Lehet-e két darab 1 Ω-os ellenállás eredője kisebb, mint 1 Ω?
Nem, az eredő biztosan nagyobb, mint 1 Ω. Nem, az eredő 2 Ω. Igen, 0 , 5 Ω is lehet.
A B C
Eisenstein-prím szorzata az Eisenstein-egészek bármely egységével (1, 1+ω, ω, −1, −1-ω, −ω) szintén Eisenstein-prím. (ω + ω: 0, 1, 2, …, 0, 1, 2, …). Így például 9×1 MΩ + 9×100 kΩ + 9×10 kΩ + 9×1 kΩ + 9×100 Ω + 9×10 Ω + 9×1 Ω. Ezekkel az értékekkel 0- Ω-ig lehet beállítani tetszőleges értékeket 1 Ω felbontással. Eisenstein-prím

Eisenstein-prímnek nevezik a matematikában az olyan "a"ω + "b" Eisenstein-egészet, amely gyűrűelméleti értelemben felbonthatatlan, azaz csak Eisenstein egységekkel (1, 1+ω, ω, −1, −1-ω, −ω) és önmagával ("a"ω + "b") és önmaga egységszereseivel osztható. Legyen (Ω,A,μ) egy mértéktér μ(Ω) = 1. 9×1000+9×100+9×10+9×1+9×0,1 Ω) összeállítva 0,1 Ω-tól 9999,9 Ω-ig 0,1 Ω-os fokozatokban állítható be. 1 Ω = 1 volt/amper = 1 watt/amper². A műszer belső ellenállása például ×10 Ω esetén 10 Ω, ×1 kΩ esetén 1 kΩ. Például a 60 mV-os műszer esetében 1 Ω-os normálellenállás esetén formula_1, míg 10 Ω esetében formula_2 nagyságút. "R Ω/V = 1 / I A". A Thomson-híddal sikerült az 1 Ω értékű normálellenállásból az 1:10, 1:100 arányban való mérésekkel fokozatosan az 1/1000 és az 1/ Ω-os normálellenállást leszármaztatni, a normálellenállásokhoz megkövetelt megbízhatósággal. A Thomson-híddal sikerült az 1 Ω értékű normálellenállásból az 1:10, 1:100 arányban való mérésekkel fokozatosan az 1/1000 és az 1/ Ω-os normálellenállást leszármaztatni, a normálellenállásokhoz megkövetelt megbízhatósággal. Az egynek nincsenek prímosztói, ezért Ω(1) = 0, így λ(1) = 1. A beállított érték a viszonyító ág értékével megszorozva 1 Ω-tól  Ω-ig mérhetünk ellenállást. Ehhez most tegyük fel, hogy "ω" = 1, és "ω" = "τ", ahol "τ" képzetes része pozitív. Bizonyítása azon a feltevésen alapult, hogy az "x" + ω"y" alakú számok egyértelműen faktorizálhatók, ahol "x", "y" egészek, és ω = "e" "n"-edik komplex egységgyök, azaz ω = 1. Alacsony frekvencia alatt azt értjük, hogy a hullámfrekvencia (ω) sokkal kisebb, mint az ion ciklotron frekvencia (ω). R = 100 Ω, az R = 300 Ω, R = 400 Ω. Ha nem, legyen "x" ∈ "K" \ (Ω ∪ Ω). A szegmens két végét 120 Ω-os (10%, 1/2 watt) véglezáró ellenállásokkal szükséges zárni. 9×100+9×10+9×1+9×0,1 Ω.

Az ismert R ellenálláshoz kapcsolható R és R általában 10 egész kitevőjű hatványa, így 10–10 Ω, 100–100 Ω vagy 1000–1000 Ω. Legyen ω, ω, …, ω∈O és a∈A, ekkor a b =μ(ω, ω, …, ω,a)∈A elemet a μ külső művelet eredményének nevezzük. HA 0 < "ω" < 1, {"ω"} sorozat világosan a pozitív valós számok jól ismert tulajdonságai által nulla irányába hajlik. Az elv:
Vagy általánosabban:

Ha az ω ⊆ Ω halmaz számosságát nehézkes lenne meghatározni, akkor eljárhatunk úgy is, hogy először kiszámoljuk az összes lehetséges kimenetel |Ω| számát, majd mindazon esetek számát, mely Ω-n belüliek, de nem tartoznak ω-hoz, vagyis az Ω \ ω halmazkülönbség számosságát (azaz az ω halmaz Ω-ra vonatkozó "komplementer"ének számosságát). Legyen Ω tetszőleges halmaz, Λ⊆Ω és "A" σ-algebra az Ω felett. (ω + ω: 0, 1, 2, …, 0, 1, 2, …). Eisenstein-prím szorzata az Eisenstein-egészek bármely egységével (1, 1+ω, ω, −1, −1-ω, −ω) szintén Eisenstein-prím. Így például 9×1 MΩ + 9×100 kΩ + 9×10 kΩ + 9×1 kΩ + 9×100 Ω + 9×10 Ω + 9×1 Ω. Ezekkel az értékekkel 0- Ω-ig lehet beállítani tetszőleges értékeket 1 Ω felbontással. Eisenstein-prím

Eisenstein-prímnek nevezik a matematikában az olyan "a"ω + "b" Eisenstein-egészet, amely gyűrűelméleti értelemben felbonthatatlan, azaz csak Eisenstein egységekkel (1, 1+ω, ω, −1, −1-ω, −ω) és önmagával ("a"ω + "b") és önmaga egységszereseivel osztható. 9×1000+9×100+9×10+9×1+9×0,1 Ω) összeállítva 0,1 Ω-tól 9999,9 Ω-ig 0,1 Ω-os fokozatokban állítható be. Legyen (Ω,A,μ) egy mértéktér μ(Ω) = 1. Például a 60 mV-os műszer esetében 1 Ω-os normálellenállás esetén formula_1, míg 10 Ω esetében formula_2 nagyságút. A műszer belső ellenállása például ×10 Ω esetén 10 Ω, ×1 kΩ esetén 1 kΩ. R = 100 Ω, az R = 300 Ω, R = 400 Ω. Ha nem, legyen "x" ∈ "K" \ (Ω ∪ Ω). A szegmens két végét 120 Ω-os (10%, 1/2 watt) véglezáró ellenállásokkal szükséges zárni. 1 Ω = 1 volt/amper = 1 watt/amper². Legyen ω, ω, …, ω∈O és a∈A, ekkor a b =μ(ω, ω, …, ω,a)∈A elemet a μ külső művelet eredményének nevezzük. "R Ω/V = 1 / I A". Bizonyítása azon a feltevésen alapult, hogy az "x" + ω"y" alakú számok egyértelműen faktorizálhatók, ahol "x", "y" egészek, és ω = "e" "n"-edik komplex egységgyök, azaz ω = 1. Az elv:
Vagy általánosabban:

Ha az ω ⊆ Ω halmaz számosságát nehézkes lenne meghatározni, akkor eljárhatunk úgy is, hogy először kiszámoljuk az összes lehetséges kimenetel |Ω| számát, majd mindazon esetek számát, mely Ω-n belüliek, de nem tartoznak ω-hoz, vagyis az Ω \ ω halmazkülönbség számosságát (azaz az ω halmaz Ω-ra vonatkozó "komplementer"ének számosságát). Legyen Ω tetszőleges halmaz, Λ⊆Ω és "A" σ-algebra az Ω felett. Legyen Ω tetszőleges halmaz, és "R"⊆"P"(Ω) az Ω részhalmazainak egy családja! A beállított érték a viszonyító ág értékével megszorozva 1 Ω-tól  Ω-ig mérhetünk ellenállást. Ehhez most tegyük fel, hogy "ω" = 1, és "ω" = "τ", ahol "τ" képzetes része pozitív. Alacsony frekvencia alatt azt értjük, hogy a hullámfrekvencia (ω) sokkal kisebb, mint az ion ciklotron frekvencia (ω). A Thomson-híddal sikerült az 1 Ω értékű normálellenállásból az 1:10, 1:100 arányban való mérésekkel fokozatosan az 1/1000 és az 1/ Ω-os normálellenállást leszármaztatni, a normálellenállásokhoz megkövetelt megbízhatósággal. A Thomson-híddal sikerült az 1 Ω értékű normálellenállásból az 1:10, 1:100 arányban való mérésekkel fokozatosan az 1/1000 és az 1/ Ω-os normálellenállást leszármaztatni, a normálellenállásokhoz megkövetelt megbízhatósággal. Kétjószágos modellben a fogyasztó indulókészletét így jelölhetjük: formula_36, ahol "ω" (ómega) az 1. jószág, "ω" a 2. jószág kiinduló mennyiségét jelenti. Tétel: Legyen Ω tetszőleges halmaz, és "G"⊆"P"(Ω) az Ω részhalmazainak egy családja! (ω + ω: 0, 1, 2, …, 0, 1, 2, …). Így például 9×1 MΩ + 9×100 kΩ + 9×10 kΩ + 9×1 kΩ + 9×100 Ω + 9×10 Ω + 9×1 Ω. Ezekkel az értékekkel 0- Ω-ig lehet beállítani tetszőleges értékeket 1 Ω felbontással. Eisenstein-prím szorzata az Eisenstein-egészek bármely egységével (1, 1+ω, ω, −1, −1-ω, −ω) szintén Eisenstein-prím. 9×1000+9×100+9×10+9×1+9×0,1 Ω) összeállítva 0,1 Ω-tól 9999,9 Ω-ig 0,1 Ω-os fokozatokban állítható be. Eisenstein-prím

Eisenstein-prímnek nevezik a matematikában az olyan "a"ω + "b" Eisenstein-egészet, amely gyűrűelméleti értelemben felbonthatatlan, azaz csak Eisenstein egységekkel (1, 1+ω, ω, −1, −1-ω, −ω) és önmagával ("a"ω + "b") és önmaga egységszereseivel osztható. Legyen (Ω,A,μ) egy mértéktér μ(Ω) = 1. Ennek alakja:

formula_1

ahol:

Egyenárammal gerjesztett állórész esetében például "ω=0", így "ω=-ω". Ezzel "ω=0". Az egynek nincsenek prímosztói, ezért Ω(1) = 0, így λ(1) = 1. Például a 60 mV-os műszer esetében 1 Ω-os normálellenállás esetén formula_1, míg 10 Ω esetében formula_2 nagyságút. A műszer belső ellenállása például ×10 Ω esetén 10 Ω, ×1 kΩ esetén 1 kΩ. HA 0 < "ω" < 1, {"ω"} sorozat világosan a pozitív valós számok jól ismert tulajdonságai által nulla irányába hajlik. 1 Ω = 1 volt/amper = 1 watt/amper². Legyen ω, ω, …, ω∈O és a∈A, ekkor a b =μ(ω, ω, …, ω,a)∈A elemet a μ külső művelet eredményének nevezzük. "R Ω/V = 1 / I A". R = 100 Ω, az R = 300 Ω, R = 400 Ω. A beállított érték a viszonyító ág értékével megszorozva 1 Ω-tól  Ω-ig mérhetünk ellenállást. Ehhez most tegyük fel, hogy "ω" = 1, és "ω" = "τ", ahol "τ" képzetes része pozitív. Bizonyítása azon a feltevésen alapult, hogy az "x" + ω"y" alakú számok egyértelműen faktorizálhatók, ahol "x", "y" egészek, és ω = "e" "n"-edik komplex egységgyök, azaz ω = 1. A +10 °C hatására R = 104 Ω, R = 300 Ω, R = 404 Ω. Legyen Ω tetszőleges halmaz, Λ⊆Ω és "A" σ-algebra az Ω felett. Legyen Ω tetszőleges halmaz, és "R"⊆"P"(Ω) az Ω részhalmazainak egy családja! Alacsony frekvencia alatt azt értjük, hogy a hullámfrekvencia (ω) sokkal kisebb, mint az ion ciklotron frekvencia (ω). Ha nem, legyen "x" ∈ "K" \ (Ω ∪ Ω). Az elv:
Vagy általánosabban:

Ha az ω ⊆ Ω halmaz számosságát nehézkes lenne meghatározni, akkor eljárhatunk úgy is, hogy először kiszámoljuk az összes lehetséges kimenetel |Ω| számát, majd mindazon esetek számát, mely Ω-n belüliek, de nem tartoznak ω-hoz, vagyis az Ω \ ω halmazkülönbség számosságát (azaz az ω halmaz Ω-ra vonatkozó "komplementer"ének számosságát).