Milyen részecske keletkezik, ha egy proton kölcsönhatásba lép egy pozitronnal? (A pozitron az elektron antirészecskéje.)
Egy hidrogénatom. A kettő közül egyik sem. Egy deutérium atommag.
A B C
Pozitron

A pozitron az elektron antirészecskéje. Ezek közül kettő β-részecske (elektron, ill. pozitron) kibocsátásával jár, s egyúttal egy elektron-antineutrínó, ill. egy elektronneutrínó is keletkezik. A másik neutrínótermelő folyamatban három részecske – két proton és egy elektron – vesz részt, s egy deutériummag, valamint egy neutrínó keletkezik. Negatív töltést akkor kap egy részecske, ha több elektron található benne, mint proton. A másik energiatermelő folyamat a pep-reakció, amelyben három részecske – két proton és egy elektron – vesz részt, s egy deutériummag, valamint egy neutrínó keletkezik. Antiproton

Az antiproton a proton antirészecskéje, egy antibarion. Hasonlóan, ha egy részecske az antirészecskéjével találkozik (például elektron pozitronnal), kölcsönösen megsemmisítik egymást (annihiláció), és a felszabaduló energia általában két foton formájában távozik. Nagy energiájú gamma-sugárzás létrehozhat elektron-pozitron párt atommag jelenlétében, ha energiája nagyobb, mint az elektron nyugalmi energiájának duplája: 1,022 MeV (két részecske keletkezik). Ennek során négy proton alfa-részecskévé alakul, mellette két pozitron és két elektron-neutrínó keletkezik, valamint az energia egy része gamma-sugárzás formájában távozik. Melléktermékként egy pozitron és egy neutrínó keletkezik. Antirészecskéje a pozitron. Egy instabil, protonfelesleggel bíró atommag pozitív béta-sugárzóvá válhat, ezt pozitron bomlásnak is hívják, ahol a proton neutronná alakul át és mellette egy pozitron és egy neutrínó keletkezik. A proton bomlása során egy elektron keletkezik, melyet detektálva a folyamat kimutatása lehetővé válik. Ha elektron és pozitron találkozik, akkor szétsugárzódnak (annihilálódnak) két vagy több foton (gamma-részecske) formájában. A legegyszerűbb példa az elektron-pozitron annihiláció, amiben egy – tömeges – elektron és egy – tömeges – pozitron megsemmisül, hogy helyettük két – tömeg nélküli – foton jöjjön létre. Ha egy töltött részecske áthalad rajta, az útvonala mentén elektron-ion párokat kelt. Ha egy virtuális elektron-pozitron pár egy elektron erőteréhez közel jön létre, a pár ellentétes töltésű tagjaira őket elválasztó erők hatnak: a pozitron vonzódik a külső elektronhoz, a keltett elektront pedig taszítja. Az egyik lehetőség a közvetlen proton–proton (pp) reakció, melynek során az egyik proton a másik közvetlen közelében neutronná bomlik; a két részecske ezután a hidrogén egyik nehézizotópjává, deutériummá egyesül, miközben egy pozitron és egy neutrínó szabadul fel. A hidrogén oxidációjakor az atomból eltávolítódik egy elektron, és H ion keletkezik, amely nem tartalmaz elektront, és atommagjában általában egy proton található. Ha egy foton kölcsönhatásba lép az atmoszféra valamely molekulájával, a molekula energiája és hőmérséklete megnövekszik. Ennek értelmében az elektron például energiát adhat le, ha egy proton körüli elektromos téren szóródik. Ennek során az egyik proton a másik közvetlen közelében neutronná bomlik; a két részecske ezután a hidrogén egyik nehéz izotópjává, deutériummá egyesül, miközben egy pozitron és egy neutrínó szabadul fel. Metilén

A metilén olyan kémiai részecske, amelyben egy szénatomhoz két hidrogénatom kapcsolódik. Szerkezetét le lehet vezetni egy metiléngyök (:) és egy proton egyesülésével, vagy egy metilgyökből (•) egy elektron eltávolításával. A tau-lepton és az antirészecskéje az elektronnal illetve a pozitronnal azonos elektromos töltésű. Ezek közül kettő β-részecske (elektron, ill. pozitron) kibocsátásával jár, s egyúttal egy elektron-antineutrínó, ill. egy elektronneutrínó is keletkezik. Pozitron

A pozitron az elektron antirészecskéje. Negatív töltést akkor kap egy részecske, ha több elektron található benne, mint proton. A másik neutrínótermelő folyamatban három részecske – két proton és egy elektron – vesz részt, s egy deutériummag, valamint egy neutrínó keletkezik. Nagy energiájú gamma-sugárzás létrehozhat elektron-pozitron párt atommag jelenlétében, ha energiája nagyobb, mint az elektron nyugalmi energiájának duplája: 1,022 MeV (két részecske keletkezik). Antirészecskéje a pozitron. A másik energiatermelő folyamat a pep-reakció, amelyben három részecske – két proton és egy elektron – vesz részt, s egy deutériummag, valamint egy neutrínó keletkezik. Hasonlóan, ha egy részecske az antirészecskéjével találkozik (például elektron pozitronnal), kölcsönösen megsemmisítik egymást (annihiláció), és a felszabaduló energia általában két foton formájában távozik. Antiproton

Az antiproton a proton antirészecskéje, egy antibarion. Az egyik lehetőség a közvetlen proton–proton (pp) reakció, melynek során az egyik proton a másik közvetlen közelében neutronná bomlik; a két részecske ezután a hidrogén egyik nehézizotópjává, deutériummá egyesül, miközben egy pozitron és egy neutrínó szabadul fel. Ennek során négy proton alfa-részecskévé alakul, mellette két pozitron és két elektron-neutrínó keletkezik, valamint az energia egy része gamma-sugárzás formájában távozik. Ha elektron és pozitron találkozik, akkor szétsugárzódnak (annihilálódnak) két vagy több foton (gamma-részecske) formájában. A proton bomlása során egy elektron keletkezik, melyet detektálva a folyamat kimutatása lehetővé válik. Ennek során az egyik proton a másik közvetlen közelében neutronná bomlik; a két részecske ezután a hidrogén egyik nehéz izotópjává, deutériummá egyesül, miközben egy pozitron és egy neutrínó szabadul fel. Egy instabil, protonfelesleggel bíró atommag pozitív béta-sugárzóvá válhat, ezt pozitron bomlásnak is hívják, ahol a proton neutronná alakul át és mellette egy pozitron és egy neutrínó keletkezik. Melléktermékként egy pozitron és egy neutrínó keletkezik. A legegyszerűbb példa az elektron-pozitron annihiláció, amiben egy – tömeges – elektron és egy – tömeges – pozitron megsemmisül, hogy helyettük két – tömeg nélküli – foton jöjjön létre. A neutrínó akkor keletkezik, amikor a proton elektron befogásával neutronná alakul. A tau-lepton és az antirészecskéje az elektronnal illetve a pozitronnal azonos elektromos töltésű. Ha egy töltött részecske áthalad rajta, az útvonala mentén elektron-ion párokat kelt. Ha egy virtuális elektron-pozitron pár egy elektron erőteréhez közel jön létre, a pár ellentétes töltésű tagjaira őket elválasztó erők hatnak: a pozitron vonzódik a külső elektronhoz, a keltett elektront pedig taszítja. Itt sikerült először antianyagot előállítani, 1995-ben, antihidrogént, azaz olyan atomot, amelyben negatív antiproton körül az elektron antirészecskéje a pozitron kering. Az elektronlyuk nem összetévesztendő az elektron antirészecske párjával, a pozitronnal. A hidrogén oxidációjakor az atomból eltávolítódik egy elektron, és H ion keletkezik, amely nem tartalmaz elektront, és atommagjában általában egy proton található. Ha egy foton kölcsönhatásba lép az atmoszféra valamely molekulájával, a molekula energiája és hőmérséklete megnövekszik. Pozitron

A pozitron az elektron antirészecskéje. Nagy energiájú gamma-sugárzás létrehozhat elektron-pozitron párt atommag jelenlétében, ha energiája nagyobb, mint az elektron nyugalmi energiájának duplája: 1,022 MeV (két részecske keletkezik). Ezek közül kettő β-részecske (elektron, ill. pozitron) kibocsátásával jár, s egyúttal egy elektron-antineutrínó, ill. egy elektronneutrínó is keletkezik. Egy instabil, protonfelesleggel bíró atommag pozitív béta-sugárzóvá válhat, ezt pozitron bomlásnak is hívják, ahol a proton neutronná alakul át és mellette egy pozitron és egy neutrínó keletkezik. A másik neutrínótermelő folyamatban három részecske – két proton és egy elektron – vesz részt, s egy deutériummag, valamint egy neutrínó keletkezik. Negatív töltést akkor kap egy részecske, ha több elektron található benne, mint proton. A másik energiatermelő folyamat a pep-reakció, amelyben három részecske – két proton és egy elektron – vesz részt, s egy deutériummag, valamint egy neutrínó keletkezik. Antiproton

Az antiproton a proton antirészecskéje, egy antibarion. Hasonlóan, ha egy részecske az antirészecskéjével találkozik (például elektron pozitronnal), kölcsönösen megsemmisítik egymást (annihiláció), és a felszabaduló energia általában két foton formájában távozik. Ennek során négy proton alfa-részecskévé alakul, mellette két pozitron és két elektron-neutrínó keletkezik, valamint az energia egy része gamma-sugárzás formájában távozik. Melléktermékként egy pozitron és egy neutrínó keletkezik. Antirészecskéje a pozitron. Egy energiaszinthez megadható, hogy ebben tartózkodva milyen az elektron és az atommag közötti legvalószínűbb távolság. A proton bomlása során egy elektron keletkezik, melyet detektálva a folyamat kimutatása lehetővé válik. Előfordul benne elektron, proton, gamma-sugárzás és rengetegféle atommag. Előfordul benne elektron, proton, gamma-sugárzás és rengetegféle atommag. Ha elektron és pozitron találkozik, akkor szétsugárzódnak (annihilálódnak) két vagy több foton (gamma-részecske) formájában. A legegyszerűbb példa az elektron-pozitron annihiláció, amiben egy – tömeges – elektron és egy – tömeges – pozitron megsemmisül, hogy helyettük két – tömeg nélküli – foton jöjjön létre. Egy instabil, neutronfelesleggel bíró atommag negatív béta-sugárzóvá válhat, ahol a neutron protonná alakul át, és mellette egy elektron és egy antineutrínó keletkezik. Ha egy töltött részecske áthalad rajta, az útvonala mentén elektron-ion párokat kelt. Ha egy virtuális elektron-pozitron pár egy elektron erőteréhez közel jön létre, a pár ellentétes töltésű tagjaira őket elválasztó erők hatnak: a pozitron vonzódik a külső elektronhoz, a keltett elektront pedig taszítja. Az egyik lehetőség a közvetlen proton–proton (pp) reakció, melynek során az egyik proton a másik közvetlen közelében neutronná bomlik; a két részecske ezután a hidrogén egyik nehézizotópjává, deutériummá egyesül, miközben egy pozitron és egy neutrínó szabadul fel. A hidrogén oxidációjakor az atomból eltávolítódik egy elektron, és H ion keletkezik, amely nem tartalmaz elektront, és atommagjában általában egy proton található. Ha egy foton kölcsönhatásba lép az atmoszféra valamely molekulájával, a molekula energiája és hőmérséklete megnövekszik. Ennek értelmében az elektron például energiát adhat le, ha egy proton körüli elektromos téren szóródik.