Melyik faj leveleinek fonáka fehér, molyhos szőrös? 
Sophora japonica Salix matsudana Tilia cordata Tilia tomentosa Robinia hispida
A B C D E
Leveleinek fonáka sűrűn szürke-szőrös, a másodéves vesszők kérge világos színű, nem hámlik. Szára és a levelek fonáka ritkásan szőrös. Váltakozó elhelyezkedésű levelei színe sima, fonáka sűrűn szőrös. Felülete lehet csupasz vagy szőrös-molyhos. Az egész növény sűrűn szőrös-molyhos. A levéllemez 15–25 cm hosszú, a fonáka szőrös. Levele közepesen nagy, kerek, nyílt vállöblű, fonáka gyapjasan szőrös. Felső része sötétzöld, kopasz; fonáka szürkészöld és rásimulóan szőrös. Keskeny, hosszúkás leveleinek különösen az alsó oldala szőrös. A levél felszíne ráncos, pelyhesedő, fénytelen, fonáka - később gyengén - kékesszürkén-ezüstösen molyhos. japánakác "(Sophora japonica)," közönséges platán "(Platanus hybrida)," nyugati ostorfa "(Celtis occidentalis)" és zöld juhar "(Acer negundo)." Felső oldaluk szőrtelen vagy az erek mentén gyengén szőrös; a levelek fonáka erősebben szőrös az erek mentén. Előbbi leveleinek erezete fehér. A tompán ék- vagy kissé lekerekített vállú levelek fonáka szürkészölden molyhos, illetve a levélnyél is gyéren molyhos, 16–22 mm hosszú. 1757 és 1768 között 488 fát és cserjét ültettek, melyek nagy része ma is látható, mint például a ginkgo "(Ginkgo biloba)," fehér akác "(Robinia pseudoacacia)," közönséges pagodafa "(Sophora japonica)." A növény fehér szőröktől molyhos. A Magyarországon vadon élő más kakukkfű-fajoktól abban különbözik, hogy levelének széle visszagöngyölt, fonáka pedig molyhos. A legtöbb faj színe a barnától a feketéig változik, fehér, szőrös sávokkal a potrohukon. Több faj leveleinek tövében ágtövisek nőnek. Sophora". A lemez felül sötétzöld, kopasz, bemélyedő erezettel, fonáka világosszürkés zöld, csak az ereken és az érzugokban szőrös. A szárnyak fonáka barna-narancs (mustársárga) alapon fehér foltos, fehér szegéllyel; a fehér rajzolat kis területre korlátozódik. Nagyon hasonlít az alapfajhoz; levelének fonáka azonban sűrűn molyhos, csaknem hófehér; kocsánya, csészéje is fehérebb és tágabb, mint amazé. Leveleik keresztben átellenes állásúak, és akárcsak az egész növény, szőrös, gyapjas vagy molyhos tapintásúak. 30–60 cm magas, négyszögletes, felálló szára kívül gyapjas-molyhos tapintású; keresztben átellenes leveleinek széle csipkés-fűrészes. Leveleinek fonáka sűrűn szürke-szőrös, a másodéves vesszők kérge világos színű, nem hámlik. Szára és a levelek fonáka ritkásan szőrös. Váltakozó elhelyezkedésű levelei színe sima, fonáka sűrűn szőrös. Felülete lehet csupasz vagy szőrös-molyhos. Az egész növény sűrűn szőrös-molyhos. A levéllemez 15–25 cm hosszú, a fonáka szőrös. Levele közepesen nagy, kerek, nyílt vállöblű, fonáka gyapjasan szőrös. Felső része sötétzöld, kopasz; fonáka szürkészöld és rásimulóan szőrös. Keskeny, hosszúkás leveleinek különösen az alsó oldala szőrös. A levél felszíne ráncos, pelyhesedő, fénytelen, fonáka - később gyengén - kékesszürkén-ezüstösen molyhos. Felső oldaluk szőrtelen vagy az erek mentén gyengén szőrös; a levelek fonáka erősebben szőrös az erek mentén. fehér fűz "(Salix alba)." Előbbi leveleinek erezete fehér. A tompán ék- vagy kissé lekerekített vállú levelek fonáka szürkészölden molyhos, illetve a levélnyél is gyéren molyhos, 16–22 mm hosszú. A lombkoronaszint két jellemző faja a babérfűz "(Salix pentandra)" és a szőrös nyír "(Betula pubescens)" – mindkettő maga is reliktum faj. Fehér fűz

A fehér fűz "(Salix alba)" a fűzfafélék "(Salicaceae)" családjába tartozó fűz "(Salix)" nemzetség legismertebb képviselője. Fehér fűz "(Salix alba)"
<br> 43. A zátonyon megtelepedett fajok a következők: csigolyafűz "(Salix purpurea)", törékeny fűz "(Salix fragilis)", mandulalevelű fűz "(Salix triandra)", hamvas fűz "(Salix cinerea)" és fehér fűz "(Salix alba)". A növény fehér szőröktől molyhos. A bokorfüzesek között akad fehér fűz (Salix alba), csigolyafűz (Salix purpurea), mandulalevelű fűz (Salix triandra), valamint kevés hamvas fűz (Salix cinerea) és törékeny fűz (Salix fragilis) is. A Magyarországon vadon élő más kakukkfű-fajoktól abban különbözik, hogy levelének széle visszagöngyölt, fonáka pedig molyhos. A legtöbb faj színe a barnától a feketéig változik, fehér, szőrös sávokkal a potrohukon. Főleg a fehér fűzet "(Salix alba)", a törékeny fűzet "(Salix fragilis)" és a mandulalevelű fűzet "(Salix triandra)" kedveli, azonban megfigyelték füles fűzön "(Salix aurita)" is. Több faj leveleinek tövében ágtövisek nőnek. Gyakran a két ázsiai fűznek a fehér fűzzel "(Salix alba)", a törékeny fűzzel "(Salix fragilis)", a babérfűzzel "(Salix pentandra)" és a kecskefűzzel "(Salix caprea)" képzett hibridjeit ültetik. Leveleinek fonáka sűrűn szürke-szőrös, a másodéves vesszők kérge világos színű, nem hámlik. Kislevelű hárs "(Tilia cordata)"
<br> 72. Ilyen növények például: a fehér akác (Robinia pseudoacacia); és a kislevelű hárs (Tilia cordata). )", a kis- és nagylevelű hárs "(Tilia cordata, Tilia platyphyllus)", a szil "(Ulmus spp.)" Szára és a levelek fonáka ritkásan szőrös. Váltakozó elhelyezkedésű levelei színe sima, fonáka sűrűn szőrös. Felülete lehet csupasz vagy szőrös-molyhos. Az egész növény sűrűn szőrös-molyhos. A levéllemez 15–25 cm hosszú, a fonáka szőrös. Levele közepesen nagy, kerek, nyílt vállöblű, fonáka gyapjasan szőrös. Felső része sötétzöld, kopasz; fonáka szürkészöld és rásimulóan szőrös. nodosum)", pirítógyökér "(Tamus communis)", kislevelű hárs "(Tilia cordata)", nagylevelű hárs "(Tilia platyphyllos)", ezüst hárs "(Tilia tomentosa)", hegyi szil "(Ulmus glabra)", nagy csalán "(Urtica dioica)", ösztörűs veronika "(Veronica chamaedrys)", "(Veronica montana)". Keskeny, hosszúkás leveleinek különösen az alsó oldala szőrös. A levél felszíne ráncos, pelyhesedő, fénytelen, fonáka - később gyengén - kékesszürkén-ezüstösen molyhos. Felső oldaluk szőrtelen vagy az erek mentén gyengén szőrös; a levelek fonáka erősebben szőrös az erek mentén. nodosum)", pirítógyökér "(Tamus communis)", kislevelű hárs "(Tilia cordata)", nagylevelű hárs "(Tilia platyphyllos)", ezüst hárs "(Tilia tomentosa)", hegyi szil "(Ulmus glabra)", nagy csalán "(Urtica dioica)", ösztörűs veronika "(Veronica chamaedrys)", "(Veronica montana)", erdei ibolya "(Viola reichenbachiana)". Előbbi leveleinek erezete fehér. A tompán ék- vagy kissé lekerekített vállú levelek fonáka szürkészölden molyhos, illetve a levélnyél is gyéren molyhos, 16–22 mm hosszú. A növény fehér szőröktől molyhos. A Magyarországon vadon élő más kakukkfű-fajoktól abban különbözik, hogy levelének széle visszagöngyölt, fonáka pedig molyhos. Kislevelű hárs

A kislevelű hárs "(Tilia cordata)" a mályvafélék "(Malvaceae)" családjába tartozó hárs nemzetség egyik, a Kárpát-medencében is honos faja. A faállományban főképp a bükk (Fagus) és a kocsánytalan tölgy (Quercus petraea), molyhos tölgy (Quercus pubescens), ezüstlombú bokros erdeifenyő (Pinus sylvestris Watereri), kislevelű hárs (Tilia cordata), hegyi juhar (Acer pseudoplatanus) és lisztes berkenye (Sorbus aria) fordulnak elő a leggyakrabban. A legtöbb faj színe a barnától a feketéig változik, fehér, szőrös sávokkal a potrohukon. Több faj leveleinek tövében ágtövisek nőnek. A lemez felül sötétzöld, kopasz, bemélyedő erezettel, fonáka világosszürkés zöld, csak az ereken és az érzugokban szőrös. Leveleinek fonáka sűrűn szürke-szőrös, a másodéves vesszők kérge világos színű, nem hámlik. Ezüst hárs "(Tilia tomentosa)"
<br> 71. Elegyfaként szóba jöhet az ezüst hárs "(Tilia tomentosa)". Szára és a levelek fonáka ritkásan szőrös. Váltakozó elhelyezkedésű levelei színe sima, fonáka sűrűn szőrös. Felülete lehet csupasz vagy szőrös-molyhos. Az egész növény sűrűn szőrös-molyhos. A latin "tomentosa" jelentése ‘molyhos’, mely a levelek finom szőrözöttségére utal. A levéllemez 15–25 cm hosszú, a fonáka szőrös. Levele közepesen nagy, kerek, nyílt vállöblű, fonáka gyapjasan szőrös. Felső része sötétzöld, kopasz; fonáka szürkészöld és rásimulóan szőrös. Ezüst hárs

Az ezüst hárs "(Tilia tomentosa, Tilia argentea)" a mályvafélék "(Malvaceae)" családjába tartozó hárs nemzetség egyik, a Kárpát-medencében is honos faja. nodosum)", pirítógyökér "(Tamus communis)", kislevelű hárs "(Tilia cordata)", nagylevelű hárs "(Tilia platyphyllos)", ezüst hárs "(Tilia tomentosa)", hegyi szil "(Ulmus glabra)", nagy csalán "(Urtica dioica)", ösztörűs veronika "(Veronica chamaedrys)", "(Veronica montana)". Keskeny, hosszúkás leveleinek különösen az alsó oldala szőrös. A levél felszíne ráncos, pelyhesedő, fénytelen, fonáka - később gyengén - kékesszürkén-ezüstösen molyhos. Felső oldaluk szőrtelen vagy az erek mentén gyengén szőrös; a levelek fonáka erősebben szőrös az erek mentén. nodosum)", pirítógyökér "(Tamus communis)", kislevelű hárs "(Tilia cordata)", nagylevelű hárs "(Tilia platyphyllos)", ezüst hárs "(Tilia tomentosa)", hegyi szil "(Ulmus glabra)", nagy csalán "(Urtica dioica)", ösztörűs veronika "(Veronica chamaedrys)", "(Veronica montana)", erdei ibolya "(Viola reichenbachiana)". Előbbi leveleinek erezete fehér. A tompán ék- vagy kissé lekerekített vállú levelek fonáka szürkészölden molyhos, illetve a levélnyél is gyéren molyhos, 16–22 mm hosszú. Anemone tomentosa

Az Anemone tomentosa boglárkavirágúak "(Ranunculales)" rendjébe, ezen belül a boglárkafélék "(Ranunculaceae)" családjába tartozó faj. A növény fehér szőröktől molyhos. A Magyarországon vadon élő más kakukkfű-fajoktól abban különbözik, hogy levelének széle visszagöngyölt, fonáka pedig molyhos. A legtöbb faj színe a barnától a feketéig változik, fehér, szőrös sávokkal a potrohukon. Több faj leveleinek tövében ágtövisek nőnek. A lemez felül sötétzöld, kopasz, bemélyedő erezettel, fonáka világosszürkés zöld, csak az ereken és az érzugokban szőrös. Leveleinek fonáka sűrűn szürke-szőrös, a másodéves vesszők kérge világos színű, nem hámlik. Rózsás akác

A rózsás akác "(Robinia hispida)" a hüvelyesek "(Fabales)" rendjébe, ezen belül a pillangósvirágúak "(Fabaceae)" családjába tartozó faj. Szára és a levelek fonáka ritkásan szőrös. Váltakozó elhelyezkedésű levelei színe sima, fonáka sűrűn szőrös. Felülete lehet csupasz vagy szőrös-molyhos. Az egész növény sűrűn szőrös-molyhos. A levéllemez 15–25 cm hosszú, a fonáka szőrös. Levele közepesen nagy, kerek, nyílt vállöblű, fonáka gyapjasan szőrös. Felső része sötétzöld, kopasz; fonáka szürkészöld és rásimulóan szőrös. Keskeny, hosszúkás leveleinek különösen az alsó oldala szőrös. A levél felszíne ráncos, pelyhesedő, fénytelen, fonáka - később gyengén - kékesszürkén-ezüstösen molyhos. Felső oldaluk szőrtelen vagy az erek mentén gyengén szőrös; a levelek fonáka erősebben szőrös az erek mentén. Fehér akác "(Robinia pseudoacacia)"
<br> 76. Előbbi leveleinek erezete fehér. A tompán ék- vagy kissé lekerekített vállú levelek fonáka szürkészölden molyhos, illetve a levélnyél is gyéren molyhos, 16–22 mm hosszú. )", fehér akác "(Robinia pseudoacacia)", aranyvessző "(Solidago spp.)". )", fehér akác "(Robinia pseudoacacia)", aranyvessző "(Solidago spp. A növény fehér szőröktől molyhos. A Magyarországon vadon élő más kakukkfű-fajoktól abban különbözik, hogy levelének széle visszagöngyölt, fonáka pedig molyhos. A legtöbb faj színe a barnától a feketéig változik, fehér, szőrös sávokkal a potrohukon. Több faj leveleinek tövében ágtövisek nőnek. A lemez felül sötétzöld, kopasz, bemélyedő erezettel, fonáka világosszürkés zöld, csak az ereken és az érzugokban szőrös. A szárnyak fonáka barna-narancs (mustársárga) alapon fehér foltos, fehér szegéllyel; a fehér rajzolat kis területre korlátozódik. Nagyon hasonlít az alapfajhoz; levelének fonáka azonban sűrűn molyhos, csaknem hófehér; kocsánya, csészéje is fehérebb és tágabb, mint amazé. Leveleik keresztben átellenes állásúak, és akárcsak az egész növény, szőrös, gyapjas vagy molyhos tapintásúak.