Melyik csont tartozik a hátulsó végtag csontjai közé?
a karcsont a sípcsont az orsócsont a singcsont (vagy könyökcsont)
A B C D
A "Barosaurus" végtag csontjai virtuálisan megkülönböztethetetlenek a "Diplodocusétól". A lapockához ízesül az elülső szabad végtag felső része, a karcsont "(humerus)", amelyet felkarcsontnak is szoktak nevezni. A denevéreknél az elülső végtag csontjai – különösen az ujjpercek – rendkívüli mértékben meghosszabbodtak, hiszen a végtag bőrvitorlás szárnnyá alakult. Jelenleg csak a gerinccsigolyái, a vállízület és a mellső végtag csontjai kerültek elő. A törzs előrevitelét az egyik hátulsó végtag végzi, a törzsre ható tolóerő az impulzust adó hátsó végtag felől, az átlós helyezkedésű elülső végtag felé hat. A hátulsó végtagot felemelése után az ellenoldali hátulsó végtag csípő, térd, és csánk ízületének nyújtó izmai lendítik hátrafelé. vomer) a mediánszagittális síkban található, az arckoponya páratlan csontjai közé tartozó, trapéz alakú csont, amely a csontos orrsövény alsó és hátsó részét alkotja. Az elülső és a hátulsó végtag csontos váza eredendően azonos séma szerint épül fel. A végtag csontjai rendkívül vastag, tömör csontok, ami arra utal, hogy igen nehéz terhet is elbírtak. A felső végtag függesztőövéhez tartozik a lapocka "(scapula)". Sajnos ma már nem tudjuk megmondani, melyik csont kié. Szemnyílásukat nem veszi körül teljesen a csont, a hátulsó részt mindössze egy kötőszövet zárja le. Üreges és madárszerű csontjai közé villacsont is tartozott. A megőrződött koponya maradványok közé tartozik a négyszögcsont, a bal maxilla, a fogak, a járomcsont, a könnycsont, az orrcsont (a rajta levő dísszel), a szemmögötti csont, a homlokcsont, a homlokelőtti csont, a falcsont, a squamosális csont, a paroccipitális nyúlvány, valamint a predentális csont egy része. A beteg csontok közé öt borda, öt csigolya és négy lábcsont tartozik; egy részükön a csont fertőzése, csontvelőgyulladás nyoma látható. A csoport egyedi jellemzői közé tartozik az egyedi tőr alakú "pygostyle" (a madarak farkának végén levő, legyezőszerű tollak rögzítésére szolgáló csont). Felkar

A kar (brachium) vázát a karcsont (humerus) adja. A szabad végtag mindkét esetben övvel "(cingulum)" kapcsolódik a törzs csontjaihoz, felső részét "(stylopodium)" egyetlen, középső részét "(zeugopodium)" két csont alkotja. Kapcsolódik a xenoméliához, ami azt jelenti, hogy az érintett végtag nem tartozik a testhez. A hátulsó lábvég csontos vázának szerkezete sok tekintetben hasonló a mellsőéhez, ám ennek felső részében nem kilenc, hanem csak hét (esetleg kevesebb) csont "(ossa tarsalis)" alkotja a hátulsó lábtőt "(tarsus)". A testület tagjai közé tartozik továbbá:

A központ megbízottai közé tartozik: Az állat csontjai üregesek voltak; a hüllőmedencéjű dinoszauruszok közé, a "Coelophysis" közeli rokonságába tartozott. nyelvéről nagyon kevés információ maradt fenn, jelenleg a besorolatlan nyelvek közé tartozik, azt sem sikerült bizonyosan megállapítani, melyik nyelvcsaládhoz tartozhatott. A hátulsó végtag teljesen elcsökevényesedett, ezzel az alsó függesztőöv (medencecsont) tulajdonképpen a funkcióját vesztette, elcsökevényesedett, a kötőszövetbe ágyazódva található, és a gerincoszloppal sincs kapcsolatban. A maradványok közé tartozik a részben összetört koponya, az állkapocscsont, a gerinc részei (30 csigolya), a csípő csontjai (a csípőcsont, az ülőcsont és a szeméremcsont), a láb csontjai (a combcsont és a sípcsont), valamint a boka (a tibiotarsus) és a lábfej (a lábközépcsontok). A sípcsont a hátsó végtag leghosszabb csontja. Sípcsont

A sípcsont "(tibia)" a lábszár belső (mediális) vázát alkotó hosszú csöves csont. A "Barosaurus" végtag csontjai virtuálisan megkülönböztethetetlenek a "Diplodocusétól". A denevéreknél az elülső végtag csontjai – különösen az ujjpercek – rendkívüli mértékben meghosszabbodtak, hiszen a végtag bőrvitorlás szárnnyá alakult. A maradványok közé tartozik a részben összetört koponya, az állkapocscsont, a gerinc részei (30 csigolya), a csípő csontjai (a csípőcsont, az ülőcsont és a szeméremcsont), a láb csontjai (a combcsont és a sípcsont), valamint a boka (a tibiotarsus) és a lábfej (a lábközépcsontok). Jelenleg csak a gerinccsigolyái, a vállízület és a mellső végtag csontjai kerültek elő. A törzs előrevitelét az egyik hátulsó végtag végzi, a törzsre ható tolóerő az impulzust adó hátsó végtag felől, az átlós helyezkedésű elülső végtag felé hat. A hátulsó végtagot felemelése után az ellenoldali hátulsó végtag csípő, térd, és csánk ízületének nyújtó izmai lendítik hátrafelé. Térdfájás

A térd egy bonyolultabb ízület, amelyet három csont alkot: a combcsont, sípcsont és a térdkalács. vomer) a mediánszagittális síkban található, az arckoponya páratlan csontjai közé tartozó, trapéz alakú csont, amely a csontos orrsövény alsó és hátsó részét alkotja. Az elülső és a hátulsó végtag csontos váza eredendően azonos séma szerint épül fel. A végtag csontjai rendkívül vastag, tömör csontok, ami arra utal, hogy igen nehéz terhet is elbírtak. Ráadásul a mellső lábak alsó része (a sípcsont és a szárkapocs csont) a combcsonthoz képest rövid volt. A felső végtag függesztőövéhez tartozik a lapocka "(scapula)". Sajnos ma már nem tudjuk megmondani, melyik csont kié. Szemnyílásukat nem veszi körül teljesen a csont, a hátulsó részt mindössze egy kötőszövet zárja le. Üreges és madárszerű csontjai közé villacsont is tartozott. A megőrződött koponya maradványok közé tartozik a négyszögcsont, a bal maxilla, a fogak, a járomcsont, a könnycsont, az orrcsont (a rajta levő dísszel), a szemmögötti csont, a homlokcsont, a homlokelőtti csont, a falcsont, a squamosális csont, a paroccipitális nyúlvány, valamint a predentális csont egy része. A beteg csontok közé öt borda, öt csigolya és négy lábcsont tartozik; egy részükön a csont fertőzése, csontvelőgyulladás nyoma látható. A csoport egyedi jellemzői közé tartozik az egyedi tőr alakú "pygostyle" (a madarak farkának végén levő, legyezőszerű tollak rögzítésére szolgáló csont). Ezek közé öt részleges combcsont, egy részleges combcsont és sípcsont, egy részleges lábközépcsont, egy részleges sípcsont és lábfej, valamint csigolyák és beazonosítatlan csontok tartoznak. A szabad végtag mindkét esetben övvel "(cingulum)" kapcsolódik a törzs csontjaihoz, felső részét "(stylopodium)" egyetlen, középső részét "(zeugopodium)" két csont alkotja. Kapcsolódik a xenoméliához, ami azt jelenti, hogy az érintett végtag nem tartozik a testhez. A hátulsó lábvég csontos vázának szerkezete sok tekintetben hasonló a mellsőéhez, ám ennek felső részében nem kilenc, hanem csak hét (esetleg kevesebb) csont "(ossa tarsalis)" alkotja a hátulsó lábtőt "(tarsus)". A testület tagjai közé tartozik továbbá:

A központ megbízottai közé tartozik: A "Barosaurus" végtag csontjai virtuálisan megkülönböztethetetlenek a "Diplodocusétól". A denevéreknél az elülső végtag csontjai – különösen az ujjpercek – rendkívüli mértékben meghosszabbodtak, hiszen a végtag bőrvitorlás szárnnyá alakult. A felkar, a singcsont és az orsócsont (az alkar csontjai) szintén emlékeztetnek a "Stegosauruséra". Végül az orsócsont "(radius)" 1/3-ának belső, elülső, hátulsó felszínén tapad. A törzs előrevitelét az egyik hátulsó végtag végzi, a törzsre ható tolóerő az impulzust adó hátsó végtag felől, az átlós helyezkedésű elülső végtag felé hat. A singcsont "(ulna)" medialis élén ered és az orsócsont "(radius)" hátulsó felszínén tapad. A hátulsó végtagot felemelése után az ellenoldali hátulsó végtag csípő, térd, és csánk ízületének nyújtó izmai lendítik hátrafelé. Az orsócsont "(radius)" hátulsó felszínén és a csontok közti összekötő lemezről "(membrana interossea)" ered. Az orsócsont "(radius)" és a könyökcsont (vagy singcsont, "ulna)" az elülső szabad végtag középső részének felel meg. Jelenleg csak a gerinccsigolyái, a vállízület és a mellső végtag csontjai kerültek elő. Az elülső és a hátulsó végtag csontos váza eredendően azonos séma szerint épül fel. Ezeket a szögeket a kéztőcsontok és az orsócsont közé verték. vomer) a mediánszagittális síkban található, az arckoponya páratlan csontjai közé tartozó, trapéz alakú csont, amely a csontos orrsövény alsó és hátsó részét alkotja. A végtag csontjai rendkívül vastag, tömör csontok, ami arra utal, hogy igen nehéz terhet is elbírtak. A felső végtag függesztőövéhez tartozik a lapocka "(scapula)". Sajnos ma már nem tudjuk megmondani, melyik csont kié. Ez a két csont egymással külön forgó típusú ízületet képez, ezért az orsócsont a singcsont körül 180°-ban el tud forogni. Üreges és madárszerű csontjai közé villacsont is tartozott. A megőrződött koponya maradványok közé tartozik a négyszögcsont, a bal maxilla, a fogak, a járomcsont, a könnycsont, az orrcsont (a rajta levő dísszel), a szemmögötti csont, a homlokcsont, a homlokelőtti csont, a falcsont, a squamosális csont, a paroccipitális nyúlvány, valamint a predentális csont egy része. Szemnyílásukat nem veszi körül teljesen a csont, a hátulsó részt mindössze egy kötőszövet zárja le. A csoport egyedi jellemzői közé tartozik az egyedi tőr alakú "pygostyle" (a madarak farkának végén levő, legyezőszerű tollak rögzítésére szolgáló csont). Az orsócsont "(radius)" alsó része és az ízületi porc alja, a sajkacsont "(os scaphoideum)," a holdascsont "(os lunatum)" és a háromszögletű csont "(os triquetrum)" alkotja. Kapcsolódik a xenoméliához, ami azt jelenti, hogy az érintett végtag nem tartozik a testhez. A beteg csontok közé öt borda, öt csigolya és négy lábcsont tartozik; egy részükön a csont fertőzése, csontvelőgyulladás nyoma látható. Az orsócsont "(radius)" processus styloideus radii-nak nevezett részén tapad, ami az orsócsont vége. Az orsócsont "(radius)" és a könyökcsont (vagy singcsont, "ulna)" az elülső szabad végtag középső részének felel meg. A "Barosaurus" végtag csontjai virtuálisan megkülönböztethetetlenek a "Diplodocusétól". A denevéreknél az elülső végtag csontjai – különösen az ujjpercek – rendkívüli mértékben meghosszabbodtak, hiszen a végtag bőrvitorlás szárnnyá alakult. Singcsont

A singcsont "(ulna)" egy hosszú csöves csont, amely az alkar mediális részén helyezkedik el, az orsócsonttal "(radius)" párhuzamosan. A felkar, a singcsont és az orsócsont (az alkar csontjai) szintén emlékeztetnek a "Stegosauruséra". Jelenleg csak a gerinccsigolyái, a vállízület és a mellső végtag csontjai kerültek elő. A singcsont "(ulna)" medialis élén ered és az orsócsont "(radius)" hátulsó felszínén tapad. A törzs előrevitelét az egyik hátulsó végtag végzi, a törzsre ható tolóerő az impulzust adó hátsó végtag felől, az átlós helyezkedésű elülső végtag felé hat. A hátulsó végtagot felemelése után az ellenoldali hátulsó végtag csípő, térd, és csánk ízületének nyújtó izmai lendítik hátrafelé. vomer) a mediánszagittális síkban található, az arckoponya páratlan csontjai közé tartozó, trapéz alakú csont, amely a csontos orrsövény alsó és hátsó részét alkotja. Az elülső és a hátulsó végtag csontos váza eredendően azonos séma szerint épül fel. Egyes emlősöknél a könyökcsont hozzánőtt az orsócsonthoz, esetleg csak a könyökcsont felső része különül el valamennyire. A végtag csontjai rendkívül vastag, tömör csontok, ami arra utal, hogy igen nehéz terhet is elbírtak. A felső végtag függesztőövéhez tartozik a lapocka "(scapula)". A singcsont "(ulna)" hátulsó közép 1/3-áról és a csontok közti összekötő lemezről "(membrana interosseus)" ered. Az orsócsont és a singcsont (az alkar csontjai) annyira összezáródtak, hogy a befelé vagy kifelé fordítás (pronáció vagy szupináció), azaz a kar elcsavarása, az emberétől eltérően nem volt lehetséges. Sajnos ma már nem tudjuk megmondani, melyik csont kié. Szemnyílásukat nem veszi körül teljesen a csont, a hátulsó részt mindössze egy kötőszövet zárja le. Üreges és madárszerű csontjai közé villacsont is tartozott. A törzs, végtag vagy más testtájék k.m.n. A megőrződött koponya maradványok közé tartozik a négyszögcsont, a bal maxilla, a fogak, a járomcsont, a könnycsont, az orrcsont (a rajta levő dísszel), a szemmögötti csont, a homlokcsont, a homlokelőtti csont, a falcsont, a squamosális csont, a paroccipitális nyúlvány, valamint a predentális csont egy része. Ez a két csont egymással külön forgó típusú ízületet képez, ezért az orsócsont a singcsont körül 180°-ban el tud forogni. a singcsont könyöknyúlványa, a sarokcsontnál, vagy az MCP ízületek felett). Fogatlan a közönséges vagy mezei barnák közé tartozik. A beteg csontok közé öt borda, öt csigolya és négy lábcsont tartozik; egy részükön a csont fertőzése, csontvelőgyulladás nyoma látható.