lukasjanek/skquad huggingface dataset:
Djembe

Pôvod djembe pochádza z kmeňa Malinkov (Malinke znamená v preklade „človek z Mali“), ktorí žili už vyše pred dvetisíc rokmi na západ od dnešného Bamaka, hlavného mesta Mali. Malinkovia obývali územie nazývané Mandingo a v 3. storočí založili na tomto území kráľovstvo Mandin, ktoré bolo až do 12. storočia vazalským štátom ríše Ghana. V 13. storočí vytvorili Malinkovia veľký štátny útvar, ríšu Mali, ktorej centrum tvorí Mandingo. Djembe sa tak stalo viacmenej dominantným nástrojom u etnických skupín v Mali. Po rozdelení západnej Afriky na novodobé štáty vplyvom európskych kolónií môžeme potomkov Madingov nájsť v oblasti zahŕňajúcej Mali, Senegal, Guineu, Pobrežie Slonoviny...Djembe tak nezostalo len u Malinkov, ale dnes je charakteristickým hudobným nástrojom prakticky pre celú západnú Afriku. Záujem Európy a Ameriky o djembe, spôsob hry na tento nástroj, je spojený so začiatkami turné afrických skupín po svete. Čiže okolo 50. - 60. rokov 20. storočia sa medzinárodné publikum bližšie zoznámilo so západoafrickou hudbou. V súčasnosti je djembe známe po celom svete.

Otázka: Z ktorého afrického kmeňa pochádza bubon djembe ?
Odpoveď: z kmeňa Malinkov

Otázka: Aké kráľovstvo založili Malinkovia na území Mandigo v treťom storočí ?
Odpoveď: Mandin

Otázka: Akú ríšu vytvorili Malinkovia v 13 . storočí ?
Odpoveď: ríšu Mali

Otázka: U ktorých etnických skupín bol djembe dominantný hudobný nástroj ?
Odpoveď: u etnických skupín v Mali

Otázka: Pre akú oblasť je v súčasnosti djembe charakteristický hudobný nástroj ?
Odpoveď: pre celú západnú Afriku
Djembe

>Koža je na djebme na rozdiel od korpusu iba epizódou (môžeme ju vymeniť), no taktiež zohráva podstatnú úlohu. V histórií sa djembe poťahovalo kožami z antilop, ktoré boli časom nahradené kozími kožami. Usušená koža sa máča niekoľko hodín vo vode a za mokra sa (srsťou hore) naťahuje na djembe pomocou kovových obručí a povrazu. Natiahnutá koža sa ešte za mokra mechanicky oholí a nadbytočná koža sa po obvode odreže. Djembe sa nechá usušiť a potom sa koža dopne. Tradičné africké hranie vyžaduje maximálne napnutú kožu. Každá koža má svoj charakteristický zvuk, ktorý je daný jej hrúbkou. Tenšia koža má aj tenší tón a netreba ju až tak dopínať ako hrubú. Ak máme novú kožu, tak sa dá povedať, že jej zvuk sa po niekoľkých týždňoch hrania zlepší. Je to dané tým, že sa koža lepšie usadí a získa pružnosť. Pritom je bežné, že koža po nejakej dobe povolí a treba ju dopnúť. Ale treba počítať s tým, že k povoleniu dochádza aj po dlhšom hraní. Najlepšie je kožu dopnúť pred hraním alebo niekoľko hodín po hraní. Nie hneď po, alebo počas hrania, vtedy sa koža zúži a znižuje sa jej životnosť!

Otázka: Čím je daný charakteristický zvuk kože djembe ?
Odpoveď: jej hrúbkou

Otázka: Prečo sa zvuk kože bubna djembe po niekoľkých týždňoch hrania zlepší ?
Odpoveď: Je to dané tým, že sa koža lepšie usadí a získa pružnosť
Uprising (singel)

Skladbe je pripisovaný čiastočný vplyv hitu „Call Me“ od skupiny Blondie. Je to predovšetkým pre jej basovú linku a príležitostnými riffmi sólovej gitary. Na druhej strane existujú argumenty o tom, že kompozícia nahrávky „Uprising“ má viac spoločného s piesňu „Children of the Grave“ od skupiny Black Sabbath, z ktorej pôvodne vychádzala skladba „Call Me“ od Blondie. V periodikách sú od mnohých žurnalistov zmienky o tom, že „Uprising“ je podobná úvodnej hudbe seriálu Doctor Who, ale aj o tom, že vychádza z hitu „Doctorin' the Tardis“, ktorý v roku 1988 nahrala skupina KLF.

Otázka: Čo je pripisované skladbe Uprising ?
Odpoveď: Skladbe je pripisovaný čiastočný vplyv hitu „Call Me“ od skupiny Blondie.
PSR 1913+16

V roku 1978 Taylorov tím dokázal, že perióda obehu dvoch neutrónových hviezd sa každoročne skracuje o 75 mikrosekúnd. Dôvodom je rýchla strata orbitálnej energie pod vplyvom vzájomného silného gravitačného pôsobenia zložiek pulzaru. Perióda klesá v závislosti od skracovania polomerov obežných dráh neutrónových hviezd. Tento údaj sa stal úspešným testom dovtedy chýbajúceho dôkazu všeobecnej teórie relativity. Za výskum pulzaru PSR 1913+16 bola v roku 1993 jeho objaviteľom Russellovi Alanovi Hulseovi a Josephovi Taylorovi udelená Nobelova cena za fyziku.

Otázka: V ktorom roku bola udelená objaviteľom pulzaru PSR 1913 + 16 Nobelova cena za fyziku ?
Odpoveď: v roku 1993

Otázka: Kto získal v roku 1993 Nobelovu cenu za fyziku za objavenie pulzaru PSR 1913 + 16 ?
Odpoveď: objaviteľom Russellovi Alanovi Hulseovi a Josephovi Taylorovi

Otázka: Aké prestížne ocenenie získali objavitelia pulzaru PSR 1913 + 16 Russell Alan Hulse a Joseph Taylor v roku 1993 ?
Odpoveď: Nobelova cena za fyziku
Tango (tanec)

Tango, tanec, ktorý si generácie tanečníkov odovzdávali z pokolenia na pokolenie, sa zrodil v slumoch a biednych uličkách Argentíny. Viac ako storočie bol pokladaný za priveľmi  hriešny pre spoločenské sály. Začiatkom 19. storočia sa po istých zmenách a úpravách stal v Európe veľmi oblubený a módny. Hoci je to prekvapujuce, nie je tažke naučiť sa ho tancovať. Tanečník veľmi ľahko zvládne základné tanečné figúry. Avšak tajomstvo zmocnenia sa dráhy tanga spočíva v zaujatí správneho postavenia a v dosiahnutí nepolapiteľného mačacieho pohybu.

Otázka: Kde sa zrodil tanec tango ?
Odpoveď: v slumoch a biednych uličkách Argentíny

Otázka: V čom spočíva tajomstvo ovládania tanga ?
Odpoveď: v zaujatí správneho postavenia a v dosiahnutí nepolapiteľného mačacieho pohybu.
Liskovská jaskyňa

Z prvej tretiny 14. storočia pochádza aj ďalšia pomerne blízka kultúrna pamiatka – zrúcanina hradu Likava, pod ktorého panstvo dlhú dobu patril dolný Liptov. Hrad bol postavený na najvyššom bode vápencového brala v chotári obce Likavka, aby chránil cestu vedúcu zo stredoslovenskej banskej oblasti na sever. Prvá zmienka o ňom pochádza z roku 1315.
Komplexný obraz o histórii a kultúrnom vývoji okolia Liskovskej jaskyne dotvárajú okrem už spomínaných aj ďalšie zbierky Liptovského múzea v Ružomberku, v ktorom sa nachádzajú aj mnohé exponáty práve z tohto chráneného prírodného útvaru.

Otázka: Z ktorého roku pochádza prvá zmienka o hrade Likava ?
Odpoveď: z roku 1315
Liskovská jaskyňa

Južnú časť východného ukončenia vrchu Mních (694.9 mnm), ktorý je najjužnejším výbežkom Chočského pohoria, približne 0.5 km na SZ od obce ružomberského okresu – Lisková (a súčasne v jej extraviláne, lokalita Piesočná s kótou 593.5 mnm), tvoria vrásy virglorienskych vápencov. V čele najspodnejšej, tvorenej asi 12 m vysokou stenou sa nachádza dvojica otvorov, umožňujúcich vstup do Liskovskej jaskyne. Hlavný, zďaleka dobre viditeľný jaskynný portál orientovaný na juhovýchod pozostáva z vpravo uchýlenej elipsy (4 m vysoká, 1.30 m široká) vo výške 499.85 mnm, 8 m nad úrovňou rieky Váh. Vstup z cesty nie je prístupný pre 6 m vysokú stenu; umožňuje ho osobitná chodbovitá predsieň orientovaná na JZ, ktorá vyúsťuje do predjaskynnej galérie, dlhej 8 m. Súradnice geografickej polohy Liskovskej jaskyne sú 49° 05' 30 severnej zemepisnej šírky a 19° 20' 40 východnej zemepisnej dĺžky. Z geografického hľadiska patrí jaskyňa k „najlepšie prístupným“ na Slovensku.

Otázka: Aký vysoký je vrch Mních ?
Odpoveď: 694.9 mnm
Liskovská jaskyňa

Liskovská jaskyňa je vytvorená v sivomodrých žilkovatých vápencoch (tzv. guttensteinských) stredného triasu (anis), ktoré sú sklopené 20 – 28° na západ a pozmenené sústavou porúch. Jaskyňa napriek súhrnnej dĺžke chodieb 4160 m (čím je podľa najnovších údajov 11. najdlhšia jaskyňa na Slovensku) sa rozkladá na pôdoryse iba 120 x 100 m (objavy nových možných chodieb a priestorov tento údaj zrejme už v blízkej budúcnosti pozmenia). Jaskyňa predstavuje komplikovaný labyrint chodieb a dómov, ktoré sú vyvinuté nielen horizontálne, ale i vertikálne vo viacerých úrovniach nad sebou. Súvisí to s tým, že jaskyňa bola vytvorená vodami bočného ramena Váhu, ktorý v starších štvrtohorách tiekol severnejšie, vytvoril jaskyňu vo viacerých etapách, jednak pri horizontálnom premiestňovaní svojho koryta, jednak pri postupnom zahĺbení vytvoril jaskynné úrovne, geneticky zodpovedajúce riečnym terasám.
Z piatich väčších povrchových otvorov vedú štyri do spodných jaskynných častí a jeden do vrchných.

Otázka: Aká je celková dĺžka chodieb Liskovskej jaskyne ?
Odpoveď: 4160 m

Otázka: Ktorá v poradí na Slovensku je Liskovská jaskyňa čo do dĺžky ?
Odpoveď: 11. najdlhšia jaskyňa na Slovensku
Liskovská jaskyňa

Najviac zrútených vápencových blokov je na dne Spodnej a Hornej zrútenej siene. Známy je Jánošíkov stôl, veľký takmer 20 m kubických. Menšie balvany sa spolu so sutinou vyskytujú tiež v ostatných chodbách, kde sú prikryté neskoršími naplaveninami hlín. V úzkych puklinových chodbách odmrvená vápencová sutina vyplňuje celý profil chodby, čím znemožňuje ďalší postup. Veľké zaklinené balvany sú aj v puklinovom komíne horných častí jaskyne.
Ďalším autochtónnym sedimentom je uhličitan vápenatý v podobe kvapľových útvarov, ktoré sa v Liskovskej lokalite, na rozdiel od iných, na výzdobu bohatších slovenských jaskýň, nevyvinuli v takom rozsahu a mohutnosti. Ľahšie dostupné stalaktity a stalagmity boli návštevníkmi zväčša olámané a odnesené. Medzi ešte zachovanú kvapľovú výzdobu patria napr. kvapľové vodopády v Puklinovej chodbe, v Spodnej zrútenej sieni, menšie kvapľové stalagmity v Hornej snemovni a predovšetkým nástenné vodopády, stalagmity i podlahové útvary v Guanovom dóme.

Otázka: Ktoré miesta v Liskovskej jaskyni majú zachovanú kvapľovú výzdobu ?
Odpoveď: kvapľové vodopády v Puklinovej chodbe, v Spodnej zrútenej sieni, menšie kvapľové stalagmity v Hornej snemovni a predovšetkým nástenné vodopády, stalagmity i podlahové útvary v Guanovom dóme

Otázka: Kde sa nachádza najviac zrútených vápencových blokov v Liskovskej jaskyni ?
Odpoveď: na dne Spodnej a Hornej zrútenej siene

Otázka: Aký veľký je Jánošíkov stôl v Liskovskej jaskyni ?
Odpoveď: 20 m kubických

Otázka: ČO sa stalo s ľahšie dostupnými stalaktitmi a stalagmitmi v Liskovskej jaskyni ?
Odpoveď: boli návštevníkmi zväčša olámané a odnesené

Otázka: Čo sa nachádza v puklinovom komíne v horných častiach Liskovskej jaskyne ?
Odpoveď: Veľké zaklinené balvany
Mlynárovce

Zoznam farárov:
Anton Jakovič 1821; Michal Beneš 1823; Juraj Zubrický 1840 – 1859; Alexander Rojkovič 1859 – 1860; Anton Molčan 1860 – 1914; Aurel Petrik 1915 – 1920; Emil Kellö 1920 – 1922; Michal Baláž 1923 – 1950; Juraj Červený 1968 – 1977; Michal Baraník (excur. z Cerniny) 1977 – 1978; Mikuláš Pavlík 1978 – 1980; Teodor Hanát 1980 – 1982; Michal Stanko st. 1982 – 1990; Vasiľ Kočemba (excur. z Hrabovčíka) 1990 – 1994; Pavol Litavec (excur. z Cerniny) 1994 – 1997; Juraj Popovič 1997 – 2003; Marián Buraľ 2003

Otázka: Ako sa volal farár ktorý pôsobil v rokoch 1982 - 1990   v obci Mlynárovce ?
Odpoveď: Michal Stanko st.

Otázka: V akých rokoch pôsobil v obci Mlynárovce Juraj Popovič ?
Odpoveď: 1997 – 2003;

Otázka: V ktorých rokov pôsobil v obci Mlynárovce Michal Baláž ?
Odpoveď: 1923 – 1950

Otázka: Ako sa volal farár v obci Mlynárovce v roku 1821 ?
Odpoveď: Anton Jakovič
Nábrežie M. R. Štefánika (Bratislava)

Na južnej strane nábrežia, na dunajskom nábreží, sa nachádza na vysokom pylóne Pamätník československej štátnosti  bronzová Socha českého leva držiaceho slovenský štátny znak. Pamätník sa nachádzal do roku 2007 pred budovou Slovenského národného múzea. Pred pylónom stojí bronzová socha v nadživotnej veľkosti generála Milana Rastislava Štefánika, ktorú v roku 1938 vytvoril český sochár Bohumil Kafka. Pôvodná bronzová socha  stála v rokoch 1938 – 1954 na dnešnom Námestí Ľudovíta Štúra v Bratislave, neskôr bola zničená. Na základe variantov pôvodnej sochy a zachovaných fragmentov bola vytvorená kópia pôvodnej sochy, ktorá dnes tvorí jedni z dominánt pravobrežnej strany Dunaja.

Otázka: Na akej strane Nábrežia M. R. Štefánika v Bratislave sa nachádza Pamätník československej štátnosti ?
Odpoveď: Na južnej strane

Otázka: Ako vyzerá Pamätník československej štátnosti na Nábreží M. R. Štefánika v Bratislave ?
Odpoveď: bronzová Socha českého leva držiaceho slovenský štátny znak

Otázka: Kde sa nachádzal pamätník československej štátnosti v Bratislave do roku 2007 ?
Odpoveď: pred budovou Slovenského národného múzea

Otázka: Aká socha stojí pred pylónom na Nábreží M. R. Štefánika v Bratislave ?
Odpoveď: bronzová socha v nadživotnej veľkosti generála Milana Rastislava Štefánika

Otázka: Na akom nábreží sa nachádza Pamätník československej štátnosti v Bratislave ?
Odpoveď: na dunajskom nábreží
Nábrežie M. R. Štefánika (Bratislava)

O niekoľko metrov  južnejšie sa nachádza druhá fontána s názvom "Prameň"  od doc. Petra Rollera (v spolupráci s Ing. arch. Petrom Bauerom). Ide jedinú realizovanú časť konceptu sústavy kaskád, ktorými mala pretekať voda vytvárajúci akýsi potôčik, pričom voda mala stekať do Dunaja. Nad Prameňom mala byť podla pôvodne umiestnená socha Thálie, na ktorú sa po zmene koncepcie námestia už súťaž nerealizovala. Na každej strane fontány Prameň sa nachádza jeden sivý osem-uholníkový vlajkový stožiar so svetlometom, od r. 2013 oblepený logom SND. Architektúra stožiarov pripomínajúca maják - odkaz na minulosť tohto miesta, kde bol nákladný prístav. Pri výstavbe komplexu budov Eurovea však došlo k zúženiu námestia, v dôsledku čoho nie je vidno stožiare z Dunaja, navyše vizuálne zanikajú natlačenými budovami Eurovey.

Otázka: Čo pripomína architektúra stožiarov na Nábreží M. R. Štefánika ?
Odpoveď: maják
Nábrežie M. R. Štefánika (Bratislava)

Nábrežie M. R. Štefánika je nábrežie v Bratislave v mestskej časti Ružinov. Je súčasťou modernej štvrte Eurovea, ktorá sa nachádza na nábreží Dunaja v susedstve historického centra Bratislavy. V minulosti sa tu nachádzala rafinéria Apollo, zbombardovaná na konci druhej svetovej vojny v apríli 1945. Je pomenované podľa Milana Rastislava Štefánika (1880 – 1919), slovenského astronóma, generála a diplomata. Pôvodne uvažovaným názvom bolo Divadelné námestie, čoho dôkazom sú smerové šípky v pozemnej garáži SND v severnej časti.

Otázka: Kde je nábrežie M.R. Štefánika ?
Odpoveď: v Bratislave v mestskej časti Ružinov.
The Police

The Police boli objavený americkým bubeníkom Stewartom Copelandom začiatkom roku 1976. Po rozpade jeho pokrokovej rockovej skupiny Curved Air sa Copeland snažil založiť novú trojčlennú skupinu a pripojiť sa k rozkvitajúcej londýnskej punkovej scéne. Spevák a basista Sting, gitarista Henry Padovani začali skúšať s Copelandom v januári 1977, a po mesiaci nahrali ich prvý singel „Fall Out/Nothing Achieving (Dopadnúť/Nič nedokázať)“. V marci a apríli bola trojica predkapelou na turné Cherry Vanilla a Wayne Country Electric Chairs.

Otázka: Kto hral na klávesy v skupine The Police ?

Otázka: Kedy sa rozpadla skupina The Police ?

Otázka: V akej skupine pôsobil Sting pred skupinou The Police ?

Otázka: Ako sa volá prvý album skupiny The Police ?

Otázka: Kedy nahrala skupina The Police singel Invisible Sun ?
The Police

The Police popri The Clash sú význační ako jedni z prvých hlavného prúdu bielych kapiel, ktoré si osvojili reggae ako dominantný štýl a ktorí bodovali väčším medzinárodným hitom v reggae štýle. Aj keď ska a reggae boli už veľmi populárne v Spojenom kráľovstve (zásluhou veľkého počtu karibských prisťahovalcov), tento štýl bol málo známy v USA, respektíve ďalších krajinách a pred výstupom The Police iba s hŕstkou reggae piesní, tak ako krycie vydanie Erica Claptona "I Shot the Sheriff" od Boba Marlyho v roku 1974, sa tešil z hocijakých významnejších hitparádových úspechov. Desmond Dekker, spevák ska, sa tiež pohrával s medzinárodným hitparádovým úspechom s piesňami "Israelites" a "007".

Otázka: Bol hudobný štýl reggae známy aj v USA v sedemdesiatych rokoch ?
Odpoveď: tento štýl bol málo známy v USA, respektíve ďalších krajinách

Otázka: Aký štýl si ako jedni z prvých osvojili skupiny The Police a The Clash ?
Odpoveď: reggae

Otázka: Ktoré hudobné štýly boli populárne v Spojenom Kráľovstve zásluhou karibských prisťahovalcov ?
Odpoveď: ska a reggae

Otázka: Ako sa volá spevák ska , ktorý je autorom piesní " Israelites " a " 007 " ?
Odpoveď: Desmond Dekker

Otázka: Akým hudobným štýlom spieval spevák Desmond Dekker ?
Odpoveď: ska
The Police

The Police boli objavený americkým bubeníkom Stewartom Copelandom začiatkom roku 1976. Po rozpade jeho pokrokovej rockovej skupiny Curved Air sa Copeland snažil založiť novú trojčlennú skupinu a pripojiť sa k rozkvitajúcej londýnskej punkovej scéne. Spevák a basista Sting, gitarista Henry Padovani začali skúšať s Copelandom v januári 1977, a po mesiaci nahrali ich prvý singel „Fall Out/Nothing Achieving (Dopadnúť/Nič nedokázať)“. V marci a apríli bola trojica predkapelou na turné Cherry Vanilla a Wayne Country Electric Chairs.

Otázka: Kto objavil hudobnú skupinu The Police začiatkom roku 1976 ?
Odpoveď: boli objavený americkým bubeníkom Stewartom Copelandom

Otázka: Ako sa volá prvý singel nahraný Stingom , Henry Padovanim a Henry Copelandom začiatkom roku 1977 ?
Odpoveď: Fall Out/Nothing Achieving (Dopadnúť/Nič nedokázať)

Otázka: Kedy začali spevák a basista Sting a gitarista Henry Padovani skúšať s Copelandom ?
Odpoveď: v januári 1977

Otázka: Ako sa volá hudobná skupina objavená americkým bubeníkom Stewartom Copelandom ?
Odpoveď: The Police

Otázka: V ktorom roku objavil americký bubeník Stewart Copeland hudobnú skupinu The Police ?
Odpoveď: začiatkom roku 1976
Raúl Alfonsín

V apríli 1982 začala Falklandská vojna, v ktorej Argentína bojovala proti Veľkej Británii. Vojenskej diktatúre sa v tej dobe vydarila jej snaha a pre vojnu s Britániou získala podporu väčšiny populácie a dokonca aj opozičných politických predstaviteľov. Raúl Alfonsín však bol od začiatku proti tejto vojne, vystupoval proti obom bojujúcim stranám, čím sa zaradil k veľmi úzkej skupine intelektuálov. Alfonsín od začiatku tvrdil, že vojna je iba prostriedkom na posilnenie postavenia vojenskej diktatúry a žiadal, aby argentínska vláda poskytla pravdivé informácie o vývoji vojny. Porážka Argentíny vo vojne s Britániou však znamenala výrazné oslabenie vojenskej diktatúry. K tomu však prispela aj katastrofálna ekonomická situácia Argentíny, čo vyvolalo masové celonárodné protesty, ktoré však vojenská chunta veľmi tvrdo potlačila. Chunta tak začala vyjednávať s predstaviteľmi opozičných strán, ktoré sa počas vyjednávania zjednotili do jedného vyjednávacieho celku. Uvoľnenie pomerov súčasne znamenalo väčšiu mieru zverejňovania informácii o možných zločinoch diktatúry a ich veľkom rozsahu a systematickosti. Alfonsín získal dominantné postavenie v Radikálnej občianskej únii, keďže rok pred tým zomrel dlhoročný predseda a jeho rival Balbín. Alfonsín tak patril k popredným predstaviteľom opozície, no v tejto dobe nemal ešte ambície na kandidatúru na prezidenta. Naopak navrhol bývalého prezidenta Artura Umberta Illiu, aby sa stal prechodným prezidentom až do demokratických volieb.

Otázka: Kedy sa skončila Falklandská vojna ?

Otázka: Proti komu bojovala Argentína vo vojne za nezávislosť ?
Raúl Alfonsín


Narodil sa v meste Chascomús v provincii Buenos Aires, mal šesť súrodencov, jeho otec bol španielskeho a nemeckého pôvodu, jeho matka waleského a falklandského pôvodu. Vo svojom rodnom meste absolvoval základné vzdelanie, potom navštevoval vojenskú strednú školu, kde získal hodnosť druhého poručíka. Tu bol jeho spolužiakom aj Leopoldo Galtieri, ktorý bol neskôr jedným z argentínskych vojenských diktátorov. Následne začal študovať právo na Národnej univerzite v La Plate, ktoré však dokončil v roku 1950 na Univerzite v Buenos Aires. Tesne pred ukončením vysokoškolského štúdia sa oženil za Maríu Lorenzu Barrenecheovú, s ktorou mal šesť detí. V roku 1950 sa prvýkrát zapojil do politického života, keď sa stal členom miestnej frakcie Hnutia integrácie a rozvoja v Chascomúse, ktorá patrila pod Radikálnu občiansku úniu. V tomto období sa tiež podieľal na založení denníka El Imparcial. V roku 1954 bol zvolený do mestskej rady vo svojom rodnom meste, ale po vojenskom prevrate v septembri 1955, ktorým bol zosadený prezident Juan Perón, bol Alfonsín na krátky čas uväznený. O tri roky neskôr sa vrátil do politiky, keď bol zvolený za poslanca provincie Buenos Aires. V tomto období došlo k rozdeleniu Radikálnej občianskej únie na Nekompromisnú radikálnu občiansku úniu, ktorú viedol Arturo Frondizi a Ľudovú radikálnu občiansku úniu, ktorú zas viedol Ricardo Balbín. Alfonsín sa pridal k Balbínovi a jeho strane. V roku 1963 bol zvolený za poslanca federálnej poslaneckej snemovne, o tri roky neskôr sa stal predsedom Ľudovej radikálnej občianskej únie v provincii Buenos Aires. V novembri 1966, teda potom, čo sa vlády ujala ďalšia vojenská chunta na čele s generálom Juanom Carlosom Onganíom, bol Alfonsín opäť dvakrát na krátko uväznený a súčasne prinútený rezignovať na svoj poslanecký mandát.

Otázka: Koľko súrodencov mal Raúl Castro ?

Otázka: Akého pôvodu bola matka Raúla Alberta Lastiria ?

Otázka: Akého pôvodu bol otec Raúla Castra ?

Otázka: Kde absolvoval Raúl Alfonsín doktorandské štúdium ?

Otázka: Kedy bol Raúl Alfonsín zvolený za argentínskeho prezidenta ?
Raúl Alfonsín


Na konci roka 1982 už bolo jasné, že sa v nasledujúci rok uskutočnia voľby. Radikálna občianska únia začala preto hľadať vhodného prezidentského kandidáta, pričom vybrala práve Alfonsína, ktorý postupne získal širokú podporu po celej krajine. Druhým hlavným kandidátom na prezidenta sa stal Ítalo Luder za Justicialistickú stranu zosnulého bývalého prezidenta Peróna, ktorá sa považovala za hlavného favorita volieb a rovnako aj jej kandidát. Alfonsín si však vďaka nekonfrontačnej kampani získal prevahu, najväčšiu podporu ale získal vďaka odsúdeniu dohody medzi ozbrojenými silami a odbormi o možnej amnestii pre predstaviteľov vojenskej chunty za ich zločiny. Naopak začal presadzovať podriadenie ozbrojených síl civilnej vláde a tiež ich zodpovednosť za zločiny a súčasne chcel regulovať odbory. Alfonsín sa stal počas kampane tak populárny, že iba v Buenos Aires prišlo na jeho míting pol milióna ľudí. Na konci októbra 1983 sa uskutočnili voľby, Alfonsín získal 51,75 % hlasov, pričom volieb sa zúčastnilo 85,61 % oprávnených voličov, Radikálna občianska únia získala aj väčšinu v parlamente. Alfonsín sa funkcie prezidenta ujal 10. decembra 1983, čím sa skončilo obdobie vojenskej diktatúry v Argentíne. Dokonca aj opozícia podporila novú vládu, len aby sa predišlo návratu vojenskej vlády. Hlavným problémom krajiny bola katastrofálna ekonomická situácia, potreba demokratizácie štátu aj spoločnosti a úprava vzťahu civilnej vlády a ozbrojených síl. Cieľom Alfonsína bolo vytvorenie systému, kde vzniknuté problémy štátu nebudú riešené vojenským prevratom, ale mierovou a demokratickou cestou. Vláda sa zamerala na opätovné posilnenie školstva, odstránenie cenzúry médii a umenia, či obnovu slobody univerzít. Z exilu sa vrátilo množstvo disidentov, neskôr došlo tiež k ústavným zmenám, ktoré opätovne obnovili rovnoprávnosť mužov a žien v manželstve a rodičovských právach, ktoré boli zrušené po zosadení Juana Peróna v roku 1955.

Otázka: Koho vybrala Radikálna občianska únia ako prezidentského kandidáta ?
Odpoveď: Alfonsína

Otázka: Čo začal presadzovať Alfonsín ?
Odpoveď: podriadenie ozbrojených síl civilnej vláde a tiež ich zodpovednosť za zločiny a súčasne chcel regulovať odbory
Raúl Alfonsín


V decembri 1975 sa Alfonsín podieľal na založení Stáleho zhromaždenia pre ľudské práva (APDH), čo bola argentínska nezisková organizácia zaoberajúca sa ochranou ľudských práv. Založenie tejto organizácie bolo odpoveďou na činnosť krajne pravicovej teroristickej skupiny Argentínska antikomunistická aliancia, alebo iba Triple A, ktorá pravidelne útočila na ľavicových predstaviteľov, odborárov, aktivistov a dokonca aj obyčajných ľudí. O tri mesiace neskôr prebehol v Argentíne ďalší vojenský prevrat, ktorý zvrhol prezidentku Maríu Estelu Martínezovú Perónovú, čím sa začal tzv. Národný reorganizačný proces, ktorý sa vyznačoval systematickým porušovaním ľudských práv, ktoré zahŕňalo politické vraždy, mučenia, únosy, väznenia, či odoberania detí. Práve APDH sa po páde tohto vojenského režimu stálo jedným z kľúčových zložiek, ktoré sa podieľali na odhaľovaní a vyšetrovaní zločinov vojenskej chunty. Počas vojenskej diktatúry Alfonsín ako advokát zastupoval disidentov, ktorých vojenský režim prenasledoval, ako aj rodiny obetí režimu. Zastupoval aj Maria Roberta Santucha, lídra ľavicovej gerilovej (teroristickej) skupiny Ľudová revolučná armáda. Nie však preto, že by ho podporoval, ale z dôvodu, aby mu zaistil spravodlivé súdne konanie. V roku 1976 založil časopis Propuesta y Control, ktorý patril v období diktatúry k málu opozičných médii. Súčasne sa začal aktívne podieľať na činnosti Socialistickej internacionály, pričom v rámci tejto činnosti cestoval po celom svete, aby upozorňoval na porušovanie ľudských práv v Argentíne.

Otázka: Čo bolo APDH ?
Odpoveď: argentínska nezisková organizácia zaoberajúca sa ochranou ľudských práv.

Otázka: Na čom sa podieľal Alfonsín v decembri 1975 ?
Odpoveď: na založení Stáleho zhromaždenia pre ľudské práva (APDH)

Otázka: Kvôli čomu bolo APDH založené ?
Odpoveď: Založenie tejto organizácie bolo odpoveďou na činnosť krajne pravicovej teroristickej skupiny Argentínska antikomunistická aliancia, alebo iba Triple A

Otázka: Na koho útočila Triple A ?
Odpoveď: pravidelne útočila na ľavicových predstaviteľov, odborárov, aktivistov a dokonca aj obyčajných ľudí

Otázka: Koho zastupoval Raúl Alfonsín ?
Odpoveď: Maria Roberta Santucha
Raúl Alfonsín

V apríli 1982 začala Falklandská vojna, v ktorej Argentína bojovala proti Veľkej Británii. Vojenskej diktatúre sa v tej dobe vydarila jej snaha a pre vojnu s Britániou získala podporu väčšiny populácie a dokonca aj opozičných politických predstaviteľov. Raúl Alfonsín však bol od začiatku proti tejto vojne, vystupoval proti obom bojujúcim stranám, čím sa zaradil k veľmi úzkej skupine intelektuálov. Alfonsín od začiatku tvrdil, že vojna je iba prostriedkom na posilnenie postavenia vojenskej diktatúry a žiadal, aby argentínska vláda poskytla pravdivé informácie o vývoji vojny. Porážka Argentíny vo vojne s Britániou však znamenala výrazné oslabenie vojenskej diktatúry. K tomu však prispela aj katastrofálna ekonomická situácia Argentíny, čo vyvolalo masové celonárodné protesty, ktoré však vojenská chunta veľmi tvrdo potlačila. Chunta tak začala vyjednávať s predstaviteľmi opozičných strán, ktoré sa počas vyjednávania zjednotili do jedného vyjednávacieho celku. Uvoľnenie pomerov súčasne znamenalo väčšiu mieru zverejňovania informácii o možných zločinoch diktatúry a ich veľkom rozsahu a systematickosti. Alfonsín získal dominantné postavenie v Radikálnej občianskej únii, keďže rok pred tým zomrel dlhoročný predseda a jeho rival Balbín. Alfonsín tak patril k popredným predstaviteľom opozície, no v tejto dobe nemal ešte ambície na kandidatúru na prezidenta. Naopak navrhol bývalého prezidenta Artura Umberta Illiu, aby sa stal prechodným prezidentom až do demokratických volieb.

Otázka: Čo znamenala porážka Argentíny vo vojne s Britániou ?
Odpoveď: výrazné oslabenie vojenskej diktatúry

Otázka: Čo tvrdil Alfonsín o Falklandskej vojne ?
Odpoveď: tvrdil, že vojna je iba prostriedkom na posilnenie postavenia vojenskej diktatúry a žiadal, aby argentínska vláda poskytla pravdivé informácie o vývoji vojny.

Otázka: Kedy začala Falklandská vojna ?
Odpoveď: V apríli 1982

Otázka: Aké štáty bojovali vo Falklandskej vojne ?
Odpoveď: Argentína bojovala proti Veľkej Británii

Otázka: Koho Alfonsín navrhol ako prechodného prezidenta až do demokratických volieb ?
Odpoveď: Artura Umberta Illiu
Raúl Alfonsín

V nasledujúcom období začal Alfonsín spolupracovať s centristickými, no najmä ľavicovými politickými združeniami, vrátane socialistov, kde patril medzi lídrov jeho priateľ Guillermo Estévez Boero. V rámci radikálnej strany začal následne presadzovať sociálnodemokratické myšlienky a snažil sa zamerať na mládež. Časť opozície v tejto dobe začínala s ozbrojeným bojom proti vojenskej diktatúre, ktorý považovala za oprávnený prostriedok politického boja za týchto podmienok. Alfonsín ale tieto myšlienky odmietal, veril v presadenie slobodných volieb bez násilia. Armáda potláčala politické prejavy a tak sa Alfonsín zameral na novinársku činnosť v časopise Inédito, neskôr písal aj do iných časopisov pod pseudonymami Alfonso Carrido Lura a Serafín Feijó. Na začiatku 70. rokov 20. storočia si jeho myšlienky dokázali získať časť mladých radikálov, ktorí do vtedy viedli ozbrojený boj proti vojenskej diktatúre. V podstate sa vytvoril myšlienkový politický prúd, tzv. Alfonsinizmus, ktorý začal konkurovať lídrovi radikálnej strany Balbínovi a jeho konzervatívnejším postojom. V septembri 1972 vzniklo v meste Rosario Národné hnutie za obnovu, ktoré hlásalo národný, ľudový a demokratický program. Toto hnutie navrhovalo Alfonsína na prezidenta, ktorý by mal kandidovať vo voľbách, ktoré sa mali konať v marci 1973. V rámci Radikálnej občianskej únie sa následne uskutočnili vnútorné primárne voľby, kde však Alfonsín prehral a na prezidenta tak kandidoval Balbín. Samotné prezidentské voľby vyhral jednoznačne kandidát Juana Peróna Héctor José Cámpora, následne o niekoľko mesiacov neskôr sa konali nové voľby, ktoré už vyhral samotný Perón. Alfonsín však bol zvolený do federálnej poslaneckej snemovne, súčasne sa však začal oveľa viac vyhraňovať proti lídrovi svojej strany Balbínovi, keď vytvoril vnútrostranícku frakciu Hnutie obnovy a zmeny (Movimiento de Renovación y Cambio), prostredníctvom ktorej presadzoval svoje ľavicové postoje.

Otázka: Na koho sa Raúl Alfonsín začal zameriavať ?
Odpoveď: na mládež

Otázka: Aké myšlienky začal Raúl Alfonsín presadzovať ?
Odpoveď: začal následne presadzovať sociálnodemokratické myšlienky

Otázka: Kto patril medzi lídrov socialistov s ktorými Raúl Alfonsín začal spolupracovať ?
Odpoveď: Guillermo Estévez Boero

Otázka: Aké hnutie navrhovalo Alfonsína na prezidenta ?
Odpoveď: Národné hnutie za obnovu
Raúl Alfonsín


Narodil sa v meste Chascomús v provincii Buenos Aires, mal šesť súrodencov, jeho otec bol španielskeho a nemeckého pôvodu, jeho matka waleského a falklandského pôvodu. Vo svojom rodnom meste absolvoval základné vzdelanie, potom navštevoval vojenskú strednú školu, kde získal hodnosť druhého poručíka. Tu bol jeho spolužiakom aj Leopoldo Galtieri, ktorý bol neskôr jedným z argentínskych vojenských diktátorov. Následne začal študovať právo na Národnej univerzite v La Plate, ktoré však dokončil v roku 1950 na Univerzite v Buenos Aires. Tesne pred ukončením vysokoškolského štúdia sa oženil za Maríu Lorenzu Barrenecheovú, s ktorou mal šesť detí. V roku 1950 sa prvýkrát zapojil do politického života, keď sa stal členom miestnej frakcie Hnutia integrácie a rozvoja v Chascomúse, ktorá patrila pod Radikálnu občiansku úniu. V tomto období sa tiež podieľal na založení denníka El Imparcial. V roku 1954 bol zvolený do mestskej rady vo svojom rodnom meste, ale po vojenskom prevrate v septembri 1955, ktorým bol zosadený prezident Juan Perón, bol Alfonsín na krátky čas uväznený. O tri roky neskôr sa vrátil do politiky, keď bol zvolený za poslanca provincie Buenos Aires. V tomto období došlo k rozdeleniu Radikálnej občianskej únie na Nekompromisnú radikálnu občiansku úniu, ktorú viedol Arturo Frondizi a Ľudovú radikálnu občiansku úniu, ktorú zas viedol Ricardo Balbín. Alfonsín sa pridal k Balbínovi a jeho strane. V roku 1963 bol zvolený za poslanca federálnej poslaneckej snemovne, o tri roky neskôr sa stal predsedom Ľudovej radikálnej občianskej únie v provincii Buenos Aires. V novembri 1966, teda potom, čo sa vlády ujala ďalšia vojenská chunta na čele s generálom Juanom Carlosom Onganíom, bol Alfonsín opäť dvakrát na krátko uväznený a súčasne prinútený rezignovať na svoj poslanecký mandát.

Otázka: Koľko súrodencov mal Raúl Alfonsín ?
Odpoveď: šesť

Otázka: Akého pôvodu bola matka Raúla Alfonsína ?
Odpoveď: waleského a falklandského pôvodu

Otázka: Akého pôvodu bol otec Raúla Alfonsína ?
Odpoveď: španielskeho a nemeckého pôvodu

Otázka: Kde absolvoval Raúl Alfonsín základné vzdelanie ?
Odpoveď: Vo svojom rodnom meste

Otázka: Kde sa narodil Raúl Alfonsín ?
Odpoveď: v meste Chascomús v provincii Buenos Aires
Žalúdok

Žalúdok (gréc. gaster alebo stomachos; lat. ventriculus) je vakovito rozšírený orgán spájajúci pažerák a tenké črevo. Časť tesne pod vyústením pažeráka sa nazýva kardia (lat. cardia). Doľava nahor sa rozširuje dno (lek. fundus ventriculi). Najväčšia časť je telo žalúdka (lat. corpus ventriculi), ktoré sa skladá z prednej a zadnej steny, tie sa spájajú v malom a veľkom zakrivení (lat. curvatura major et minor ventriculi). Na svojom dolnom konci je žalúdok zakončený vrátnikom (lat. pylorus), ktorý je uzatvárateľný silným zvieračom (lat. musculus sphincter pylori). Žalúdok je uložený v brušnej dutine, pod ľavou klenbou bránice, medzi slezinou a pečeňou. Jeho tvar a dĺžka sa menia v závislosti na naplnení a polohe tela.

Otázka: Ako sa grécky povie žalúdok ?
Odpoveď: gaster alebo stomachos

Otázka: Ako sa latinsky povie žalúdok ?
Odpoveď: ventriculus

Otázka: Aká je charakteristika žalúdka ?
Odpoveď: vakovito rozšírený orgán spájajúci pažerák a tenké črevo

Otázka: Ako sa nazýva časť žalúdka tesne pod vyústením pažeráka ?
Odpoveď: kardia

Otázka: Akou časťou je na svojom dolnom konci zakončený žalúdok ?
Odpoveď: vrátnikom
Hranica produkčných možností

Pri určovaní hraníc produkčných možností sa určuje krivka tzv. PPF krivka (z anglického production possibility frontier) – krivka hraníc produkčných možností, alebo transformačná krivka, pretože predstavuje transformáciu obmedzených zdrojov z jedného použitia na iné, vyjadruje nasledujúcu skutočnosť. Keď sa v ekonomike v plnom rozsahu výrobku musí nastať znižovanie výroby druhého výrobku. Substitúcia je teda zákonitý dôsledok plne využívanej ekonomiky – čo vyjadruje aj obsah zákona substitúcie. Hranica produkčných možností vzniká teda v dôsledku obmedzenosti celkových zdrojov.

Otázka: Čo je PPF krivka ?
Odpoveď: krivka hraníc produkčných možností, alebo transformačná krivka

Otázka: Z akého anglického výrazu pochádza názov pre PPF krivku ?
Odpoveď: z anglického production possibility frontier
Urológia

Andrológia je subšpecializácia urológie, ktorá sa zaoberá chorobami mužských reprodukčných orgánov, ich liečením a prevenciou. Skutočnosť, že na bezdetnom manželstve sa svojou poruchou plodnosti prakticky rovnakou mierou podieľajú muž i žena, si vyžiadala vytvorenie tejto subšpecializácie - andrológie. Popri problematike mužskej neplodnosti, rieši problematiku mužskej sexuálnej dysfunkcie a mužskej antikoncepcie. Treba zdôrazniť, že andrológia, ako organická súčasť urológie, úzko spolupracuje i s ďalšími medicínskymi odbormi, najmä s gynekológiou.

Otázka: S čím úzko spolupracuje andrológia ?
Odpoveď: andrológia, ako organická súčasť urológie, úzko spolupracuje i s ďalšími medicínskymi odbormi, najmä s gynekológiou
Eva Štefankovičová

„Dlhé roky som pracovala v rôznych profesiách vo filmových štáboch a viem, čo pre tento kolektív znamená osobnosť režiséra. Je to dôležité predovšetkým preto, lebo jeho autorita vo veľkej miere ovplyvňuje atmosféru pri samotnej výrobe filmu, no predovšetkým výsledok – hotový film. Svojou prácou nechcem dokazovať, že ženy môžu robiť film práve tak dobre ako muži a nerada sa pri rôznych rozhovoroch stretávam s takýmto názorom na moju prácu. Nie som feministka. Skutočnosť, že som žena – režisérka znamená pre mňa výhodu špecifických zážitkov, ktoré sa svojimi filmami pokúšam tlmočiť.“

Otázka: Čo si myslí Eva Štefankovičová o úlohe režiséra ?
Odpoveď: jeho autorita vo veľkej miere ovplyvňuje atmosféru pri samotnej výrobe filmu

Otázka: S akými názormi sa Eva Štefankovičová stretáva na jej prácu ?
Odpoveď: že ženy môžu robiť film práve tak dobre ako muži

Otázka: Čo znamená pre Evu Štefankovičovú , že je režisérka ?
Odpoveď: režisérka znamená pre mňa výhodu špecifických zážitkov, ktoré sa svojimi filmami pokúšam tlmočiť.“
Eva Štefankovičová

Popri hraných filmoch sa venovala aj dokumentárnej tvorbe – Divadlo (1980), Murár z Pribyliny (1983), Vzdušný most (1984), Stavitelia vzdušných zámkov (1986), Spievali u Pavarottiho (1989) a i. Pre Česko-slovenskú televíziu Bratislava nakrútila viacero dokumentárnych filmov ako napríklad Sila (1982), Prázdne hniezda (1984), Nie sme zlí (1984), Mama, ale slobodná a i. Významné domáce filmové ocenenia získali jej dva dlhometrážne dokumentárne filmy Vedľajšie zamestnanie: matka a Všetci spolu... (po slovensky) (1991), v ktorom reflektovala porevolučné obdobie rokov 1989 – 1990. V súčasnosti vedie jednu z najväčších a najprestížnejších kastingových agentúr na Slovensku Galaxy, ktorú založila v roku 1991.

Otázka: Akej dokumentárnej tvorbe sa venovala Eva Štefankovičová ?
Odpoveď: Popri hraných filmoch sa venovala aj dokumentárnej tvorbe – Divadlo (1980), Murár z Pribyliny (1983), Vzdušný most (1984), Stavitelia vzdušných zámkov (1986), Spievali u Pavarottiho (1989) a i.

Otázka: Čo nakrútila pre česko - slovenskú televíziu Eva Štefankovičová ?
Odpoveď: Pre Česko-slovenskú televíziu Bratislava nakrútila viacero dokumentárnych filmov ako napríklad Sila (1982), Prázdne hniezda (1984), Nie sme zlí (1984), Mama, ale slobodná a i.

Otázka: Aké dlhometrážne filmy natočila Eva Štefankovičová ?
Odpoveď: Vedľajšie zamestnanie: matka a Všetci spolu... (po slovensky) (1991), v ktorom reflektovala porevolučné obdobie rokov 1989 – 1990.

Otázka: Čo robí v súčasnosti Eva Štefankovičová ?
Odpoveď: V súčasnosti vedie jednu z najväčších a najprestížnejších kastingových agentúr na Slovensku Galaxy, ktorú založila v roku 1991.

Otázka: V akom filme reflektovala Eva Štefankovičová porevolučné obdobie rokov 1989 - 1990 ?
Odpoveď: Vedľajšie zamestnanie: matka a Všetci spolu
Eva Štefankovičová

Slané cukríky sú príbehom dospievajúcich sestier Heleny a Vlasty, ktoré žijú len s otcom. Helena sa učí za kaderníčku a ako modelku si berie sestru. Po výhre na súťaži, kde sestru ostrihá nakrátko, sa stretáva s veľkým úspechom a všetky ženy chodia do kaderníctva len pre Helenin výherný účes. Do prostého príbehu vnáša slabý dramatický oblúk len postava otca, ktorý dcéram hovorí, že chodí dvakrát do týždňa pískať po dedinách zápasy, no v skutočnosti chodí za milenkou. Na filme vidieť väčšia dynamika a vítaná sviežosť aspoň z technického hľadiska v porovnaní s filmami 70. rokov. Príbehovo sú však Slané cukríky len „rozprávkou“ s morálnym posolstvom, že nie vždy prvé miesto je výhra. Dôležitejšou Štefankovičovej témou sa tak stáva postavenie ženy (matky) v spoločnosti a jej postupná emancipácia.
Problémom žien sa venovala nielen v dokumentárnych filmoch ako Mama, ale slobodná (1984) alebo Vedľajšie zamestnanie: matka (1990), ale aj vo svojom treťom hranom filme Nemožná (1987). Tragický príbeh novinárky v stredných rokoch dokonca idealizuje ženu ako človeka, ktorý dokáže zniesť ťažké rany osudu a stále zostáva pevnou súdružkou na svojom mieste.
Vo svojom poslednom hranom filme Kúpeľňový hráč sa Štefankovičová znova vrátila k téme mladých, no nedokázala nadviazať na úspech Čarbaníc. Príbeh nesmelého Vila, ktorý hráva na lesnom rohu, je úsmevným filmom o hľadaní odvahy a miesta v živote. Aj keď sa film snaží priblížiť mladým, výsledok je dosť umelý a celkovo naivný. Vilove trampoty s trémou, ale aj láskou sú sledované s odstupom a divák sa tak nevie s mentalitou postavy stotožniť.

Otázka: Príbehom čoho sú Slané cukríky od Evy Štefankovičovej ?
Odpoveď: Slané cukríky sú príbehom dospievajúcich sestier Heleny a Vlasty, ktoré žijú len s otcom.

Otázka: Za koho sa učí Helena vo filme Slané cukríky ?
Odpoveď: Helena sa učí za kaderníčku a ako modelku si berie sestru.

Otázka: Aký dramatický oblúk prináša otec Heleny vo filme Slané cukríky ?
Odpoveď: chodí dvakrát do týždňa pískať po dedinách zápasy, no v skutočnosti chodí za milenkou.

Otázka: O čo je film Slané cukríky lepší ako ostatné filmy zo 70 rokov ?
Odpoveď: Na filme vidieť väčšia dynamika a vítaná sviežosť aspoň z technického hľadiska v porovnaní s filmami 70. rokov

Otázka: V akých filmoch sa venovala problémom žien Eva Štefankovičová ?
Odpoveď: Problémom žien sa venovala nielen v dokumentárnych filmoch ako Mama, ale slobodná (1984) alebo Vedľajšie zamestnanie: matka (1990), ale aj vo svojom treťom hranom filme Nemožná (1987).
Eva Štefankovičová

S filmom sa náhodne stretla pri nakrúcaní filmu Statočný zlodej (1958) režiséra Jána Lacka. Opustila štúdia práv a zamestnala sa vo Filmovej tvorbe Bratislava, kde ako skriptka, klapka alebo pomocná režisérka pracovala pod známymi režisérmi. Spolupracovala na filmoch Petra Solana Tvár v okne (1963), Prípad Barnabáš Kos (1964), Kým sa skončí táto noc (1965), Sedem svedkov (TV, 1967), Jozefa Zachara Zmluva s diablom (1967), Niet inej cesty (1968) Ela Havettu Slávnosť v botanickej záhrade (1969) a i.
V roku 1973, štyri roky po ukončení diaľkového štúdia filmovej a televíznej dramaturgie na Divadelnej fakulte VŠMU, nakrútila svoj krátkometrážny debut Pozvanie ku streľbe kráľovskej. V roku 1982 debutovala na poli celovečerného filmu snímkou Čarbanice, ktorá zobrazuje deti a ich starosti. Problémom teenagerov sa venovala aj vo svojich ďalších filmoch Slané cukríky (1985) a Kúpeľňový hráč (1988).

Otázka: Ako sa stretla Eva Štefankovičová s filmom ?
Odpoveď: S filmom sa náhodne stretla pri nakrúcaní filmu Statočný zlodej (1958) režiséra Jána Lacka.

Otázka: Na akých filmoch spolupracovala Eva Štefankovičová ?
Odpoveď: Spolupracovala na filmoch Petra Solana Tvár v okne (1963), Prípad Barnabáš Kos (1964), Kým sa skončí táto noc (1965), Sedem svedkov (TV, 1967), Jozefa Zachara Zmluva s diablom (1967), Niet inej cesty (1968) Ela Havettu Slávnosť v botanickej záhrade (1969) a i.

Otázka: Kedy Eva Štefankovičová nakrútila svoj prvý debut ?
Odpoveď: V roku 1973, štyri roky po ukončení diaľkového štúdia filmovej a televíznej dramaturgie na Divadelnej fakulte VŠMU, nakrútila svoj krátkometrážny debut Pozvanie ku streľbe kráľovskej.

Otázka: V akom filme debutovala v roku 1982 ?
Odpoveď: V roku 1982 debutovala na poli celovečerného filmu snímkou Čarbanice, ktorá zobrazuje deti a ich starosti.
Bedřich Smetana


Rodinné straty a problémy i nespokojnosť s prostým vyučovaním, nemožnosť získať v Prahe významnejšie hudobné postavenie, znižujúce sa príjmy z hudobnej školy i politicky ťaživá situácia prispeli k tomu, že Smetana využil príležitosť, ktorú mu sprostredkoval pražský klavírny virtuóz Alexander Dreyschock. Tomu bolo na turné v severských krajinách ponúknuté vedenie Filharmonickej spoločnosti (Harmoniska sällskapet) v Göteborgu. Dreyschock odmietol, odporučil však na toto miesto Smetanu a ten 11. októbra 1856 odcestoval do Švédska. Najprv usporiadal na skúšku dva klavírne koncerty, už 12. novembra bol prijatý za dirigenta Filharmonickej spoločnosti; súčasne sa stal vyhľadávaným učiteľom hry na klavír pre miestne slečny a dámy a vôbec významnou osobnosťou göteborskej spoločnosti.

Otázka: Kedy odcestoval Smetana do Švédska ?
Odpoveď: 11. októbra 1856

Otázka: Kedy bol B. Smetana prijatý za dirigenta Filharmonickej spoločnosti ?
Odpoveď: 12. novembra

Otázka: Za čo bol prijatý 12 . novembra vo Filharmonickej spoločnosti ?
Odpoveď: za dirigenta Filharmonickej spoločnosti
Bedřich Smetana


Dňa 7. septembra 1874 požiadal Smetana správu divadla o oslobodenie od povinností na neurčitú dobu, a k 31. októbru potom rezignoval na všetky svoje funkcie v divadle. Práve v tej dobe sa v divadelnom družstve presadilo staročeské vedenie a od 1. novembra bol riaditeľom Prozatímního divadla menovaný J. N. Maýr, prvým kapelníkom sa stal Adolf Čech. Pretože aktívna hudobnícka i pedagogická činnosť pri Smetanovom stave neprichádzala do úvahy a tantiémy z opier i autorské príjmy z vydaných skladieb boli nepravidelné a veľmi nízke, ocitol sa skladateľ v značnej finančnej tiesni. Divadelné družstvo sa k nemu zachovalo čestne, nechalo ho v zamestnaní ako divadelného komponistu a vymeralo mu čestnú penziu 1 200 zlatých ročne. Za to sa však Smetana musel zriecť príjmov za svoje doterajšie štyri opery. Za neskoršie opery opäť poberal tantiémy.

Otázka: Kedy rezignoval Smetana
Odpoveď: 1874 požiadal Smetana správu divadla o oslobodenie od povinností na neurčitú dobu, a k 31. októbru

Otázka: O čo požiadal Smetana správu divadla dňa 7 . septembra 1874 ?
Odpoveď: o oslobodenie od povinností na neurčitú dobu

Otázka: Kedy požiadal Smetana o oslobodenie od povinností ?
Odpoveď: 7. septembra 1874

Otázka: Koho požiadal Smetana o oslobodenie od povinností ?
Odpoveď: správu divadla

Otázka: Kto požiadal   správu divadla o oslobodenie od povinností ?
Odpoveď: Smetana
Bedřich Smetana

Nebol to veľký príjem a Smetana žil v neustálych finančných starostiach a ťahaniciach s meniacim sa vedením divadla. Vysoké životné náklady v Prahe ho donútili žiť i s rodinou na vidieku, totiž v Jabkeniciach u svojej dcéry Žofie Schwarzovej, kam sa 3. júna 1876 odsťahoval definitívne. Prozatímní divadlo sa do roku 1877 potýkalo s finančnými problémami i s vnútornou krízou, pričom boli snahy o zníženie Smetanovej penzie, ktorú vedenie navyše niekoľko mesiacov zadržovalo, čo skladateľa takmer zruinovalo. Až tesne pred smrťou sa jeho finančná situácia zlepšila vďaka vzrastajúcej popularite jeho skladieb; v lete 1883 mu riaditeľ Národního divadla František Adolf Šubert zvýšil penziu na 1 500 zlatých ročne. Jabkenické ústranie však nebolo izoláciou, Smetana tu prijímal návštevy, viedol čulú korešpondenciu a podľa finančných možností navštevoval Prahu, kde rád chodil do divadla, sledoval skúšky i predstavenia svojich opier (dokonca opravoval dirigentove tempá) a v partitúrach sledoval českú hudobnú produkciu. Kontakt s pražským prostredím mu zaisťoval najmä tajomník pražského Hlaholu Josef Srb-Debrnov, ktorý sa stal akýmsi jeho sekretárom, s divadlom jednal často prostredníctvom kapelníka Adolfa Čecha.

Otázka: Na koľko zvýšil Šubert ročnú penziu ?
Odpoveď: na 1 500 zlatých ročne

Otázka: Kedy sa Smetana odsťahoval definitívne ?
Odpoveď: 3. júna 1876 odsťahoval definitívne

Otázka: Kto zvýšil penziu na 1500 zlatých ročne ?
Odpoveď: Šubert

Otázka: Kedy Smetanovi Šubert zvýšil penziu na 1500 zlatých ročne ?
Odpoveď: v lete 1883
Bedřich Smetana


Narodil sa v pomerne zámožnej rodine. Jeho otec František Smetana mal rád hudbu, nadšene amatérsky pestoval komornú hudbu a syna Bedřicha zasvätil do jej tajov už v štyroch rokoch, neskôr ho ale zveril do starostlivosti obchodníka Jana Chmelíka, ktorý riadil hudobné produkcie pre grófa Valdštejna. Smetana sa učil hrať na husliach a neskôr na klavíri. Svoje prvé verejné vystúpenie absolvoval v Litomyšli v šiestich rokoch. Ešte v Litomyšli začal komponovať i jednoduché kúsky, prvá dochovaná skladba – nedokončený kvapík D dur – však vznikla až v Jindřichovom Hradci.

Otázka: Kde Bedřich Smetana absolvoval svoje prvé vystúpenie ?
Odpoveď: absolvoval v Litomyšli

Otázka: Ako sa volal otec Bedřicha Smetanu ?
Odpoveď: František Smetana

Otázka: Na čom sa Bedřich Smetana učil hrať ?
Odpoveď: na husliach a neskôr na klavíri

Otázka: V akej rodine sa narodil Bedřich Smetana ?
Odpoveď: v pomerne zámožnej rodine

Otázka: Čo mal rád otec Bedřicha Smetanu ?
Odpoveď: rád hudbu