukció

Az elektromágneses indukció olyan elektromágneses kölcsönhatás, amelynek során az időben változó mágneses tér egy vezetőkörben elektromos feszültséget indukál. Ezek a folyamatok nem katasztrófaszerűek: kis erők hatnak hosszú időkig. A belső erők olyan erők, melyek a rendszeren belüli részek között hatnak. Az így létrejött müonok tovább bomlanak elektronra, elektron-neutrínóra és müon-neutrínóra. Azonban a gyorsuló, nem tehetetlenségi rendszerekben a testekre fiktív erők hatnak. Nagynyomású gázok tanulmányozása azt mutatja, hogy elektromos dipólusmomentummal nem rendelkező atomok, például nemesgázok között is hatnak erők. A felszabaduló poranyagra más erők hatnak, mint a főleg ionizált gázból álló csóvára. A motívumokra nemcsak belső erők (szükségletek) hatnak, hanem külső erők, azaz környezetünk eseményei is. Itt a Drude-modellt elektronra alkalmazták; lehet elektronra és lyukakra is alkalmazni, azaz a félvezetőkben lévő pozitív töltéshordozókra. A katódról kilépő elektronok elektromos és mágneses térben belépő erők hatására körpályán mozognak. Mozgó elektromos töltés (elektromos áram) vagy az elektromos mező változása létrehozhat mágneses mezőt (mágneses tér, mágneses erőtér). Az Abraham–Lorentz–Dirac-erő az elektron saját terének visszahatása miatt az elektronra ható erő. Az alábbi mozgásegyenleteknél feltételezzük, hogy a részekből álló rendszerre belső és külső erők hatnak. ahol egy e töltésű és m tömegű elektronra ható térerősség: B

Egy áramhurok mágneses momentuma egyenlő az áram és a hurok területének szorzatával. : éppen most emittált szekunder elektron) mozgása ekkor a következőképpen alakul: Az elektromos tér gyorsító hatására felgyorsul, de ezzel egy időben hatni kezd rá a mágneses tér hatása is. Ugyanez a helyzet elektromos erők esetén is: sem a mágneses, sem az elektromos erők nem a test tömegéből származnak, így egyik sem lehet ekvivalens a tehetetlenségi erőkkel. A vendég nemesgázatomok és a gazdamolekulák között csak gyenge van der Waals-erők hatnak, így a klatrátok nem sztöchiometrikusak. Faraday törvénye, ∇×E = −∂B/∂t megmutatja, hogy ha az elektromos tér statikus, akkor a mágneses tér is állandó, induktív elektromos tér esetén viszont megjelenik egy időtől függő mágneses tér. A gyönge auraterekben jobban hatnak ránk a külső erők, a negatív energiák. Ezért nagyobb diszperziós erők hatnak két jódmolekula között, mint két fluormolekula között. A rádióhullámban, mint minden elektromágneses sugárzásban, az elektromos és mágneses tér energiasűrűsége egyforma nagyságú. Faraday törvénye, ∇×E = −∂B/∂t megmutatja, hogy ha az elektromos tér statikus, akkor a mágneses tér is állandó, induktív elektromos tér esetén viszont megjelenik egy időtől függő mágneses tér. Az elektromos semlegesség miatt mágneses tér nincs hatással rá, így a mágneses csapdába sem lehet bezárni. Mozgó elektromos töltés (elektromos áram) vagy az elektromos mező változása létrehozhat mágneses mezőt (mágneses tér, mágneses erőtér). : éppen most emittált szekunder elektron) mozgása ekkor a következőképpen alakul: Az elektromos tér gyorsító hatására felgyorsul, de ezzel egy időben hatni kezd rá a mágneses tér hatása is. Ezek az E= E(r, t) elektromos térerősség és a B=B (r,t) mágneses indukció, más néven az elektromos illetve a mágneses térintenzitás. Ez az elektromos áram saját mágneses teret kelt, aminek iránya ellentétes a földi mágneses tér irányával. Az elektromos és mágneses kölcsönhatás esetén igen régen bebizonyosodott az ellentétes töltésű részecskék létezése. Az emberi testben alacsony frekvenciájú elektromos és mágneses tér hatására áramok jönnek létre. A katódról kilépő elektronok elektromos és mágneses térben belépő erők hatására körpályán mozognak. A plazmát alkotó elektronok és ionok nincsenek egymáshoz kötve, és különböző töltésük és tömegük miatt elektromos és mágneses tér hatására máshogy viselkednek, ami további elektromos és mágneses tér forrása. Ha viszont a mágneses tér nem homogén, akkor a dipólus egyik végére ható erő kismértékben eltérő lesz a másik végére ható erőtől és így az eredő erő hatásaként eltéríti a dipólus röppályáját. Ugyancsak nem tévesztendő össze a mágneses tér és az elektromos áram kapcsolatát jellemző vektormennyiséggel, a mágneses térerősséggel. A Lorentz-erő nagysága

ahol q az elektromos töltés, E az elektromos térerősség, B a mágneses indukció és v az elektromos töltés sebessége. Az elektromágneses hatásra ébredő mágneses erőt a Lorentz-erő képletével számolhatjuk ki:

F =q [E + (v x B)]

Ha E= 0, azaz ha az elektromos tér =0, akkor

A mágneses erő:

F= q (v x B)

ahol

F az erő ( newton)

E az elektromos térerősség (volt/méter)

B a mágneses indukció ( tesla)

q a részecske elektromos töltése ( coulomb)

v a részecske pillanatnyi sebessége ( méter/másodperc)
× vektor szorzat Ha áthalad egy homogén mágneses téren, a dipól két végére ható erők semlegesítik egymást és ezért a részecske röppályáját nem módosítják. Az elektromos áram mágneses teret kelt, és egy változó mágneses tér elektromos áramot indukál, azt ezt leíró elmélet fontos része a Maxwell-egyenletek. Mágneses térerősség

A mágneses térerősség vagy pontosabb, de nem elterjedt nevén mágneses gerjesztettség a mágneses tér és az elektromos áram kapcsolatát leíró fizikai vektormennyiség. Az elektromos áram mágneses teret kelt, és visszafelé is: a változó mágneses tér áramot indukál. Lenz törvénye értelmében csak külső tér hatására alakul ki egy azzal ellentétes irányú eredő mágneses mező. Megmutatta, hogy az elektromos és mágneses erő az elektromágnesesség két kiegészítő nézőpontja. Elektromos és mágneses térrel a plazma tulajdonságai térben és időben szabályozhatók. Jelfogó

A jelfogó vagy relé elektromos áram mágneses hatására elektromos érintkezőket működtető kapcsolóelem. Ezen a területen a mágneses tér merőleges az elektromos térre. A mágneses szuszceptibilitást mérése a mágneses tér gradiense hatására ébredő erő mérésére vezethető vissza.