A profitmaximalizáló vállalat akkor dönt helyesen, ha a termelési tényezők piacán érvényesül az ………………………………… egyenlőség.
MFC = MPA MFC = MRP MPL = MRS
A B C
Ha ennek az egyenletrendszernek a megoldása létezik és egyértelmű, megkapjuk a termelési tényezők profitmaximalizáló szintjét az árak függvényében, vagyis a vállalat "tényezőkeresleti függvényeit": formula_18. A termelési tényezők árai a vállalat költségeit befolyásolják. De hasonlóak a termelési tényezőkre is felírhatók:

formula_5

Ha a tényezők száma "n", akkor ez ugyanennyi egyenletet jelent. Ezen keresztül fokozott keresletet támasztanak a termelési tényezők piacán, ahol ezáltal emelkednek az árak, begyűrűzve fogyasztási cikkek piacára ugyancsak áremelkedést indukálva. Egyenlőség csak akkor van, ha formula_3. A reakciófüggvény a 2. vállalat minden egyes becsült kibocsátási szintjéhez az 1. vállalat profitmaximalizáló kibocsátását rendeli. A spermicid akkor a leghatékonyabb, ha helyesen használják. Fontos megállapítás, hogy a profitmaximalizáló tényezőkombináció egyben az adott kibocsátási szinten költségminimalizáló is, valamint hogy az összköltségfüggvény – a termelési függvényhez hasonlóan – minden információt hordoz a vállalat technológiájáról. Egyenlőség akkor és csak akkor, ha minden változó egyenlő. Ha ez nulla, akkor a Minkowski-egyenlőség teljesül. Maugli helyesen dönt és az utóbbit választja. Az formula_33 egyenlőség akkor és csak akkor teljesül, ha formula_23 és formula_35. Ha helyesen tippel, akkor helyet cserél a mögötte állóval. Az egyenlőség akkor is teljesül, ha a kibocsátást, fogyasztást, beruházást stb. Az érintett iparágakra jellemző a termelési tényezők alacsony helyettesíthetősége. Az egyenlőtlenségben akkor és csak akkor áll fenn egyenlőség, ha "f" lineáris függvény. Ha a kibocsátott jószág piaca nem versenyzői piac, akkor "P" valamilyen függvénye lesz "y"-nak; ha pedig az "i"-edik tényező piacán a vállalat mint vevő befolyásolhatja az árat, akkor "w" válik "x" függvényévé. Egyenlőség csak akkor áll, ha formula_109, azaz a számok egyenlőek. Ezáltal Walras elismerte, hogy a tényezők bizonyos keretek között helyettesíthetők egymással akkor is, ha a vállalat ugyanazt a jószágot állítja elő. A termelési tényezők kereslete az általuk előállított javak keresletéből származtatható. A kibocsátás a termelési függvénybe való behelyettesítéssel adódik; ha ezt is az árak függvényében írjuk fel, akkor az eredmény a vállalat "kínálati függvénye" lesz: formula_19. Ha jól dönt, akkor a feltett pénzt megnyeri, ha rosszul, elveszti. A gazdasági folyamatot a termelési tényezők harmonikus együttműködésének tartja. Ha "f" szigorúan konvex, akkor ≤ helyett < érvényes, valamint egyenlőség akkor és csak akkor áll fenn, ha "f" lineáris. Ha a helyezés nem dönthető el, akkor sorsolás dönt. Ha ennek az egyenletrendszernek a megoldása létezik és egyértelmű, megkapjuk a termelési tényezők profitmaximalizáló szintjét az árak függvényében, vagyis a vállalat "tényezőkeresleti függvényeit": formula_18. A termelési tényezők árai a vállalat költségeit befolyásolják. De hasonlóak a termelési tényezőkre is felírhatók:

formula_5

Ha a tényezők száma "n", akkor ez ugyanennyi egyenletet jelent. Ezen keresztül fokozott keresletet támasztanak a termelési tényezők piacán, ahol ezáltal emelkednek az árak, begyűrűzve fogyasztási cikkek piacára ugyancsak áremelkedést indukálva. Egyenlőség csak akkor van, ha formula_3. A reakciófüggvény a 2. vállalat minden egyes becsült kibocsátási szintjéhez az 1. vállalat profitmaximalizáló kibocsátását rendeli. A spermicid akkor a leghatékonyabb, ha helyesen használják. Fontos megállapítás, hogy a profitmaximalizáló tényezőkombináció egyben az adott kibocsátási szinten költségminimalizáló is, valamint hogy az összköltségfüggvény – a termelési függvényhez hasonlóan – minden információt hordoz a vállalat technológiájáról. Egyenlőség akkor és csak akkor, ha minden változó egyenlő. Ha ez nulla, akkor a Minkowski-egyenlőség teljesül. Maugli helyesen dönt és az utóbbit választja. Az formula_33 egyenlőség akkor és csak akkor teljesül, ha formula_23 és formula_35. Ha helyesen tippel, akkor helyet cserél a mögötte állóval. Az egyenlőség akkor is teljesül, ha a kibocsátást, fogyasztást, beruházást stb. Az érintett iparágakra jellemző a termelési tényezők alacsony helyettesíthetősége. Az egyenlőtlenségben akkor és csak akkor áll fenn egyenlőség, ha "f" lineáris függvény. Belátható, hogy a vállalat munkakeresleti függvénye éppen az MRP-vel lesz azonos. Ha a kibocsátott jószág piaca nem versenyzői piac, akkor "P" valamilyen függvénye lesz "y"-nak; ha pedig az "i"-edik tényező piacán a vállalat mint vevő befolyásolhatja az árat, akkor "w" válik "x" függvényévé. Egyenlőség csak akkor áll, ha formula_109, azaz a számok egyenlőek. Ezáltal Walras elismerte, hogy a tényezők bizonyos keretek között helyettesíthetők egymással akkor is, ha a vállalat ugyanazt a jószágot állítja elő. A termelési tényezők kereslete az általuk előállított javak keresletéből származtatható. A kibocsátás a termelési függvénybe való behelyettesítéssel adódik; ha ezt is az árak függvényében írjuk fel, akkor az eredmény a vállalat "kínálati függvénye" lesz: formula_19. Ha jól dönt, akkor a feltett pénzt megnyeri, ha rosszul, elveszti. A gazdasági folyamatot a termelési tényezők harmonikus együttműködésének tartja. Ha "f" szigorúan konvex, akkor ≤ helyett < érvényes, valamint egyenlőség akkor és csak akkor áll fenn, ha "f" lineáris. Ha ennek az egyenletrendszernek a megoldása létezik és egyértelmű, megkapjuk a termelési tényezők profitmaximalizáló szintjét az árak függvényében, vagyis a vállalat "tényezőkeresleti függvényeit": formula_18. A termelési tényezők árai a vállalat költségeit befolyásolják. De hasonlóak a termelési tényezőkre is felírhatók:

formula_5

Ha a tényezők száma "n", akkor ez ugyanennyi egyenletet jelent. Ezen keresztül fokozott keresletet támasztanak a termelési tényezők piacán, ahol ezáltal emelkednek az árak, begyűrűzve fogyasztási cikkek piacára ugyancsak áremelkedést indukálva. Egyenlőség csak akkor van, ha formula_3. A reakciófüggvény a 2. vállalat minden egyes becsült kibocsátási szintjéhez az 1. vállalat profitmaximalizáló kibocsátását rendeli. A spermicid akkor a leghatékonyabb, ha helyesen használják. Fontos megállapítás, hogy a profitmaximalizáló tényezőkombináció egyben az adott kibocsátási szinten költségminimalizáló is, valamint hogy az összköltségfüggvény – a termelési függvényhez hasonlóan – minden információt hordoz a vállalat technológiájáról. Egyenlőség akkor és csak akkor, ha minden változó egyenlő. Ha ez nulla, akkor a Minkowski-egyenlőség teljesül. Maugli helyesen dönt és az utóbbit választja. Az formula_33 egyenlőség akkor és csak akkor teljesül, ha formula_23 és formula_35. Ha helyesen tippel, akkor helyet cserél a mögötte állóval. Az egyenlőség akkor is teljesül, ha a kibocsátást, fogyasztást, beruházást stb. Az érintett iparágakra jellemző a termelési tényezők alacsony helyettesíthetősége. Az egyenlőtlenségben akkor és csak akkor áll fenn egyenlőség, ha "f" lineáris függvény. Ha a kibocsátott jószág piaca nem versenyzői piac, akkor "P" valamilyen függvénye lesz "y"-nak; ha pedig az "i"-edik tényező piacán a vállalat mint vevő befolyásolhatja az árat, akkor "w" válik "x" függvényévé. Egyenlőség csak akkor áll, ha formula_109, azaz a számok egyenlőek. Ezáltal Walras elismerte, hogy a tényezők bizonyos keretek között helyettesíthetők egymással akkor is, ha a vállalat ugyanazt a jószágot állítja elő. A termelési tényezők kereslete az általuk előállított javak keresletéből származtatható. A kibocsátás a termelési függvénybe való behelyettesítéssel adódik; ha ezt is az árak függvényében írjuk fel, akkor az eredmény a vállalat "kínálati függvénye" lesz: formula_19. Ha jól dönt, akkor a feltett pénzt megnyeri, ha rosszul, elveszti. A gazdasági folyamatot a termelési tényezők harmonikus együttműködésének tartja. Ha "f" szigorúan konvex, akkor ≤ helyett < érvényes, valamint egyenlőség akkor és csak akkor áll fenn, ha "f" lineáris. Ha a helyezés nem dönthető el, akkor sorsolás dönt.