Newton híres kísérletében egy prizma segítségével összetevőire bontotta a fehér fényt. Mi a jelenség hátterében lévő fizikai fogalom?
A színszóródás. A fényvisszaverődés. A fényszórás.
A B C
Egy prizma segítségével sikeresen összetevőire bontotta a fehér napfényt. Az összetett fénysugár egy prizma segítségével felbontható monokromatikus összetevőire. Kétprizmás kísérletében először a fehér fényt bontotta fel, majd az egyik – zöld – fény útjába egy másik prizmát helyezett. Ezt Newton óta a fehér fény prizma segítségével való bontásával oldották meg. A prizma tehát a diszperzió révén bontja színekre a fehér fényt. A fraktolumineszcencia az a fizikai jelenség, amikor egy anyag törésekor fényt bocsát ki. A tribolumineszcencia az a fizikai jelenség, amikor egy anyag dörzsölésekor fényt bocsát ki. Fraktolumineszcencia

A fraktolumineszcencia az a fizikai jelenség, amikor egy anyag a törésekor fényt bocsát ki. A fényforrás oldalán lévő Nicol-prizma a polarizátor, mely a fényt 45 fokban polarizálja. A fényt a prizma felületén lévő pontra fókuszálva a különböző szögek széles skálája lefedett. Kristallolumineszcencia

A kristallolumineszcencia az a fizikai jelenség, amikor egy anyag kristályosodása során fényt bocsát ki magából. Ezalatt az idő alatt vizsgálta a fénytörés jelenségét, és rájött, hogy a prizma a fehér fényt a színspektrum különböző színeire tudja bontani, egy másik prizma pedig újra össze tudja állítani fehér fénnyé. A jelenség során a kolloidokba érkező fényt a kolloidban lévő részecskék szórják. A jelenség hátterében olyan ommatídiumok állnak, ahol nincs fényvisszaverés, mert a bejutó fényt teljes mértékben elnyelik a fotopigmentek. Egy évvel az után, hogy Newton prizmával színeire bontotta a napfényt James Gregory diffrakciós mintázatot figyelt meg a madártollon átszűrődő napfény segítségével. Termolumineszcencia

A termolumineszcencia egy fizikai jelenség, melynek során elektromágneses sugárzásnak kitett minta később, felmelegítése során fényt bocsát ki magából. Leidenfrost-hatás

A Leidenfrost-hatás vagy Leidenfrost-jelenség egy fizikai jelenség. Az egyes elemek rájuk jellemző hullámhosszú fényt emittálnak, melyet optikai rács vagy prizma segítségével felbontanak, és spektrométerrel detektálnak. Rájött, hogy a prizmán áthaladó fényt nem a prizma színezi be, hanem az csak szétbontja a fényt. A jelenség pszichológiai hátterében több tényező is állhat. A fotonokat látjuk mi, mint fényt. Fluoreszkálás

A fluoreszkálás egy fizikai jelenség, melynek során egy anyag elnyel (abszorbeál) különböző hullámhosszúságú elektromágneses sugárzásokat, és ennek hatására fényt bocsát ki a bejövő sugárzástól eltérő hullámhosszon. De vajon mi állhatott a döntés hátterében? Szintfelület

A szintfelület geodéziai, fizikai fogalom. Ezután az emittált fényt 1 vagy 2 továbbító lencsével fókuszálják a diffrakciós rácsra, ahol az összetevőire bomlik. Egy prizma segítségével sikeresen összetevőire bontotta a fehér napfényt. Az összetett fénysugár egy prizma segítségével felbontható monokromatikus összetevőire. Kétprizmás kísérletében először a fehér fényt bontotta fel, majd az egyik – zöld – fény útjába egy másik prizmát helyezett. Fényvisszaverődés

A fényvisszaverődés (reflexió) egy optikai jelenség. Ezt Newton óta a fehér fény prizma segítségével való bontásával oldották meg. Teljes fényvisszaverődés

A teljes fényvisszaverődés (totálreflexió) egy optikai jelenség. A prizma tehát a diszperzió révén bontja színekre a fehér fényt. A fraktolumineszcencia az a fizikai jelenség, amikor egy anyag törésekor fényt bocsát ki. A tribolumineszcencia az a fizikai jelenség, amikor egy anyag dörzsölésekor fényt bocsát ki. Fraktolumineszcencia

A fraktolumineszcencia az a fizikai jelenség, amikor egy anyag a törésekor fényt bocsát ki. A fényforrás oldalán lévő Nicol-prizma a polarizátor, mely a fényt 45 fokban polarizálja. A fényt a prizma felületén lévő pontra fókuszálva a különböző szögek széles skálája lefedett. Kristallolumineszcencia

A kristallolumineszcencia az a fizikai jelenség, amikor egy anyag kristályosodása során fényt bocsát ki magából. Ezalatt az idő alatt vizsgálta a fénytörés jelenségét, és rájött, hogy a prizma a fehér fényt a színspektrum különböző színeire tudja bontani, egy másik prizma pedig újra össze tudja állítani fehér fénnyé. A jelenség során a kolloidokba érkező fényt a kolloidban lévő részecskék szórják. A jelenség hátterében olyan ommatídiumok állnak, ahol nincs fényvisszaverés, mert a bejutó fényt teljes mértékben elnyelik a fotopigmentek. Egy évvel az után, hogy Newton prizmával színeire bontotta a napfényt James Gregory diffrakciós mintázatot figyelt meg a madártollon átszűrődő napfény segítségével. Termolumineszcencia

A termolumineszcencia egy fizikai jelenség, melynek során elektromágneses sugárzásnak kitett minta később, felmelegítése során fényt bocsát ki magából. Leidenfrost-hatás

A Leidenfrost-hatás vagy Leidenfrost-jelenség egy fizikai jelenség. Az egyes elemek rájuk jellemző hullámhosszú fényt emittálnak, melyet optikai rács vagy prizma segítségével felbontanak, és spektrométerrel detektálnak. Rájött, hogy a prizmán áthaladó fényt nem a prizma színezi be, hanem az csak szétbontja a fényt. A jelenség pszichológiai hátterében több tényező is állhat. A fotonokat látjuk mi, mint fényt. Fluoreszkálás

A fluoreszkálás egy fizikai jelenség, melynek során egy anyag elnyel (abszorbeál) különböző hullámhosszúságú elektromágneses sugárzásokat, és ennek hatására fényt bocsát ki a bejövő sugárzástól eltérő hullámhosszon. De vajon mi állhatott a döntés hátterében? Egy prizma segítségével sikeresen összetevőire bontotta a fehér napfényt. Az összetett fénysugár egy prizma segítségével felbontható monokromatikus összetevőire. Kétprizmás kísérletében először a fehér fényt bontotta fel, majd az egyik – zöld – fény útjába egy másik prizmát helyezett. Ezt Newton óta a fehér fény prizma segítségével való bontásával oldották meg. A prizma tehát a diszperzió révén bontja színekre a fehér fényt. A fraktolumineszcencia az a fizikai jelenség, amikor egy anyag törésekor fényt bocsát ki. A tribolumineszcencia az a fizikai jelenség, amikor egy anyag dörzsölésekor fényt bocsát ki. Fraktolumineszcencia

A fraktolumineszcencia az a fizikai jelenség, amikor egy anyag a törésekor fényt bocsát ki. A fényforrás oldalán lévő Nicol-prizma a polarizátor, mely a fényt 45 fokban polarizálja. A fényt a prizma felületén lévő pontra fókuszálva a különböző szögek széles skálája lefedett. Kristallolumineszcencia

A kristallolumineszcencia az a fizikai jelenség, amikor egy anyag kristályosodása során fényt bocsát ki magából. Ezalatt az idő alatt vizsgálta a fénytörés jelenségét, és rájött, hogy a prizma a fehér fényt a színspektrum különböző színeire tudja bontani, egy másik prizma pedig újra össze tudja állítani fehér fénnyé. A jelenség során a kolloidokba érkező fényt a kolloidban lévő részecskék szórják. A jelenség hátterében olyan ommatídiumok állnak, ahol nincs fényvisszaverés, mert a bejutó fényt teljes mértékben elnyelik a fotopigmentek. Egy évvel az után, hogy Newton prizmával színeire bontotta a napfényt James Gregory diffrakciós mintázatot figyelt meg a madártollon átszűrődő napfény segítségével. Termolumineszcencia

A termolumineszcencia egy fizikai jelenség, melynek során elektromágneses sugárzásnak kitett minta később, felmelegítése során fényt bocsát ki magából. Leidenfrost-hatás

A Leidenfrost-hatás vagy Leidenfrost-jelenség egy fizikai jelenség. Az egyes elemek rájuk jellemző hullámhosszú fényt emittálnak, melyet optikai rács vagy prizma segítségével felbontanak, és spektrométerrel detektálnak. Rájött, hogy a prizmán áthaladó fényt nem a prizma színezi be, hanem az csak szétbontja a fényt. A jelenség pszichológiai hátterében több tényező is állhat. A fotonokat látjuk mi, mint fényt. Fluoreszkálás

A fluoreszkálás egy fizikai jelenség, melynek során egy anyag elnyel (abszorbeál) különböző hullámhosszúságú elektromágneses sugárzásokat, és ennek hatására fényt bocsát ki a bejövő sugárzástól eltérő hullámhosszon. De vajon mi állhatott a döntés hátterében? Szintfelület

A szintfelület geodéziai, fizikai fogalom. Ezután az emittált fényt 1 vagy 2 továbbító lencsével fókuszálják a diffrakciós rácsra, ahol az összetevőire bomlik.