A következő állítások két nátriumion (Na + ) között fellépő elektrosztatikus és gravitációs erőre vonatkoznak. Melyik állítás helyes?
A gravitációs és az elektrosztatikus erő iránya azonos. Mindkét erő nagysága fordítottan arányos az ionok közötti távolsággal. Az elektrosztatikus erő sokkal nagyobb, mint a gravitációs erő.
A B C
Ilyen például a gravitációs, és az elektrosztatikus erő is. Ilyenek például a gravitációs erő, az elektrosztatikus erő, stb. Ilyenek például a gravitációs, az elektrosztatikus, vagy a mechanikai rugóerő. Ilyen erőterek például a gravitációs erőtér, elektrosztatikus erőtér, rugalmas alakváltozás stb. A fémes kötés a fémionok és delokalizált elektronok között fellépő elektrosztatikus kölcsönhatás. Az általa létrehozott elektrosztatikus erő is konzervatív erő. Ilyen konzervatív erő a gravitációs erő. Az ionrácsos vegyületek törékenyek, mivel, ha a részecskéket elmozdítják egymástól, az azonos töltésű ionok között fellépő elektrosztatikus taszítóerő ellöki egymástól a részecskéket. Kísérletében a gravitációs erő ellenében két elektróda között elektromos erőtérrel olajcseppecskéket „függesztett fel”. Oka a részleges töltésmegoszlással bíró részecskék, illetve azok ellentétesen töltött pólusai között fellépő elektrosztatikus erőhatás. A gravitációs tömegmérés során egy ismeretlen tömegre ható gravitációs erőt hasonlítunk össze egy ismert tömegre ható gravitációs erő nagyságával. A gravitációs erő egyetlen feltétele és oka a testek tömege. A Földön - mivel ez is forgó rendszer - a fellépő centrifugális erő "csökkenti a" középpont felé mutató "gravitációs erőt" attól függően, hogy épp melyik szélességi körön tartózkodunk. Nehézségi erő

A nehézségi erő inerciarendszerben megegyezik a gravitációs erővel. Ha az egyetlen ható erő a gravitációs mezőből származik, akkor Newton második törvénye és a gravitációs törvény együtt a következő gyorsulást adja:

Eszerint a gravitációs és tehetetlen tömeg aránya akkor és csak akkor egyenlő egy "K" állandóval, ha minden test ugyanolyan gyorsan esik adott gravitációs mezőben. Poggendorf az elektrosztatikus motorról ismert, amely analóg Wilhelm Holtz elektrosztatikus gépével. A gravitációs erőtérhez hasonlóan az elektrosztatikus térben is elmondhatjuk: vagy helyben maradnak a töltések, és a Coulomb-erők hatnak rájuk, vagy gyorsuló mozgást végeznek (mint a katódsugárcsőben az elektronok). Mindebből Cavendish megállapította a nagy súlyok és a kis golyók között ébredő gravitációs erő nagyságát. Ezekre a különbségekre példák a gravitációs idődilatáció, a gravitációs lencsék, a fény gravitációs vöröseltolódása és a gravitációs késleltetés. Az ilyen kísérletek segítségével a gravitációs erő nagysága is meghatározható, mégpedig egy G-vel jelölt és gravitációs állandónak nevezett mennyiség függvényében. Azaz az összes rá ható erő, a gravitációs erő, a hidrosztatikai erők és a centrifugális erő kiegyenlíti egymás hatását. A legrégibb és legegyszerűbb elektrosztatikus műszer az elektroszkóp. Iránya egy gravitációs kút közelében megváltozott, és most visszafelé tart a galaxis közepébe. Például egy testre ható gravitációs erő tekinthető úgy, mint a testnél jelenlévő gravitációs mező hatása a testre. Sok erő létezik: Coulomb-erő (az elektromos töltések között), gravitációs erő (a tömegek között), mágneses erő, súrlódási erő, centrifugális erő, rugóerő, mechanikai feszültség, kémiai kötés és kényszererő, hogy csak néhányat említsünk. Az ionrácsos anyagok keménysége, olvadás- és forráspontja az ionok közötti távolsággal fordítottan arányos, szobahőmérsékleten szilárd halmazállapotúak. A Coulomb-törvény szerint az erő nagysága fordítottan arányos a két töltés közötti távolság négyzetével, és egyenesen arányos a töltések szorzatának nagyságával. Az elmozdulás fordítottan arányos a távolsággal. Azt is felfedezte hogy az erő nagysága fordítottan arányos a távolság négyzetével. Vákuumban két pontszerű elektromos töltés (formula_1 és formula_2) között ható erő nagysága egyenesen arányos a két töltés szorzatával és fordítottan arányos a közöttük lévő távolság négyzetével. A fellépő erő nagysága sík, párhuzamos lapok esetén egyenesen arányos a felületekkel és fordítottan arányos a köztük lévő távolság negyedik hatványával:

A geometriai mennyiségektől eltekintve a fellépő erő csak két alapvető fizikai értéktől függ, ezek a Planck-állandó és a fénysebesség. A gravitációs hatás két pontszerű tömeg közötti erőhatás, mely arányos a tömegek szorzatával, és négyzetesen fordítottan arányos az egymástól való távolságukkal. A "MOND" (Modified Newtonian Dynamics, módosított newtoni dinamika) elmélete szerint a gravitációs erő nagy távolságokon nem a távolság négyzetével, hanem csak a távolsággal arányos fordítottan. Ilyenek például a gravitációs erő, az elektrosztatikus erő, stb. Két elektromosan töltött részecske között az erőhatás arányos az elektromos töltés szorzatával, és négyzetesen fordítottan arányos a köztük lévő távolsággal, ez Coulomb-törvény néven ismert. Ilyen például a gravitációs, és az elektrosztatikus erő is. Két pontszerűnek tekinthető test között ez az erő egyenesen arányos a tömegek szorzatával, és fordítottan arányos a köztük lévő távolság négyzetével. A végtelen hosszú, "egyenes vezető" körül a mágneses indukció nagysága egyenesen arányos a vezetőben folyó áram erősségével ("I"), és fordítottan arányos a vezetőtől mért távolsággal ("R"): Az így fellépő elektromotoros erő nagysága függ a két fém anyagától, valamint a melegpont és hidegpont közötti hőmérséklet-különbségtől. Az így fellépő elektromotoros erő nagysága függ a két fém anyagától, valamint a melegpont és hidegpont közötti hőmérséklet-különbségtől. Ezért az egységnyi felületen áthaladó sugárzás erőssége fordítottan arányos a pontszerű forrástól való távolsággal. A törvény szerint két elektromos töltés közti erő arányos a töltések szorzatával és fordítottan arányos a köztük lévő távolság négyzetével. Gravitációs erőtérben az erő nagysága: formula_9, ahol "m" a tömeg és "g" az erőtér nagysága. Mindkettő inverz négyzetes törvény, ahol az erő fordítottan arányos a távolság négyzetével. Az erő bármilyen távolságból hat, bár a távolsággal gyengül, és a gravitációs erő el nem téríthető és nem árnyékolható. Univerzális állítás

Az univerzális állítások a logikában egy adott osztály minden egyes tagjára vonatkoznak. Képlettel:

Ezek alapján a szigetelőanyagban fellépő Coulomb-erő nagysága: Az általa felállított összefüggés szintén két – az anyagminőségtől függő – állandót tartalmaz, és azt figyelembe veszi, hogy a gázmolekulák közötti kohéziós erő nagysága fordítva arányos a hőmérséklettel. Ezek alapján a fellépő erő nagysága 600 fN körül van. Gravitációelméletének fontos elem, hogy a gravitációs állandó fordítottan arányos a Világegyetem életkorával — tehát idővel csökken. Ilyenek például a gravitációs erő, az elektrosztatikus erő, stb. Ilyen például a gravitációs, és az elektrosztatikus erő is. Az általa létrehozott elektrosztatikus erő is konzervatív erő. Ilyen konzervatív erő a gravitációs erő. Ilyenek például a gravitációs, az elektrosztatikus, vagy a mechanikai rugóerő. Nehézségi erő

A nehézségi erő inerciarendszerben megegyezik a gravitációs erővel. Ilyen erőterek például a gravitációs erőtér, elektrosztatikus erőtér, rugalmas alakváltozás stb. Kísérletében a gravitációs erő ellenében két elektróda között elektromos erőtérrel olajcseppecskéket „függesztett fel”. Sok erő létezik: Coulomb-erő (az elektromos töltések között), gravitációs erő (a tömegek között), mágneses erő, súrlódási erő, centrifugális erő, rugóerő, mechanikai feszültség, kémiai kötés és kényszererő, hogy csak néhányat említsünk. Például egy testre ható gravitációs erő tekinthető úgy, mint a testnél jelenlévő gravitációs mező hatása a testre. Azaz az összes rá ható erő, a gravitációs erő, a hidrosztatikai erők és a centrifugális erő kiegyenlíti egymás hatását. A gravitációs erő egyetlen feltétele és oka a testek tömege. A gravitációs tömegmérés során egy ismeretlen tömegre ható gravitációs erőt hasonlítunk össze egy ismert tömegre ható gravitációs erő nagyságával. Az eredmény alapján eközött a két pont között, ez a mennyiség egyszerűen kifejezhető mint:
formula_9, vagy
ahol formula_11 az egyenlítőnél lévő centrifugális erő és a gravitációs erő közötti hányados. Az egyenletet hengeres cső kapillaritásából vezették le, gravitációs erő hiányában. A folyadékmechanikában a fajsúly, az egységnyi térfogatú folyadékra ható gravitációs erő. A belső egyre jobban összehúzódna a fokozott gravitációs erő alatt. A Földön - mivel ez is forgó rendszer - a fellépő centrifugális erő "csökkenti a" középpont felé mutató "gravitációs erőt" attól függően, hogy épp melyik szélességi körön tartózkodunk. Az erő bármilyen távolságból hat, bár a távolsággal gyengül, és a gravitációs erő el nem téríthető és nem árnyékolható. Inerciarendszerből nézve körpályán mozognak, centripetális erőként a gravitációs erő szolgál. Mindebből Cavendish megállapította a nagy súlyok és a kis golyók között ébredő gravitációs erő nagyságát. A fémes kötés a fémionok és delokalizált elektronok között fellépő elektrosztatikus kölcsönhatás. Az ilyen kísérletek segítségével a gravitációs erő nagysága is meghatározható, mégpedig egy G-vel jelölt és gravitációs állandónak nevezett mennyiség függvényében. A gravitációs erő a klasszikus fizikában az az erő, amelyet az egyik test a másikra a gravitáció jelenségének megfelelően kifejt. Testét egy rövid ideig a normális gravitációs erő 179,8-szorosa húzta előrefelé.