Melyik esetben fejlődik klórgáz az alábbiak közül?
Ha cinket reagáltatunk sósavval. Ha a nátrium-kloridot tömény kénsavval reagáltatjuk. Ha kálium-permanganátot reagáltatunk sósavval. Ha hypohoz nátrium-hidroxid-oldatot öntünk. Ha kálium-klorid-oldathoz jódot adunk.
A B C D E
Ha oxigén jelenlétében hevítik, cink-oxid képződik belőle és klórgáz fejlődik. Kisebb mennyiségben úgy lehet előállítani hogy magnézium fóliára galvanizált polóniumot reagáltatunk sósavval. Ha viszont hipokloritok oldatához sósavat adunk, a reakció az alsó nyíl irányába tolódik el, klórgáz fejlődik. a hidrogén-kloridot elbontják és ekkor klórgáz fejlődik belőle. Savas közegben a hipóból mérgező klórgáz fejlődik, ami súlyos balesetet okozhat. Hidrazinnal való reakcióját, amely során hidrogén-fluorid, nitrogén és klórgáz fejlődik kísérleti rakétamotorokban használták. Meddőséget is lehet ösztrogénekkel kezelni, abban az esetben ha a méhnyak vagy a méhnyálkahártya rendellenesen fejlődik. Például: ha a morfolint sósavval közömbösítjük, morfolinium-kloridot kapunk. Előállításának legkönnyebb módja az, ha frissen nyert sárga higany(II)-oxidot és klórt reagáltatunk egymással. Ezek közül gyakoribbak az alábbiak. hogy melyik kábel melyik végét melyik jack csatlakozóba kell dugni a harminc kínálkozó közül, ha ezt vagy azt a programozott hangszekvenciát vagy filter effektet kívánja felhasználni). Ha hevítik, oxigén fejlődik belőle. Ha sikerült, skill-ünk fejlődik. formula_7

Halogénelvonásra általában cinket vagy rézzel bevont cinket használnak. formula_7

Nagy tisztaságú klór-dioxid gáz állítható elő, ha kis koncentrációjú klórgázt reagáltatunk szilárd nátrium-klorittal. Ha a cinket a levegőn elégetik, finom fehér porként cink-oxid keletkezik. Nem mindegy, hogy adott esetben melyik ászana alkalmas. Az alábbiak egy válogatást tartalmaznak ezek közül. Számos díjai közül a legjelentősebbek az alábbiak: Az elektrolízis másik terméke a klórgáz. Minden esetben csak annyi a kérdés, hogy melyik tartozik az alapszókincsbe. Ha azonban eltérő lánchosszúságú alkil-halogenideket reagáltatunk nátriummal, a termék elegy (alkánok elegye) lesz, ami nehezen szétválasztható. Kalcium-hidroxid és klórgáz reakciójában keletkezik:

Sav hatására a klórmészből klórgáz szabadul fel. A reakció kinetikája azonban kedvezőtlen, ami a túlfeszültség jelenségével függ össze, és ezért a kloridok vizes oldatának elektrolízisekor klórgáz fejlődik, nem pedig oxigén. Mindez szükséges, ha a Gárdista megfelelően fejlődik. A hagyományos „salt-cake” nevű eljárásban nátrium-kloridot reagáltatnak tömény kénsavval, hogy hidrogén-klorid gázt nyerjenek:
Kisebb mennyiségben laboratóriumban előállítható a HCl-gáz, ha tömény sósavat tömény kénsavval reagáltatnak. a hidrogén-kloridot elbontják és ekkor klórgáz fejlődik belőle. Ha etil-alkoholt tömény kénsavval melegítenek, félészter képződik. Előállítható benzolból, ha ugyanannyi tömény kénsavval hosszabb időn át melegítik. Ha oxigén jelenlétében hevítik, cink-oxid képződik belőle és klórgáz fejlődik. Nátrium-szulfát

A nátrium-szulfát a nátrium kénsavval alkotott sója. Az alkánok tömény kénsavval nem lépnek reakcióba, ezért a szulfonálást füstölgő kénsavval, óleummal végzik. Híg konyhasóval és ezüst-nitráttal átitatva a papírt, fényérzékeny ezüst-kloridot nyert, melyet tömény nátrium-kloriddal vagy kálium-jodiddal rögzített. Az aromás szénhidrogéneket tömény kénsavval, óleummal, esetleg klórszulfonsavval reagáltatva szulfonálják. Ha viszont hipokloritok oldatához sósavat adunk, a reakció az alsó nyíl irányába tolódik el, klórgáz fejlődik. A kálium-dikromát forró, tömény oldatából állítják elő kénsavval. Előállítható higanyból nagy mennyiségű tömény kénsavval:

Képződhet higany(I)-szulfátból is tömény kénsav hatására. salétromsavval, tömény kénsavval, királyvízzel vagy sósavas-salétromsavas eleggyel történik. Ebből tiszta nátrium-kloridot sósavgáz belevezetésével nyernek, ez részben kiválasztja a nátrium-kloridot, de a kis mennyiségben jelenlévő szennyezéseket nem. Szintén nitrogén-dioxid fejlődik, ha tömény salétromsav a hidrogénnél pozitívabb standardpotenciálú fémekkel reagál. Különösen szép vörös színt kaphatunk, ha az alumíniumos pácolás előtt tömény kénsavval kezelt és azután semlegesített ricinusolajjal, ún. Nátrium-hidrogén-szulfát

A nátrium-hidrogén-szulfát (más néven nátrium-biszulfát, vagy E514ii) a nátriumnak kénsavval alkotott vegyülete. A település központjában tömény nátrium-kloridos Sóskút található. Savas közegben a hipóból mérgező klórgáz fejlődik, ami súlyos balesetet okozhat. Az ilyen alkinekből nátrium hatására hidrogén fejlődik. Ezekhez adnak még nátrium-kloridot (só), tartósítószert (nátrium-benzoát, parabének) és illat- illetve színanyagot. Tömény kénsavval vagy vízmentes cink-kloriddal való hevítés is hasonló eredményt ad. Ha a sósav oxidálószerekkel, például nátrium-hipoklorittal (hipó, NaOCl) vagy kálium-permanganáttal (hipermangán, KMnO) keveredik, mérgező klórgáz szabadul fel. Tömény savakban viszont feloldódik, ekkor hidrogén-fluorid fejlődik. Ezt előbb kevés tömény kénsavval elegyítik, amely a szerves bázisokat kioldja, majd tömény lúggal rázogatják, amely a savakat távolítja el. A kálium-permanganátot például redukálja. A kálium-manganátból elektrolízissel, anódos oxidációval nyerik a kálium-permanganátot. Ha oxigén jelenlétében hevítik, cink-oxid képződik belőle és klórgáz fejlődik. Kisebb mennyiségben úgy lehet előállítani hogy magnézium fóliára galvanizált polóniumot reagáltatunk sósavval. Ha viszont hipokloritok oldatához sósavat adunk, a reakció az alsó nyíl irányába tolódik el, klórgáz fejlődik. a hidrogén-kloridot elbontják és ekkor klórgáz fejlődik belőle. Savas közegben a hipóból mérgező klórgáz fejlődik, ami súlyos balesetet okozhat. Ha a sósav oxidálószerekkel, például nátrium-hipoklorittal (hipó, NaOCl) vagy kálium-permanganáttal (hipermangán, KMnO) keveredik, mérgező klórgáz szabadul fel. Ha savat is adnak hozzá, akkor lila permanganátot kapnak. A dörzsöléskor hő fejlődik, ennek hatására oxigén fejlődik a kálium-klorátból. Hidrazinnal való reakcióját, amely során hidrogén-fluorid, nitrogén és klórgáz fejlődik kísérleti rakétamotorokban használták. A kálium-dikromát magas hőmérsékletre hevítve elbomlik, oxigén fejlődik. Hevítésre oxigénre, kálium-manganátra és mangán-dioxidra bomlik, így laboratóriumban oxigén előállítására használjuk:

Ha sósavval reagáltatjuk, klór állítható elő:

Vizes oldata fertőtlenítőszerként használatos. Az így kapott diazónium-kloridhoz kálium-jodidot adnak, minek következtében nitrogéngáz fejlődik. A permanganátos jelző arra utal, hogy a vízben levő szerves anyagokat kálium-permanganáttal elroncsoljuk, és a maradék permanganátot kétszeresen visszatitráljuk oxálsavval. Meddőséget is lehet ösztrogénekkel kezelni, abban az esetben ha a méhnyak vagy a méhnyálkahártya rendellenesen fejlődik. Például: ha a morfolint sósavval közömbösítjük, morfolinium-kloridot kapunk. Előállításának legkönnyebb módja az, ha frissen nyert sárga higany(II)-oxidot és klórt reagáltatunk egymással. Ha alkoholos kálium-hidroxid jelenlétében melegítik, a vegyület kálium-karbonátra és kálium-kloridra bomlik. Előállítható kálium-metaszulfobenzoát vagy -metabrómbenzoát és kálium-formát ömlesztésével (utóbbi esetben tereftálsav is keletkezik). Kis mennyiségű klórgáz laboratóriumban előállítható gázfejlesztő készülékben tömény, levegőmentes sósavoldat nedvesített mangán-dioxidhoz, vagy kálium-permanganáthoz való cseppenkénti adagolásával. Kálium-klorát keletkezik, ha forró kálium-hidroxid oldatba klórgázt vezetnek. Ezek közül gyakoribbak az alábbiak. Ha kálium-jodid oldatban oldódik, komplex sóvá, kálium-tetrajodo-merkuráttá alakul. Ha tömény kálium-karbonát oldattal reagál, kálium-perkarbonát csapadék válik ki. kevés kálium-nátrium-tartarátot tartalmazó nátrium-hidroxid-oldatot (Fehling II.) Ha acetonban oldott etil-kloridhoz nátrium-hidroxid-oldatot adunk, melegítés hatására etil-alkohol keletkezik. A vizsgálathoz azonos mennyiségű 1%-os nátrium-hidroxid oldatot és néhány csepp 1%-os réz(II)-szulfát oldatot kell a mintához adni. Vagy pedig nátrium-tioszulfát-oldatot itatnak vele, ha lehetséges. Ha oxigén jelenlétében hevítik, cink-oxid képződik belőle és klórgáz fejlődik. század végén E. S. Smith szabadalmaztatott egy eljárást a nátrium-hipoklorit gyártására, melyben a nátrium-klorid oldat elektrolízisével, majd a keletkező klórgáz, valamint nátrium-hidroxid reagáltatásával állított elő nátrium-hipokloritot. Kalcium-hidroxid és klórgáz reakciójában keletkezik:

Sav hatására a klórmészből klórgáz szabadul fel. A leülepedett csapadékról az oldatot óvatosan leöntjük, s a fehér csapadékra ammóniát öntünk. A berillium-hidroxid ezután a nátrium-fluoroberillát és a nátrium-hidroxid vizes oldatából kicsapódik. Ha viszont hipokloritok oldatához sósavat adunk, a reakció az alsó nyíl irányába tolódik el, klórgáz fejlődik. A nátrium-bromid előállítható vas(II)-bromidból nátrium-karbonáttal:

Más eljárás szerint először a brómot nátrium-hidroxid oldatban oldják, majd a nátrium-bromid mellett keletkező nátrium-hipobromitot melegítéssel nátrium-bromáttá alakítják, majd a nátrium-bromátot úgy redukálják nátrium-bromiddá, hogy az oldatot előbb bepárolják, majd faszénporral hevítik. Nátrium-hidroxid

A nátrium-hidroxid (NaOH), lúgkő, marónátron, nátronlúg, marószóda, zsírszóda vagy marólúg fémes bázis. Egy tudományos nevet adtak a kőnek, amely ebben az esetben: Nátrium lítium bór szilikát hidroxid fluorral'. Redukálja az ammóniás ezüst-hidroxid oldatot is, az ezüsttükörpróbát tehát mutatja. a hidrogén-kloridot elbontják és ekkor klórgáz fejlődik belőle. Melléktermékként ammónia és nátrium-hidroxid keletkezik. A nióbiumot a nátrium-hidroxid és a kálium-hidroxid olvadéka megtámadja. Nátrium-hidroxid oldat hatására a kadmium-oxidból kadmium-hidroxid csapadék keletkezik. A leggyakrabban használt lúgosítóanyagok a bórax, a nátrium-metaborát, a nátrium-karbonát, a kálium-karbonát, a nátrium-hidroxid és a kálium-hidroxid. Higanykatód alkalmazásakor nátrium fog keletkezni a hidrogén és nátrium-hidroxid helyett. Alkoholban oldott nátrium-hidroxid és kloroform reakciójából is nátrium-formiát keletkezik. Nátrium-hidroxid- vagy kálium-hidroxid-oldatban feloldódik, ekkor kromát és plumbit keletkezik. Erős bázisokkal (például nátrium-hidroxid) sókat képeznek. A vizes bárium-hidroxid oldatot szokás "baritvíz"nek is nevezni. Az oldatot bepárolják, majd a maradékot hevítik, így a nátrium-jodát is nátrium-jodiddá alakul. Ha viszont hipokloritok oldatához sósavat adunk, a reakció az alsó nyíl irányába tolódik el, klórgáz fejlődik. Kálium-bromát akkor keletkezik, ha forró, tömény kálium-hidroxid oldathoz brómot adnak. Ha ehhez az oldathoz akár csak nyomni mennyiségű salétromsavat adunk, az oldat feltűnően vörössé válik. Ha oxigén jelenlétében hevítik, cink-oxid képződik belőle és klórgáz fejlődik. Az eredeti recept szerint híg kálium-bikromát oldathoz melegen zselatint adunk, majd a még meleg oldatot üveglapra, vagy a kémcsőbe öntjük. Előállítható, ha SnCl oldathoz valamilyen oldható bázist adunk (NaOH, KOH, Ca(OH), NH*HO. Ha ehhez az oldathoz ammóniát adunk és főzzük, a csapadék zöld színű mangán(II)-szulfiddá alakul. Jódot szabadít fel a kálium-jodidból. Az oldathoz etanolt adva a kálium-szulfát kicsapódik, Ha az oldathoz lúgot adunk (a pH-t növeljük), az aminocsoport leadja protonját a lúgnak, így semlegesítődik. Fém diszprózium keletkezik, ha olvadt diszprózium(III)-klorid és eutektikus lítium-klorid–kálium-klorid keveréket elektrolízissel redukálják. (A csapadékos oldathoz kis részletekben szilárd ammónium-kloridot adunk. Jódot tesz szabaddá a kálium-jodid oldatából. Jódot szabadít fel a kálium-jodid oldatából. A kálium-jodid oldatából jódot választ ki. Kálium-klorid

A kálium-klorid (KCl) egy alkálifém-halogenid, melyet a kálium és a klór alkot. Ha a cink-klorid vizes oldatát hevítik, hidrogén-klorid gáz fejlődik, és bázisos cink-klorid (ZnOCl) marad vissza. Ha az oldathoz savat adunk (a pH-t csökkentjük), a karboxilcsoport protont vesz fel a savtól, így töltése elveszik. A műtrágyák káliumforrása általában kálium-klorid, kálium-szulfát vagy kálium-karbonát. c, Ha higany(II)-kloridot tartalmazó oldathoz ón(II)-klorid-oldatot cseppentünk, fehér színű higany(I)-klorid csapadék válik le:

2HgCl + SnCl → HgCl + SnCl

Ha az ón(II)-kloridot feleslegben adjuk az oldathoz, a csapadék fémhigany kiválása miatt megszürkül, majd megfeketedik. A nátrium-jodidot a következőképpen állítják elő: Forró nátrium-hidroxid oldathoz jódot adagolnak. Kálium-klorid hozzáadásával a kieserit-ből (MgSO·HO) magnézium-klorid, és vízben oldott kálium-szulfát keletkezik. a hidrogén-kloridot elbontják és ekkor klórgáz fejlődik belőle. Ha vas (III)-iont (Fe) tartalmazó oldathoz [SCN]-t adunk, vérvörös oldat keletkezik a [Fe(NCS)(HO)] képződése miatt. Ha kalcium-klorid oldathoz ammónium-fluorid- vagy nátrium-fluorid oldatot öntenek, majd az ekkor leváló csapadékot híg sósavval melegítik.