Az alábbi jelenségek közül melyik magyarázható a Napból érkező töltött részecskék és a földi mágneses tér kölcsönhatásának segítségével?
A lemenő Nap vörös színe. A délibáb jelensége. A sarki fény jelensége.
A B C
A földi mágneses tér viharait pedig a Nap viharai, vagyis a Nap mágneses terének változásai, a Napból kilökődött plazma állapotú anyag, a napszél változásai idézik elő. Az elnyúlt pálya lehetővé tette, hogy a műszerek különböző régiókban különböző mágneses effektusokat mérjenek: töltött részecskék, elektromos- és mágneses tér, a nagy energiájú naprészecskék, a földi atmoszféra és mágneses tér közötti kölcsönhatás. Jól látható, hogy a töltött részecskék pályája görbül a mágneses tér miatt. Ő mutatta ki, hogy a sarki fény "(aurora borealis)" forrása a Napból érkező töltött részecskék árama. Azt a koncepciót állította fel, hogy a Napból érkező, elektromos töltést hordozó elemi részecskék – elektronok – a földi atmoszféra felső rétegeiben világító hatást gerjesztenek. A töltött részecskék túlnyomóan a Napból származnak (napszél), kisebb hányadukat a Naprendszeren kívülről érkezett részecskék teszik ki. A neonnal töltött, melynek színe narancs-vörös és az argonnal töltött, melynek színe ibolya. Ez a folyamat azért fontos, mert a dinamo-hatás hiányában a földi és a Napból származó mágneses tér erőssége (asztrofizikai értelemben) gyorsan lecsökkenne. Értéke a Nap-Föld távolságából és a Napból érkező energia mennyiségétől függ. A főként vörös fény milliószor erősebb volt, mint a földi sarki fény; a töltött részecskék hidrogénbe ütköztek. A naptevékenységi jelenségek a Nap mágneses terének anomáliáihoz köthetők. Alkotóelemei: változó mágneses terek, nagysebességű plazma és elektromosan töltött részecskék. Szemben az elektromossággal nincsenek mágneses monopólusok vagy magnetikusan töltött részecskék. Infrahangokat a galambok is képesek érzékelni, ezáltal tájékozódásuk során használni a Nap állása és a földi mágneses tér mellett. Ciklotron

A ciklotron olyan részecskegyorsító, amelyben töltött részecskék (például protonok, ionok) mágneses tér hatására spirális pályán haladnak belülről kifelé. Itt ugyanis a Napból érkező sugarak közül a kék komponensek sokkal erősebben szóródnak, mint a vörös komponensek az eltérő hullámhosszuk miatt. Délutánonként a kanyonba besüt a lemenő nap és a sziklafalak ilyenkor vörös és arany színben úsznak. A napból kiáramló, elektromosan töltött részecskék hatására a gázok kiszakadhatnak a kómából, így kialakul a csóva. Mivel a Föld mágneses tere védi a földi élővilágot a világűrből érkező sugárzásokkal szemben, ezért a pólusváltások időtartama alatt az élőlények a mágneses tér megszűnése miatt védtelenné válnak. A pajzson az Atlanti-óceán, a lemenő nap és két vitorlás látható – egy távozó brit, és egy érkező amerikai hajó. Szinte megható, ahogyan a kiszolgált csatahajót a lemenő nap vörös sugaraitól megvilágítva elvontatják a hajótemetőbe. A napfolt alacsonyabb hőmérséklete is a mágneses tér hatásával magyarázható, mivel a mágneses erővonalcsövekben (fluxuscsövekben) az erős mágneses tér meggátolja a Napban termelődő energia konvektív áramlások révén történő kiszállítását. A mágneses tér létrehozható elektro- vagy állandómágnes segítségével. A Jupiter mágneses mezejében haladó töltött részecskék energiája olyan, hogy rádióhullámok keletkeznek. Ez az elektromos áram saját mágneses teret kelt, aminek iránya ellentétes a földi mágneses tér irányával. Az elnyúlt pálya lehetővé tette, hogy a műszerek különböző régiókban különböző mágneses effektusokat mérjenek: töltött részecskék, elektromos- és mágneses tér, a nagy energiájú naprészecskék, a földi atmoszféra és mágneses tér közötti kölcsönhatás. Jól látható, hogy a töltött részecskék pályája görbül a mágneses tér miatt. Ő mutatta ki, hogy a sarki fény "(aurora borealis)" forrása a Napból érkező töltött részecskék árama. A földi mágneses tér viharait pedig a Nap viharai, vagyis a Nap mágneses terének változásai, a Napból kilökődött plazma állapotú anyag, a napszél változásai idézik elő. Azt a koncepciót állította fel, hogy a Napból érkező, elektromos töltést hordozó elemi részecskék – elektronok – a földi atmoszféra felső rétegeiben világító hatást gerjesztenek. A töltött részecskék túlnyomóan a Napból származnak (napszél), kisebb hányadukat a Naprendszeren kívülről érkezett részecskék teszik ki. Ez a folyamat azért fontos, mert a dinamo-hatás hiányában a földi és a Napból származó mágneses tér erőssége (asztrofizikai értelemben) gyorsan lecsökkenne. Az Északi-sarkon megfigyelhető az "aurora borealis", ('északi fény') jelensége (a világűrből érkező töltött részecskék ionizálják a légkört, s ennek hatására jelennek meg különböző fények). Alkotóelemei: változó mágneses terek, nagysebességű plazma és elektromosan töltött részecskék. Szemben az elektromossággal nincsenek mágneses monopólusok vagy magnetikusan töltött részecskék. Ciklotron

A ciklotron olyan részecskegyorsító, amelyben töltött részecskék (például protonok, ionok) mágneses tér hatására spirális pályán haladnak belülről kifelé. Ez a "mágneses inklináció" (mágneses lehajlás) jelensége. Mivel a mágneses mezővel mechanikai munkát lehet végezni, így az indukció jelensége alapján magyarázható például a villanymotor működése is. A napból kiáramló, elektromosan töltött részecskék hatására a gázok kiszakadhatnak a kómából, így kialakul a csóva. Mivel a Föld mágneses tere védi a földi élővilágot a világűrből érkező sugárzásokkal szemben, ezért a pólusváltások időtartama alatt az élőlények a mágneses tér megszűnése miatt védtelenné válnak. A napfolt alacsonyabb hőmérséklete is a mágneses tér hatásával magyarázható, mivel a mágneses erővonalcsövekben (fluxuscsövekben) az erős mágneses tér meggátolja a Napban termelődő energia konvektív áramlások révén történő kiszállítását. A mágneses tér létrehozható elektro- vagy állandómágnes segítségével. A Jupiter mágneses mezejében haladó töltött részecskék energiája olyan, hogy rádióhullámok keletkeznek. Ez az elektromos áram saját mágneses teret kelt, aminek iránya ellentétes a földi mágneses tér irányával. Ez tartja fenn bolygónkon azt a mágneses teret és ionoszféráját, amely elsősorban a napszél és más, az világűrből érkező töltött részecskék folyamatos támadásától óvja a felszínt és a légkört. A földi mágneses tér uszálya minden telihold idején végigsöpör a Holdon. Störmer részletes elemzést végzett az elektromosan töltött részecskék mágneses térben való útvonalára vonatkozóan. A naptevékenységi jelenségek közül a koronakidobódásoknak van a legerősebb földi hatása. A külső mágneses mező megszűnésekor a részecskék ismét rendezetlenné válnak, és az egyes részecskék mágneses hatásai kioltják egymást. A rádiómérésekből ismeretes, hogy a kilövellést erős mágneses térben mozgó töltött részecskék – szinkrotronsugárzás – okozzák. Ő mutatta ki, hogy a sarki fény "(aurora borealis)" forrása a Napból érkező töltött részecskék árama. A főként vörös fény milliószor erősebb volt, mint a földi sarki fény; a töltött részecskék hidrogénbe ütköztek. Az elnyúlt pálya lehetővé tette, hogy a műszerek különböző régiókban különböző mágneses effektusokat mérjenek: töltött részecskék, elektromos- és mágneses tér, a nagy energiájú naprészecskék, a földi atmoszféra és mágneses tér közötti kölcsönhatás. A sarki éjszakákban gyakran fordul elő a sarki fény jelensége. Az Északi-sarkon megfigyelhető az "aurora borealis", ('északi fény') jelensége (a világűrből érkező töltött részecskék ionizálják a légkört, s ennek hatására jelennek meg különböző fények). Jól látható, hogy a töltött részecskék pályája görbül a mágneses tér miatt. Sarki fény

A sarki fény (az északi féltekén gyakran: északi fény "(aurora borealis)," délen: "aurora australis)" a Föld északi és déli sarkánál a légkörbe behatoló töltött részecskék (elsősorban protonok és elektronok) által keltett időleges fényjelenség. A földi mágneses tér viharait pedig a Nap viharai, vagyis a Nap mágneses terének változásai, a Napból kilökődött plazma állapotú anyag, a napszél változásai idézik elő. Azt a koncepciót állította fel, hogy a Napból érkező, elektromos töltést hordozó elemi részecskék – elektronok – a földi atmoszféra felső rétegeiben világító hatást gerjesztenek. A töltött részecskék túlnyomóan a Napból származnak (napszél), kisebb hányadukat a Naprendszeren kívülről érkezett részecskék teszik ki. Ez a folyamat azért fontos, mert a dinamo-hatás hiányában a földi és a Napból származó mágneses tér erőssége (asztrofizikai értelemben) gyorsan lecsökkenne. Alkotóelemei: változó mágneses terek, nagysebességű plazma és elektromosan töltött részecskék. Szemben az elektromossággal nincsenek mágneses monopólusok vagy magnetikusan töltött részecskék. 1741-ben Hiorter összefüggést talált a sarki fény és az azt követő mágneses fluktuációk között. Sarki fény akkor keletkezik, amikor a napszél annyira felkavarja a magnetoszférát, hogy töltött részecskék hatolnak be a napszélből és a magnetoszférából a felső légkörbe, a Föld mágneses mezejének vonzására, ahol energiájuk egy részét átadják a légkörnek. Ciklotron

A ciklotron olyan részecskegyorsító, amelyben töltött részecskék (például protonok, ionok) mágneses tér hatására spirális pályán haladnak belülről kifelé. Kutatási programjába tartozott a sarki fény, a mágneses erővonalak és a Föld felső légkörének vizsgálata. Az anyag fény-abszorpcióját vizsgálja erős mágneses tér jelenlétében. Ez a "mágneses inklináció" (mágneses lehajlás) jelensége. Mivel a mágneses mezővel mechanikai munkát lehet végezni, így az indukció jelensége alapján magyarázható például a villanymotor működése is. A napból kiáramló, elektromosan töltött részecskék hatására a gázok kiszakadhatnak a kómából, így kialakul a csóva. Mivel a Föld mágneses tere védi a földi élővilágot a világűrből érkező sugárzásokkal szemben, ezért a pólusváltások időtartama alatt az élőlények a mágneses tér megszűnése miatt védtelenné válnak. Kutatási programjába tartozott a sarki fény, a mágneses erővonalak és a Föld alsó-felső légkörének vizsgálata. A sarki fény többnyire a mágneses pólustól 10°-20° távolságra, 3°-6° szélességen látható. A napfolt alacsonyabb hőmérséklete is a mágneses tér hatásával magyarázható, mivel a mágneses erővonalcsövekben (fluxuscsövekben) az erős mágneses tér meggátolja a Napban termelődő energia konvektív áramlások révén történő kiszállítását.