Ki fedezte fel az elektront és melyik jelenség vizsgálata közben?
Niels Bohr, a hidrogén színképét vizsgálva. Joseph John Thomson, a katódsugárzást vizsgálva. Michael Faraday, az elektrolízist vizsgálva.
A B C
Niels Bohr

Niels Henrik David Bohr (Koppenhága, 1885. október 7. Aage Niels Bohr

Aage Niels Bohr (Koppenhága, 1922. június 19. Az ESA közvetlen kapcsolatban van a Niels Bohr Intézettel (Niels Bohr Institute for Astronomy). Niels Bohr fiatalabb testvére. Ezt David Hilbert 1906-ban, integrálegyenletek vizsgálata közben fedezte fel. Niels Bohr válaszcikkében kifejtette a komplementaritás elvét. A Nobel-díjas fizikus Niels Bohr fia. William Crookes fedezte fel (1861-ben), amikor az ólomkamrás kénsavgyártás közben keletkező kamraiszapból elkülönített szelén-cianidok színképét vizsgálta. Erre utal Heisenberg és Niels Bohr tárgyalása 1941-ben. Az összefüggés magyarázatát 1913-ban adta meg Niels Bohr. A hőelektromosságot vizsgálva fedezte fel Thomson-jelenséget. Nevét Niels Bohr Nobel-díjas dán fizikusról kapta. Az Egy dán diák kalandjai volt Niels Bohr kedvenc regénye. Az egyes elemcsaládok fényvonalait vizsgálva fedezte fel az elemet. dán fiziológus, a Nobel-díjas Niels Bohr fizikus, valamint a matematikus és válogatott labdarúgó Harald Bohr apja. A történet szereplői valamennyien Niels Bohr intézetében dolgoztak Koppenhágában. Diplomája megszerzése után a Niels Bohr Intézet munkatársa lett. Bohr-féle atommodell

A Bohr-féle atommodell Niels Bohr Nobel-díjas dán fizikus által 1913-ban közzétett modell az atom felépítéséről. Értéke: 5,2917721067(12) × 10 m.

Az állandót Niels Bohr dán fizikusról, a Bohr-atommodell megalkotójáról nevezték el. 1903-ban fedezte fel a róla elnevezett Bohr-effektust. Az atommaghasadás úttörője volt olyan tudósok társaságában, mint Niels Bohr és Enrico Fermi. 1969-ben kapott engedélyt, hogy ellátogasson a Niels Bohr Intézetbe. A baráti társaság beszélgetései nagyban alakították Niels és Harald Bohr szemléletét, gondolkodását. Niels Bohr ezt az elméletet építette be saját atommodelljébe (ez az ún. A dohány betegségeit vizsgálva ő fedezte fel a vírusokat. A hőelektromosságot vizsgálva fedezte fel Thomson-jelenséget. A modellt 1904-ben Joseph John Thomson fejlesztette ki. Joseph John Thomson

Sir Joseph John „J.J” Thomson OM, FRS (Manchester, 1856. december 18.– 1940. augusztus 30.) angol fizikus, az ugyancsak Nobel-díjas sir Joseph John Thomson "(J.J. Thomson)" fizikus fia. 1897-ben Joseph John Thomson (1856–1940) felfedezte az elektront, és a Marie és Pierre Curie által felfedezett új radioaktív elemek kérdéseket vetettek fel az eddig megbonthatatlannak tartott atommal és az anyag természetével kapcsolatban. Ezt David Hilbert 1906-ban, integrálegyenletek vizsgálata közben fedezte fel. A Crookes-cső továbbfejlesztett változatát használva azután Joseph John Thomson mutatta ki, hogy a katódsugarakat elektronok alkotják. Az egyes elemcsaládok fényvonalait vizsgálva fedezte fel az elemet. Az addigra már Joseph John Thomson által felfedezett elektron hullámtermészetét bizonyító elektrondiffrakciós kísérletek 1927-ben Clinton Joseph Davisson és Lester Halbert Germer, illetve tőlük függetlenül George Paget Thomson (J. J. Thomson fia) nevéhez fűződtek. Joseph Thomson (egyértelműsítő lap) Amikor Joseph John Thomson, az anódsugarak összetételére irányuló kutatása közben neonionok áramlatát terelte át mágneses és elektromos mezőn, majd megmérte az elhajlásukat az útjukba tett fotografikus lemezzel. Anglia leghíresebb fizikai kutató laboratóriumát ekkor a későbbi Nobel-díjas Joseph John Thomson vezette. A dohány betegségeit vizsgálva ő fedezte fel a vírusokat. Nevét Karl Menger osztrák matematikusról kapta, aki a topológiai dimenzió tulajdonságainak vizsgálata közben fedezte fel. Kísérletei során üvegfelületről visszaverődő fénynyalábok polarizációjának és intenzitásának vizsgálata közben fedezte fel az azóta róla elnevezett összefüggést, a Malus-törvényt. A jelenség tehát a Thomson-hatás megfordítása. Joseph John Thomson hasonló kísérleteiből már lehetett tudni, hogy a katódsugárzásban negatív töltésű részecskék – elektronok – terjednek. John R. Thomson

John R. Thomson (, – , ) az Amerikai Egyesült Államok szenátora (New Jersey, 1853–1862). A csillagászatról is írt, azt vizsgálva, melyik ágazata engedélyezett és melyik tiltott a vallásjog szerint. John Hammond producer fedezte fel. „kis maximum jelenség”, melyet a növények csírázásélettana, vízforgalma, a levelek vízmegtartó képességének vizsgálata közben észlelt. Az adrenokortikotrop hormont Evelyn M. Anderson, James Collip és David Landsborough Thomson fedezte fel 1933-ban. Joseph Helffrich fedezte fel 1910. február 14-én. Joseph Helffrich fedezte fel 1910. március 5-én. Joseph Helffrich fedezte fel 1910. június 5-én. Az elektromágneses indukció jelenségét Michael Faraday fedezte fel, az összefüggést ő írta fel, ezért nevezték el róla. Tanulmányozta Michael Faraday munkásságát, és eközben fedezte fel a később róla elnevezett Lenz-törvényt. Ezt David Hilbert 1906-ban, integrálegyenletek vizsgálata közben fedezte fel. Az egyes elemcsaládok fényvonalait vizsgálva fedezte fel az elemet. Michael Faraday

Michael Faraday (Newington Butts, 1791. szeptember 22. Coulomb megfogalmazásában
ahol

Az elektromos erőtér fogalmát Michael Faraday vetette fel. Az első negatív karakterisztikájú (NTK) termisztort 1833-ban fedezte fel Michael Faraday, amikor ezüst-szulfid ellenállását vizsgálta a hőmérséklet függvényében. A hőelektromosságot vizsgálva fedezte fel Thomson-jelenséget. A jelenség felfedezése Michael Faraday nevéhez fűződik (1831), ezért a mágneses tér időbeli változását és az indukált feszültség nagyságát megadó kvantitatív összefüggést Faraday-féle indukciós törvénynek nevezik. Az ő laboratóriumában tökéletesítették a róla elnevezett égőt, amelyet Michael Faraday talált fel. A Faraday-állandót Michael Faraday határozta meg elsőként. Kísérletei során üvegfelületről visszaverődő fénynyalábok polarizációjának és intenzitásának vizsgálata közben fedezte fel az azóta róla elnevezett összefüggést, a Malus-törvényt. Nevét Karl Menger osztrák matematikusról kapta, aki a topológiai dimenzió tulajdonságainak vizsgálata közben fedezte fel. A dohány betegségeit vizsgálva ő fedezte fel a vírusokat. Az elnevezés Michael Faraday angol fizikus nevéből ered. Oersted fedezte fel az elektromos és mágneses jelenségek kapcsolatát, Ampère az áramok kölcsönhatását, Faraday a mágneses indukciót. Michael Faraday 1831-ben határozta meg az elektromágneses indukció törvényeit. Az első generátort a brit Michael Faraday készítette 1831-ben. Faraday elektrolízis-törvényei

Faraday elektrolízis-törvényei mennyiségi összefüggések, amelyek Michael Faraday 1834-ben publikált elektrokémiai kutatásain alapulnak. A csillagászatról is írt, azt vizsgálva, melyik ágazata engedélyezett és melyik tiltott a vallásjog szerint. „kis maximum jelenség”, melyet a növények csírázásélettana, vízforgalma, a levelek vízmegtartó képességének vizsgálata közben észlelt. Mengyelejevtől függetlenül a francia Paul Émile Lecoq de Boisbaudran az egyes elemcsaládok fényvonalait vizsgálva fedezte fel az elemet. Ha ez az időbeli elkülönítés valamiért nem lehetséges, akkor nem mondható meg, melyik jelenség az ok és melyik az okozat. E munkája közben fedezte fel, hogy az általa vizsgált majmok stratégiákat dolgoztak ki a tesztjei megoldásához. Az elektront az oxigén részecskéi veszik fel, azaz redukálódnak.