β -bomlás során az atommag elektron kibocsátásával stabilabb állapotba kerül. − Hogyan változik az atommag nukleonösszetétele?
Egy protonnal kevesebb, de egy neutronnal több lesz a magban. Protont és neutront is veszít az atommag. Egy neutronnal kevesebb, de egy protonnal több lesz a magban.
A B C
Az így létrejövő atommag általában gerjesztett állapotú, mely egy vagy több gamma-foton vagy konverziós elektron kibocsátásával kerül alapállapotba. Az elektron egy pozitív töltésű atommag körül kötött állapotba kerülhet, mely klasszikusan a Coulomb-erő fellépésével magyarázható. Sokkal gyorsabban végbemehet spontán maghasadás, ha az atommag szuperdeformált állapotba kerül. Neutron

A neutron az atommag egyik összetevője, ezért a protonnal együtt nukleonnak nevezzük. Radioaktivitásnak azt a jelenséget nevezzük, amelynek során az instabil atommag energialeadás közben elbomlik, stabil állapotba kerül, és új elem keletkezik. Egy energiaszinthez megadható, hogy ebben tartózkodva milyen az elektron és az atommag közötti legvalószínűbb távolság. A bomlás során a szabad neutron vagy a magban kötött neutronok egyike protonná alakul, miközben egy elektron és egy elektron-antineutrínó távozik:

Spontán folyamatról lévén szó, a bomlás során energia szabadul fel. Kettős béta-bomlás

A kettős béta-bomlás radioaktív bomlási mód, melynek során az atommag egyszerre két béta-részecskét sugároz ki. Maghasadás

A maghasadás (fisszió) során egy atommag két vagy több kisebb magra szakad. Ez a feltevés az elektron és az atommag közti nagy tömegarányból adódik. Előfordul benne elektron, proton, gamma-sugárzás és rengetegféle atommag. Előfordul benne elektron, proton, gamma-sugárzás és rengetegféle atommag. Egyelektronos atomokban az elektron és az atommag távolságát az határozza meg, hogy az elektron melyik alhéjon található. Ezek közül kettő β-részecske (elektron, ill. pozitron) kibocsátásával jár, s egyúttal egy elektron-antineutrínó, ill. egy elektronneutrínó is keletkezik. Béta-bomlás

A magfizika – és általában véve a nukleáris tudományok – területén a β-bomlás a spontán atommag-átalakulások egyik fajtáját jelenti, mely a gyenge kölcsönhatás eredménye. A két származék atommag együttes tömege kevesebb az eredeti uránatoménál. Kifejlesztett egy fontos általános elméletet az atommag-reakciókra. Több atommag elektromos terében az elektronok molekulapályán mozognak. Mivel az alfa-részecske két protonból és két neutronból áll, az atommag tömegszáma 4-gyel, rendszáma 2-vel csökken alfa-bomlás során. Az így gerjesztett állapotba kerülő akceptor foton kibocsátásával kerül vissza alapállapotba. Az atomi rendszerben kötött állapotban levő elektron hullámszerű viselkedését állapotfüggvények, úgynevezett atompályák írják le, amelyek segítségével megadható, hogy egy elektron hol milyen valószínűséggel tartózkodik az atommag körül. Az elektron megtalálható bárhol az atommag körül, de energiaszintjétől függően egyes régiókban nagyobb valószínűséggel tartózkodik; ez a régió maga az atompálya. Egy instabil, neutronfelesleggel bíró atommag negatív béta-sugárzóvá válhat, ahol a neutron protonná alakul át, és mellette egy elektron és egy antineutrínó keletkezik. A belső párképződés (a gamma-bomlás egy formája) akkor történik, amikor egy instabil atommag legalább 1,02 MeV plusz energiával rendelkezik és közvetlenül kibocsájt egy pozitron-elektron párt a saját elektromágneses mezején belül, egy gamma foton előzetes kibocsájtása nélkül. A "nemrelativisztikus" kvantummechanikában a Hamilton-operátor az elektron kinetikus energiájából és az atommag és az elektron közötti Coulomb-erőből származó potenciális energiájából áll. Sokkal gyorsabban végbemehet spontán maghasadás, ha az atommag szuperdeformált állapotba kerül. Az így létrejövő atommag általában gerjesztett állapotú, mely egy vagy több gamma-foton vagy konverziós elektron kibocsátásával kerül alapállapotba. Sokféle atommag képes elnyelni (abszorbeálni) neutront, mivel semlegessége miatt az atommag nem taszítja el magától, ezért képes a belsejébe hatolni. Neutronsugárzás

Mivel a hidrogén kivételével minden atommag tartalmaz neutront, illetve neutronokat , elvben bármelyik atommag alkalmas 
neutronok előállítására. Ez a feltevés az elektron és az atommag közti nagy tömegarányból adódik. Az elektron egy pozitív töltésű atommag körül kötött állapotba kerülhet, mely klasszikusan a Coulomb-erő fellépésével magyarázható. Előfordul benne elektron, proton, gamma-sugárzás és rengetegféle atommag. Előfordul benne elektron, proton, gamma-sugárzás és rengetegféle atommag. Radioaktivitásnak azt a jelenséget nevezzük, amelynek során az instabil atommag energialeadás közben elbomlik, stabil állapotba kerül, és új elem keletkezik. Egyelektronos atomokban az elektron és az atommag távolságát az határozza meg, hogy az elektron melyik alhéjon található. Az urán esetében az atommag befog egy lassú (termikus) neutront, majd két kisebb magra bomlik. Kettős béta-bomlás

A kettős béta-bomlás radioaktív bomlási mód, melynek során az atommag egyszerre két béta-részecskét sugároz ki. Egy energiaszinthez megadható, hogy ebben tartózkodva milyen az elektron és az atommag közötti legvalószínűbb távolság. Az atommag és elektronok alkotta rendszert nevezik atomnak. A jelenség az atommag kvantummechanikai tulajdonságain alapul. Mivel az alfa-részecske két protonból és két neutronból áll, az atommag tömegszáma 4-gyel, rendszáma 2-vel csökken alfa-bomlás során. Béta-bomlás

A magfizika – és általában véve a nukleáris tudományok – területén a β-bomlás a spontán atommag-átalakulások egyik fajtáját jelenti, mely a gyenge kölcsönhatás eredménye. 4400 K atommag bomlik el. A "nemrelativisztikus" kvantummechanikában a Hamilton-operátor az elektron kinetikus energiájából és az atommag és az elektron közötti Coulomb-erőből származó potenciális energiájából áll. Kifejlesztett egy fontos általános elméletet az atommag-reakciókra. Több atommag elektromos terében az elektronok molekulapályán mozognak. Az atommag körül elhelyezkedő elektronokat négy kvantumszám segítségével jellemezhetjük, amelyek meghatározzák az elektron energiáját, térbeli elhelyezkedését és egyéb sajátságokat is. Lényegesen közreműködött az atommag felépítésének és a radioaktív bomlások során fellépő energiafelszabadulás megértésében. Az atommag töltésének növelésével a távolság, és így az atomsugár is csökken. Mivel az atommag sűrűsége állandó, ezért a térfogata, illetve a sugara a tömegszámmal arányosan változik. Az így létrejövő atommag általában gerjesztett állapotú, mely egy vagy több gamma-foton vagy konverziós elektron kibocsátásával kerül alapállapotba. Az elektron egy pozitív töltésű atommag körül kötött állapotba kerülhet, mely klasszikusan a Coulomb-erő fellépésével magyarázható. Sokkal gyorsabban végbemehet spontán maghasadás, ha az atommag szuperdeformált állapotba kerül. Neutron

A neutron az atommag egyik összetevője, ezért a protonnal együtt nukleonnak nevezzük. Radioaktivitásnak azt a jelenséget nevezzük, amelynek során az instabil atommag energialeadás közben elbomlik, stabil állapotba kerül, és új elem keletkezik. Egy energiaszinthez megadható, hogy ebben tartózkodva milyen az elektron és az atommag közötti legvalószínűbb távolság. A bomlás során a szabad neutron vagy a magban kötött neutronok egyike protonná alakul, miközben egy elektron és egy elektron-antineutrínó távozik:

Spontán folyamatról lévén szó, a bomlás során energia szabadul fel. Kettős béta-bomlás

A kettős béta-bomlás radioaktív bomlási mód, melynek során az atommag egyszerre két béta-részecskét sugároz ki. Maghasadás

A maghasadás (fisszió) során egy atommag két vagy több kisebb magra szakad. Ez a feltevés az elektron és az atommag közti nagy tömegarányból adódik. Előfordul benne elektron, proton, gamma-sugárzás és rengetegféle atommag. Előfordul benne elektron, proton, gamma-sugárzás és rengetegféle atommag. Egyelektronos atomokban az elektron és az atommag távolságát az határozza meg, hogy az elektron melyik alhéjon található. Ezek közül kettő β-részecske (elektron, ill. pozitron) kibocsátásával jár, s egyúttal egy elektron-antineutrínó, ill. egy elektronneutrínó is keletkezik. Béta-bomlás

A magfizika – és általában véve a nukleáris tudományok – területén a β-bomlás a spontán atommag-átalakulások egyik fajtáját jelenti, mely a gyenge kölcsönhatás eredménye. A két származék atommag együttes tömege kevesebb az eredeti uránatoménál. Kifejlesztett egy fontos általános elméletet az atommag-reakciókra. Több atommag elektromos terében az elektronok molekulapályán mozognak. Mivel az alfa-részecske két protonból és két neutronból áll, az atommag tömegszáma 4-gyel, rendszáma 2-vel csökken alfa-bomlás során. Az így gerjesztett állapotba kerülő akceptor foton kibocsátásával kerül vissza alapállapotba. Az atomi rendszerben kötött állapotban levő elektron hullámszerű viselkedését állapotfüggvények, úgynevezett atompályák írják le, amelyek segítségével megadható, hogy egy elektron hol milyen valószínűséggel tartózkodik az atommag körül. Az elektron megtalálható bárhol az atommag körül, de energiaszintjétől függően egyes régiókban nagyobb valószínűséggel tartózkodik; ez a régió maga az atompálya. Egy instabil, neutronfelesleggel bíró atommag negatív béta-sugárzóvá válhat, ahol a neutron protonná alakul át, és mellette egy elektron és egy antineutrínó keletkezik. A belső párképződés (a gamma-bomlás egy formája) akkor történik, amikor egy instabil atommag legalább 1,02 MeV plusz energiával rendelkezik és közvetlenül kibocsájt egy pozitron-elektron párt a saját elektromágneses mezején belül, egy gamma foton előzetes kibocsájtása nélkül. A "nemrelativisztikus" kvantummechanikában a Hamilton-operátor az elektron kinetikus energiájából és az atommag és az elektron közötti Coulomb-erőből származó potenciális energiájából áll.