lukasjanek/skquad huggingface dataset:
Empiriokriticizmus

Empiriokriticizmus je filozofický smer - učenie R. Avenaria. Veľmi príbuzné názory zastával aj E. Mach (machizmus). Obaja filozofi "nastolili požiadavku, aby sa veda obmedzila na čo možno najexaktnejší a najekonomickejší opis bezprostredne daného. Dané sú však iba také kvalitatívne elementy, ako farby, tóny, vône atď., ktoré sa nazývajú pocity. To, čo označujeme ako telesá, sú iba relatívne konštantné komplexy takýchto elementov; aj naše telo je takýto komplex a dokonca aj samo vlastné ja nie je nič iné ako zhluk pocitových, predstavových, spomienkových, citových elementov viazaných na určité telo.

Otázka: Čo je to empiriokriticizmus ?
Odpoveď: Empiriokriticizmus je filozofický smer - učenie R. Avenaria

Otázka: Ktorý filozofický smer je podobný empiriokriticizmu ?
Odpoveď: machizmus

Otázka: Akú požiadavku na vedu nastolil filozofický smer empiriokriticizmus ?
Odpoveď: aby sa veda obmedzila na čo možno najexaktnejší a najekonomickejší opis bezprostredne daného. Dané sú však iba také kvalitatívne elementy, ako farby, tóny, vône atď., ktoré sa nazývajú pocity. To, čo označujeme ako telesá, sú iba relatívne konštantné komplexy takýchto elementov; aj naše telo je takýto komplex a dokonca aj samo vlastné ja nie je nič iné ako zhluk pocitových, predstavových, spomienkových, citových elementov viazaných na určité telo.
A Reminiscence of Dr. Samuel Johnson

Príbeh je rozprávaný starobylou formou jazyka ctihodným pánom Humphreyom Littlewitom. Prezrádza v ňom, že hoci sa oficiálne narodil v roku 1890 v Amerike, jeho skutočný vek je oveľa vyšší – prišiel na svet v rodinnom sídle v Devonshire, Anglicko 20. augusta 1690 a v čase rozprávania príbehu má teda 228 rokov. Krátko po narodení prišiel do Londýna, kde poznal viacero vtedajších osobností.
Podstatou jeho rozprávania je jeho známosť s doktorom Samuelom Johnsonom, o ktorom po prvýkrát počul v roku 1738 a osobne sa s ním stretol v roku 1763. Vtedy i následne viedli časté a priateľské rozhovory s ďalšími známymi v Literárnom klube; priateľské i napriek značne odlišným názorom. V ďalších odstavcoch stručne opisuje ďalších členov klubu a ich vzájomné vzťahy. Po doktorovej smrti sa Littlewit stal vykonávateľom jeho poslednej vôle. Poviedka nemá žiadnu zjavnú pointu a pôsobí nedokončeným dojmom.
 Opis zápletky alebo rozuzlenia príbehu sa tu končí.

Otázka: Kedy sa skutočne narodil Humphrey Littlew ?
Odpoveď: 20. augusta 1690

Otázka: Kde sa naozaj narodil Humphrey Littlew ?
Odpoveď: v rodinnom sídle v Devonshire, Anglicko

Otázka: Kedy sa oficiálne narodil Humphrey Littlew ?
Odpoveď: v roku 1890

Otázka: Kde sa oficiálne narodil Humphrey Littlew ?
Odpoveď: v Amerike, jeho skutočný vek je oveľa vyšší – prišiel na svet v rodinnom sídle v Devonshire, Anglicko 20. augusta 1690 a v čase rozprávania príbehu má teda 228 rokov. Krátko po narodení prišiel do Londýna, kde poznal viacero vtedajších osobností.
Podstatou jeho rozprávania je jeho známosť s doktorom Samuelom Johnsonom, o ktorom po prvýkrát počul v roku 1738 a osobne sa s ním stretol v roku 1763. Vtedy i následne viedli časté a priateľské rozhovory s ďalšími známymi v Literárnom klube; priateľské i napriek značne odlišným názorom. V ďalších odstavcoch stručne opisuje ďalších členov klubu a ich vzájomné vzťahy. Po doktorovej smrti sa Littlewit stal vykonávateľom jeho poslednej vôle. Poviedka nemá žiadnu zjavnú pointu a pôsobí nedokončeným dojmom.
Štefan Valach

V roku 1942 sa prihlásil k štúdiu na Vysokej vojennej škole v Bratislave, na ktorú bol prijatý a zaradený do oddelenia „B“, určeného pre dôstojníkov intendantstva. VVŠ absolvoval v rokoch 1942 až 1944. Počas štúdia na VVŠ bol trvalo pridelený k Ministerstvu Národnej Obrany. Okrem teoretického štúdia absolvoval aj stáže u útvarov, vyšších veliteľstiev a intendančných zariadení, na krátku dobu bol odoslaný aj na východný front, v septembri až decembri roku 1943, k intendancii 1. pešej divízie. Počas štúdia bol hodnotený stupňom kvalifikácie „veľmi dobrý“. V roku 1943 bol povýšený na stotníka delostrelectva. VVŠ ukončil dňa 31. júla 1944.

Otázka: Na aké štúdium sa vojak Štefan Valach prihlásil v roku 1942 ?
Odpoveď: k štúdiu na Vysokej vojennej škole v Bratislave, na ktorú bol prijatý a zaradený do oddelenia „B“, určeného pre dôstojníkov intendantstva

Otázka: V ktorých rokoch absolvoval vojak Štefan Valach Vysokú vojenskú školu ?
Odpoveď: v rokoch 1942 až 1944

Otázka: Kedy ukončil vojak Štefan Valach svoje vysokoškolské štúdium ?
Odpoveď: 31. júla 1944

Otázka: Akým stupňom kvalifikácie bol vojak Štefan Valach hodnotený počas jeho vysokoškolského štúdia ?
Odpoveď: „veľmi dobrý“

Otázka: V ktorom roku bol vojak Štefan Valach povýšený na stotníka delostrelectva ?
Odpoveď: V roku 1943
Háj (okres Košice-okolie)

Háj sa uvádza v dokladoch takto: poss. Ay (1340), villa Ay (1409), Ay (1567), slovensky Haj a maďarsky Ay (1773), slovensky Haj a maďarsky Aj (1786), slovensky Háj a maďarsky Aj (1808), slovensky Háj a maďarsky Áj (1903). Z uvedených dokladov vidieť, že názov Áj sa od začiatku prakticky nemenil a je maďarského pôvodu. V maďarčine slovo značí údolie, rokľu, údolie so silným zárezom. Maďarský názov nemožno vysvetľovať ako pôvodom zo slovenského slova háj (listnatý les, obyčajne malý) lebo pri prechode slovenského slova (názvu) do maďarčiny počiatočné g, h neodpadajú. Napríklad dedina Háj v Turci sa v najstarších dokladoch uvádza pod maďarským názvom Gaj, teda ešte so spoluhláskou g (r. 1264 villvani de Gay, r. 1281 villa Gay). Roku 1272 sa pri opise chotára Fintic spomína potok Aypotak, tečúci už vo vrchovatom teréne a ani tento názov nesúvisí s Hájom. Potok tečúci cez dedinu sa aj dnes nazýva Ájpatak a údolie Áji völgy a názov potoka tu bol už pred vznikom dediny.

Otázka: Ako sa uvádza dedina Háj v dokladoch z roku 1773 ?
Odpoveď: Háj sa uvádza v dokladoch takto: poss. Ay (1340), villa Ay (1409), Ay (1567), slovensky Haj a maďarsky Ay (1773), slovensky Haj a maďarsky Aj (1786), slovensky Háj a maďarsky Aj (1808), slovensky Háj a maďarsky Áj (1903).

Otázka: Ako sa uvádza dedina Háj v dokladoch z roku 1903 ?
Odpoveď: slovensky Háj a maďarsky Áj

Otázka: Ako sa uvádza dedina Háj v dokladoch z roku 1340 ?
Odpoveď: poss. Ay

Otázka: Ako sa uvádza dedina Háj v dokladoch z roku 1808 ?
Odpoveď: , slovensky Háj a maďarsky Aj
Háj (okres Košice-okolie)

Po vybudovaní stredovekého feudálneho hradu Turňa niekedy okolo roku 1357 patrila dedina Háj k tomuto hradu. Keď kráľ Žigmund v roku 1409 vymenil hrad za hrad Slavónii, uvádza sa medzi jeho príslušenstvom aj dedina Háj (Ay). Háj sa v [[portálnom súpise Turnianskej stolice vzniknutom okolo roku 1430 z uvedených dôvodov už neuvádza. Podľa portálneho súpisu z roku 1567 bolo v Háji 6 párt (4 celé a 4 polovičné sesie), 7 želiarov, 5 opustených domov, 1 nový dom a 1 slobodník. Podľa portálneho súpisu z roku 1578 tu bolo 6 celých, 4 polovičné sesie a 7 želiarov. Háj nebol vtedy poplatný Turkom.
Podľa súpisu domov Turnianskej stolice z roku 1598 bolo v Háji napočítaných okrem richtárskeho domu 36 obývaných a 1 neobývaný dom. Z týchto 37 hláv rodín malo 25 mená maďarského pôvodu: Zekely, Zabo (2), Herczeg, Ay, Santha, Kiraly, Odaky, Sarogh, Theöreök, Hasas, Kazdagh, Zaloczy, Nagy, Ambrus, Lengyel, Koczys, Hardy, Ando, Baba, Totth, Gal, Koczy, Chys, Laczko ďalej 2 osôb mená slovanského pôvodu: Kosso, Jeczko. Z týchto mien vidieť, že koncom 16. storočia sa tu miešalo maďarské a slovenské obyvateľstvo. Keďže Háj bol už v stredoveku v podstate maďarská dedina a nové slovanské obyvateľstvo sem neprichádzalo naraz, postupne sa vždy pomaďarčovalo. O prevahe maďarského etnika v dedine svedčí aj fakt, že roku 1608 tu bola fília kalvínskej matkocirkvi Turny n. B., kde boli vtedy kalvínski kňazi maďarskej národnosti.

Otázka: Okolo ktorého roku patrila dedina Háj k hradu Turňa ?
Odpoveď: okolo roku 1357

Otázka: Podľa akého súpisu z roku 1567 bolo v dedine Háj 6 párt , 7 želiarov , 5 opustených domov , 1 nový dom a 1 slobodník ?
Odpoveď: Podľa portálneho súpisu
Háj (okres Košice-okolie)

Obec leží v hlbokej doline medzi horami a vznikla oveľa neskôr ako staré dediny v turnianskom prédiu, ako sú Turňa nad Bodvou, Žarnov, Dvorníky-Včeláre a Hrhov. Háj bol osídlený až v dobe kolonizačnej a prvý raz sa spomína v roku 1340, keď pred jasovským konventom došlo k rozdeleniu majetkov medzi jednotlivými vetvami potomstva komesa Tekuša.  Háj vnikol pravdepodobne niekedy v druhej polovici 13. alebo na začiatku 14. storočia na pôvodnom rozsiahlejšom chotári Turny n. B.  Skôr ako vznikla dedina Háj, existoval potok s rovnakým názvom a podľa neho pomenovaný vrch; názov dediny vznikol teda podľa názvu potoka. Už v tzv. znovuzakladačnej listine jasovského prepoštstva z roku 1255 sa uvádza pri opise južných hraníc majetku jasovského kláštora vrch Ayfey.
Hranica je opísaná od chotára Debrade na západ, smeruje k zemi Nyhatateluke ležiacej pri Čiernom lese a ide ďalej západne medzi dvoma vrchmi, z ktorých jeden sa nazýva Ayfey, ležiaci z južnej strany, a druhý Hygysheg, ležiaci zo severnej strany. Šmilauer  stotožnil vrch Ayfey s vrchom ležiacim východne od dnešnej Hačavy (kóta 982 mnm) a Hygysheg (t.j. Hegyeshegy, Spitzberg) zasa s dnešným Jelením vrchom (kóta 949 m mnm).

Otázka: Kedy pravdepodobne vznikla obec Háj ?
Odpoveď: niekedy v druhej polovici 13. alebo na začiatku 14. storočia

Otázka: Kedy sa prvý raz spomína obec Háj ?
Odpoveď: prvý raz sa spomína v roku 1340

Otázka: Kde leží obec Háj ?
Odpoveď: v hlbokej doline medzi horami
Dionýz Ignác Staneti

O mimoriadnej umeleckej plodnosti Dionýza Ignáca Stanetiho svedčí okrem toho množstvo ďalších prác nezanedbateľnej umeleckej hodnoty: oltár v Kostole svätého Michala Archanjela v Sebechleboch z roku 1754, v tom istom roku sa zúčastnil na výtvarnom dotvorení interiéru kláštorného kostola hieronymitánov v Štiavnických Baniach, v roku 1756 vytvoril sochy pre oltár sv. Kríža  v Kostole Nanebovzatia Panny Márie v Banskej Štiavnici, socha sv. Floriána vo Svätom Kríži (dnešný Žiar nad Hronom) z roku 1759, sochárske diela v kostoloch v Nitrianskom Pravne, Novej Bani, Hodruši-Hámroch a i. Prisudzujú sa mu tiež diela v kaštieli vo Svätom Antone a na kalvárii v Hliníku nad Hronom.

Otázka: Čo svedčí o mimoriadnej umeleckej plodnosti Dionýza Ignáca Stanetiho ?
Odpoveď: množstvo ďalších prác nezanedbateľnej umeleckej hodnoty

Otázka: Čo vytvoril Dionýz Ignác Staneti v roku 1756 ?
Odpoveď: vytvoril sochy pre oltár sv. Kríža  v Kostole Nanebovzatia Panny Márie v Banskej Štiavnici
Plavčík (zbojník)

 upozornenie    Tomuto článku alebo sekcii chýbajú odkazy na použité zdroje a môže preto obsahovať informácie, ktoré je potrebné overiť.Pomôžte Wikipédii a [edit doplňte do článku] citácie, odkazy na spoľahlivé zdroje.
 ()Kategória:Wikipédia:Chýbajúce referencie

Plavčík alebo Plavčík z Dunajova (? – †  1713) bol slovenský zbojník, člen Jánošíkovej a Uhorčíkovej družiny začiatkom 18. storočia. O jeho detstve nemáme žiadne údaje. Zbojníčil od roku 1708 po porážke v bitke pri Trenčíne. Do Jánošíkovej družiny ho zlákal Uhorčík spolu s Turjakom, zvaným Huncaga na jar 1712. Popravený bol v zime roku 1713. V septembri roku 1712 pravdepodobne bol prítomný pri streľbe na domanižského farára Juraja Vertíka. Najviac sa zdržiaval s Turjakom a Satorom, ktorý pochádzal z Poľska. V družine bol jednú celú sezónu 1712. Jeho príbeh sa končí v januári 1713 potom, ako ho pri prechode z lazov zlapala skupina pandúrov, načo bol veľmi prekvapený kvôli veľkému množstvu snehu v horách. Odviedli ho pravdepodobne do Žiliny, kde ho asi v polovici januára po útrpnom mučení popravili lámaním v kolese, a jeho rýchla smrť bola zapríčinená aj treskúcim mrazom. Či to bol on, kto prezradil Jánošíkov úkryt v Klenovci u Mravca, ostane navždy záhadou. Ako miesto jeho posledného odpočinku sa uvádzajú viaceré miesta ale to skutočné už upadlo do zabudnutia.
Podobizeň Plavčíka sa nezachovala a nie je známa.

Otázka: Ako odmenili zbojníka Plavčíka ?

Otázka: Odkedy si pískal zbojník Plavčík ?

Otázka: Aké údaje máme o štúdiách zbojníka Plavčíka ?

Otázka: Kto bol zbojník Potanko ?

Otázka: Kto odmietol zbojníka Plavčíka do Jánošíkovej družiny ?

Otázka: Kto bol zbojník Plavčík ?
Odpoveď: bol slovenský zbojník, člen Jánošíkovej a Uhorčíkovej družiny začiatkom 18. storočia

Otázka: Kto zlákal zbojníka Plavčíka do Jánošíkovej družiny ?
Odpoveď: Uhorčík spolu s Turjakom, zvaným Huncaga na jar 1712

Otázka: Ako popravili zbojníka Plavčíka ?
Odpoveď: lámaním v kolese

Otázka: Odkedy zbojníčil zbojník Plavčík ?
Odpoveď: Zbojníčil od roku 1708 po porážke v bitke pri Trenčíne

Otázka: Aké údaje máme o detstve zbojníka Plavčíka ?
Odpoveď: žiadne
Issa Kobajaši

Od roku 1787 sa jeho meno spája so skupinou básnikov známych ako Škola z Kacušiky (dnes štvrť Tokia). Skupinu založil Sodó Jamaguči (山口素堂 (jpn), 1642-1716) a medzi Issových učiteľov patrili Mizoguči Somaru (1713-1795), Čikua Kobajaši (小林竹阿 (jpn), 1710-1790) a Genmu Morita (1728-1801). Bol študentom Mizogučiovej haiku školy (domu) Nirokuan (二六庵 (jpn)) . V roku 1789 sa vydal na cestu na sever Japonska a jeho tvorba bola ovplyvnená zážitkami z nej. Po Čikuovej smrti sa jeho učiteľom stal oficálne od 20. mája 1790 Mizoguči Somaru. Issa v tom istom roku začal plánovať ďalšie cesty, v roku 1791 sa opäť vydal na cestu domov a nasledujúcich sedem rokov putoval po krajine.

Otázka: S ktorou skupinou básnikov sa dnes spája meno Issu Kobajašiho ?
Odpoveď: Škola z Kacušiky

Otázka: Kto založil básnickú skupinu Školu z Kacušiky ?
Odpoveď: Sodó Jamaguči
Oľga Lauková

V rokoch 1973-1978 absolvovala štúdium na Filozofickej fakulte UK v Bratislave, 1980 PhDr. Pôsobila ako vedúca odboru kultúry na ONV v Martine (1982-1987), ako vedúca odboru kultúry KNV v Banskej Bystrici (1987-1989), ako koordinátorka pre miestnu kultúru na Ministerstve kultúry SR (1990-1993) a vo funkcii námestníčky riaditeľa Slovenskej agentúry životného prostredia v Banskej Bystrici (1994-1998). Od roku 1999 je riaditeľkou Štátnej vedeckej knižnici v Banskej Bystrici. Pričinila  sa o zapísanie lokality ľudovej architektúry Vlkolínec a Mestskej pamiatkovej rezervácie Banská Štiavnica do Zoznamu svetového kultúrneho dedičstva. Zaslúžila sa o vznik Turčianskej galérie v Martine a medzinárodných výtvarných súťaží Zelená fantázia a Zelený svet. Je autorkou viacerých vzdelávacích projektov s environmentálnym zameraním. Venovala sa pedagogickej činnosti v odbore teória výchovy na Strednej pedagogickej škole v Turčianskych Tepliciach a v Domove mládeže v Banskej Bystrici. Publikovala články a recenzie v odbornej a dennej tlači, zamestnanci jej zostavili jubilejnú publikáciu Knižnica v premenách času (Banská Bystrica, roku 2001).

Otázka: V ktorom období nepôsobila Oľga Lauková ako koordinátorka pre miestnu kultúru na Ministerstve kultúry SR ?

Otázka: V ktorom období pôsobila Adela Banášová vo funkcii námestníčky riaditeľa Slovenskej agentúry životného prostredia v Banskej Bystrici ?

Otázka: Aké štúdium neabsolvovala knihovníčka Oľga Lauková ?

Otázka: V ktorom roku odmietla knihovníčka Oľga Lauková titul PhDr . ?

Otázka: V ktorom období pôsobila Oľga Lauková ako vedúca slovenskej armády ?

Otázka: Aké štúdium absolvovala knihovníčka Oľga Lauková ?
Odpoveď: V rokoch 1973-1978 absolvovala štúdium na Filozofickej fakulte UK v Bratislave

Otázka: V ktorom roku získala knihovníčka Oľga Lauková titul PhDr . ?
Odpoveď: 1980

Otázka: V ktorom období pôsobila Oľga Lauková ako vedúca odboru kultúry KNV v Banskej Bystrici ?
Odpoveď: 1982-1987

Otázka: V ktorom období pôsobila Oľga Lauková ako koordinátorka pre miestnu kultúru na Ministerstve kultúry SR ?
Odpoveď: 1990-1993

Otázka: V ktorom období pôsobila Oľga Lauková vo funkcii námestníčky riaditeľa Slovenskej agentúry životného prostredia v Banskej Bystrici ?
Odpoveď: 1994-1998
Basketbal na Pacifických hrách


Basketbal na Pacifických hrách je basketbalový turnaj, ktorý sa koná v rámci multišportového podujatia Pacifických hier (do roku 2007 ako Juhopacifické hry) a organizuje ho Oceánska basketbalová federácia (FIBA Oceania). Do programu hier bol turnaj oficiálne zaradený hneď na prvých Pacifických hrách v roku 1963 vo fidžijskom meste Suva, vtedy iba v mužskej kategórii. Basketbalový turnaj sa odvtedy koná na hrách pravidelne. Ženský turnaj mal premiéru na 2. Pacifických hrách v roku 1966 v novokaledónskom meste Nouméa. V kategórii mužov i žien získali najviac prvenstiev Tahiti, ktoré zvíťazili zhodne na piatich turnajoch.

Otázka: Kedy sa konalo prvé kolo Pacifických hier ?
Odpoveď: v roku 1963

Otázka: Kde sa konalo prvé kolo Pacifických hier ?
Odpoveď: vo fidžijskom meste Suva

Otázka: Kedy sa konalo druhé kolo Pacifických hier ?
Odpoveď: v roku 1966

Otázka: Kde sa konalo druhé kolo Pacifických hier ?
Odpoveď: v roku 1966

Otázka: Kedy bol basketbal zaradený do programu Pacifických hier ?
Odpoveď: hneď na prvých Pacifických hrách v roku 1963
Hmoždinka



V súčasnosti sa hmoždinky väčšinou vyrábajú z plastu, kvalitnejšie z nylonu, ale existujú aj kovové varianty (oceľové, nerezové, mosadzné), pre ktoré sa používa označenie kotvy. Pretože existuje mnoho typov stavebných materiálov a možností montáže, vyrába sa aj veľa druhov špeciálnych hmoždiniek.
Pre väčšinu typov hmoždiniek sa musí najskôr vytvoriť zodpovedajúci otvor na uchytenie, napríklad pomocou vŕtačky. U niektorých druhov sa zaskrutkovaním vrutu hmoždinka roztiahne a pripevní k okolitému materiálu. Poistkou sú spätne otočené zuby alebo upchávka vytvorená hmoždinkou v dutine. Moderné druhy hmoždiniek, napríklad do sadrokartónu, či pórobetónu nevyžadujú vyvŕtanie otvoru. Do materiálu sa totiž iba zatĺkajú alebo zaskrutkujú. Natĺkacie hmoždinky však, napriek svojmu názvu, vyvŕtanie otvoru vyžadujú. Až potom je možné upevniť ich, napríklad úderom kladiva.
Hmoždinka umožňuje rozložiť silu pôsobiacu v upevňovanom materiáli. Takto vytvorená sila musí byť rovnocenná alebo vyššia než sila vytvorená ťahom uchytávaného predmetu. Pri uchytení veľmi ťažkých materiálov do stien je niekedy nutné rozložiť silu na viacero hmoždiniek.

Otázka: Z akých materiálov sa v súčasnosti vyrábajú hmoždinky ?
Odpoveď: V súčasnosti sa hmoždinky väčšinou vyrábajú z plastu, kvalitnejšie z nylonu, ale existujú aj kovové varianty (oceľové, nerezové, mosadzné), pre ktoré sa používa označenie kotvy. Pretože existuje mnoho typov stavebných materiálov a možností montáže, vyrába sa aj veľa druhov špeciálnych hmoždiniek.
Hmoždinka

Hmoždinka sa vyvinula z pôvodných drevených kolíkov, ktoré boli upevnené sadrou do otvorov v stene. Do týchto kolíkov boli následne zaskrutkované skrutky. Prvú, hromadne vyrábanú, hmoždinku si patentoval v roku 1910 John Joseph Rawlings. Prihlásil ju na patentovom úrade v Londýne, v roku 1911. O rok neskôr získal registráciu na názov rawlplug. 14. januára 1913 získal patent pod číslom 22680/11. Hmoždinka pozostávala z konopnej šnúry, napustenej krvou zo zvierat, do ktorej sa skrutkovala príslušná skrutka. Od roku 1926 vyrábala nemecká spoločnosť Upat v Hamburgu prvé hmoždinky z konopnej šnúry s plechovou vložkou. Prvú - naozaj univerzálne použiteľnú nylonovú hmoždinku si nechal pod označením Fischer S patentovať Artur Fischer (zakladateľ spoločnosti Fischerwerke), v roku 1957.

Otázka: Kto si dal patentovať v roku 1910 prvú sériovo vyrábanú hmoždinku ?
Odpoveď: John Joseph Rawlings

Otázka: Ako sa volal zakladateľ spoločnosti Fischerwerke ?
Odpoveď: Artur Fischer

Otázka: V ktorom roku bola patentovaná prvá sériovo vyrábaná hmoždinka ?
Odpoveď: v roku 1910

Otázka: Z čoho sa vyvinula hmoždinka ?
Odpoveď: z pôvodných drevených kolíkov, ktoré boli upevnené sadrou do otvorov v stene. Do týchto kolíkov boli následne zaskrutkované skrutky
Hmoždinka

Hmoždinka pri upevňovaní funguje ako elastický prvok rozdeľujúci silu pôsobiacu pri zaskrutkovaní skrutky. Skrutka po zaskrutkovaní roztláča steny hmoždinky, ktoré sa opierajú o steny vyvŕtaného otvoru a držia tak hmoždinku na potrebnom mieste. Najspoľahlivejšie upevnenie hmoždiniek sa dosiahne pri ich použití do stavebného materiálu, ktorý neobsahuje dutiny a póry. V poréznych materiáloch je držanie hmoždinky slabšie, preto sa do takýchto materiálov používajú špeciálne hmoždinky (napríklad s dlhšou styčnou plochou). Popri vývoji nových stavebných materiálov sa postupne vyvinuli aj špeciálne druhy hmoždiniek, ako je napríklad hmoždinka používaná do sadrokartónu (nevyžaduje predvŕtanie otvoru), alebo hmoždinky do izolačných materiálov, ktoré majú špeciálny tvar a závit, čo vylepšuje ich držanie.

Otázka: Ako funguje hmoždinka ?
Odpoveď: Hmoždinka pri upevňovaní funguje ako elastický prvok rozdeľujúci silu pôsobiacu pri zaskrutkovaní skrutky. Skrutka po zaskrutkovaní roztláča steny hmoždinky, ktoré sa opierajú o steny vyvŕtaného otvoru a držia tak hmoždinku na potrebnom mieste

Otázka: V akých materiáloch sa dosiahne najspoľahlivejšie upevnenie hmoždinky ?
Odpoveď: pri ich použití do stavebného materiálu, ktorý neobsahuje dutiny a póry
Egypťan Sinuhe

Podobne ako jeho menovec (pozri Sinuhetov vlastný životopis) aj tento Sinuhet opisuje svoj životný príbeh, ale vieme, že prostredníctvom neho k nám rozpráva fínsky spisovateľ Mika Waltari (1908 – 1979). Dej sa odohráva v Egypte koncom 18. dynastie, za vlády Amenhotepa III., Achnatona, Smenchkareho, Tutanchamona, Aja a Haremheba. Hlavnou postavou je Sinuhe, ktorého život sledujeme od detstva, počas štúdia lekárstva a na cudzokrajných cestách, až po jeho zúčastnenie sa búrlivých udalostí Achnatonovej reformy a nakoniec jeho starobu počas obnovy predreformných pomerov. Je približne rovnako starý ako Achnaton, čo nám umožňuje presnejšie datovanie obdobia, kedy sa fiktívny dej odohráva. Je to v približne v rokoch 1370 – 1300 pred Kr., t. j. 600 rokov po osudoch jeho menovca.
Príbeh je zachytený v pätnástich knihách Sinuheho, opisujúcich roky 1390 až 1335 pred Kr. Ide o formu pamätí, ktorých cieľom je ospravedlnenie vlastných skutkov pred svojim svedomím.

Otázka: Čo nám pomohlo odhadnúť kedy sa dej knihy Egypťan Sinuhe odohráva ?
Odpoveď: Hlavnou postavou je Sinuhe, ktorého život sledujeme od detstva, počas štúdia lekárstva a na cudzokrajných cestách, až po jeho zúčastnenie sa búrlivých udalostí Achnatonovej reformy a nakoniec jeho starobu počas obnovy predreformných pomerov. Je približne rovnako starý ako Achnaton, čo nám umožňuje presnejšie datovanie obdobia, kedy sa fiktívny dej odohráva.

Otázka: Kedy sa odohráva dej knihy Egypťan Sinuhe ?
Odpoveď: Je to v približne v rokoch 1370 – 1300 pred Kr., t. j. 600 rokov po osudoch jeho menovca.

Otázka: Kto je hlavnou postavou knihy Egypťan Sinuhe ?
Odpoveď: Sinuhe

Otázka: Kde sa odohráva dej knihy Egypťan Sinuhe ?
Odpoveď: Dej sa odohráva v Egypte koncom 18. dynastie, za vlády Amenhotepa III., Achnatona, Smenchkareho, Tutanchamona, Aja a Haremheba.

Otázka: Aký mal Sinuhe život v knihe Egypťan Sinuhe ?
Odpoveď: život sledujeme od detstva, počas štúdia lekárstva a na cudzokrajných cestách, až po jeho zúčastnenie sa búrlivých udalostí Achnatonovej reformy a nakoniec jeho starobu počas obnovy predreformných pomerov.
Evanjelická cirkev metodistická

Evanjelická cirkev metodistická, slovenská oblasť je náboženská organizáciia na Slovensku. Evanjelická cirkev metodistická vznikla  zjednotením dvoch cirkví – Evanjelického spoločenstva a Episkopálnej metodistickej cirkvi. V anglicky hovoriacich krajinách sa nazýva zjednotenou denomináciou United Methodist Church (Zjednotená metodistická cirkev), v mnohých európskych krajinách sa nazýva Evanjelická cirkev metodistická. Pri vzniku hnutia, z ktorého táto cirkev vznikla, bol John Wesley, ktorého inšpiroval v Londýne predhovor výkladu Martina Luthera k listu Rimanom. Cirkev vznikla najskôr v Spojených štátoch amerických a následne iných krajinách sveta. Na Slovensku, resp. vo vtedajšom Československu, vznikla v roku 1924.

Otázka: Kto bol zakladateľom Evanjelickej cirkvi metodistickej ?
Odpoveď: John Wesley

Otázka: V ktorom roku vznikla Evanjelická cirkev metodistická na Slovensku ?
Odpoveď: 1924

Otázka: Kde vznikla Evanjelická cirkev metodistická ?
Odpoveď: v Spojených štátoch amerických

Otázka: Zlúčením ktorých dvoch cirkví vznikla na Slovensku Evanjelická cirkev metodistická ?
Odpoveď: Evanjelického spoločenstva a Episkopálnej metodistickej cirkvi
Blackfriars Bridge

Prvým spojením brehov rieky pri Blackfriars bol 303 m dlhý most, na ktorom sa za jeho prekročenie vyberalo mýto. Autorom jeho návrhu bol Robert Mylne. Most obsahoval deväť semieliptických oblúkov a bol postavený z portlandského vápenca. Jeho stavba trvala dovedna deväť rokov a otvorený bol v roku 1796. Most bol pomenovaný po britskom ministerskom predsedovi Williamovi Pittovi – William Pitt Bridge. Avšak neskôr most premenovali po dominikánskom kláštore v Blackfriars, ktorý v minulosti stál pri rieke neďaleko mosta.

Otázka: Aký dlhý bol most Blackfriars Bridge ?
Odpoveď: bol 303 m dlhý

Otázka: Kto bol autorom návrhu mosta Blackfriars Bridge ?
Odpoveď: Robert Mylne

Otázka: Z akého vápenca bol most Blackfriars Bridge postavený ?
Odpoveď: portlandského

Otázka: Ako dlho trvala stavba mosta Blackfriars Bridge ?
Odpoveď: deväť rokov
Crozetove ostrovy

Ostrovy objavila francúzska expedícia v roku 1772 a sú pomenované podľa Julesa Crozeta - zástupcu veliteľa tejto expedície. V 19. storočí boli častým cieľom výprav lovcov tuleňov a veľrybárov. Od roku 1955 sú súčasťou Francúzskych južných a antarktických území, predtým boli závislým územím Madagaskaru. V roku 1963 bola na ostrove Île de la Possession postavená výskumná stanica obývaná celoročne skupinou 18 až 30 vedeckých pracovníkov, zaoberajúca sa meteorologickým, biologickým a geologickým výskumom.

Otázka: Komu patria Crozetove ostrovy ?
Odpoveď: Od roku 1955 sú súčasťou Francúzskych južných a antarktických území, predtým boli závislým územím Madagaskaru

Otázka: Kto objavil Crozetove ostrovy ?
Odpoveď: francúzska expedícia

Otázka: Kedy boli objavené Crozetove ostrovy ?
Odpoveď: v roku 1772

Otázka: Po kom sú pomenované Crozetove ostrovy ?
Odpoveď: podľa Julesa Crozeta
Hoštinský potok

Od prameňa tečie sprvu juhovýchodným smerom, následne sa stáča severojužným smerom, zľava priberá prítok z oblasti Ohrebielka a sprava ďalší prítok (410,2 m n. m.) prameniaci juhojuhovýchodne od kóty 638,9 m. Ďalej preteká cez Hoštinú, zľava priberá krátky prítok z juhozápadného svahu Sliškovca (511,7 m n. m.) a stáča sa juhozápadným smerom. Na okraji Hoštinej ďalej priberá krátky pravostranný prítok z úpätia Gýmeša (579,6 m n. m.), potom zľava prítok zo západného svahu Vrchstráne (561,3 m n. m.) a vzápätí sa stáča smerom na západoseverozápad. Napája malú vodnú nádrž (Ihrišské rybníky), do ktorej zľava ústi krátky prítok prameniaci severne od Ihrišťa. Následne napája aj druhú menšiu nádrž, z pravej strany priberá potok (326,8 m n. m.) pretekajúci cez Mostište a výrazne rozšíreným korytom sa stáča na juhozápad. Napokon podteká štátnu cestu I/49 a na okraji obce Dohňany ústi v nadmorskej výške cca 293 m n. m. do Bielej vody.

Otázka: Akú nadmorskú výšku má Sliškovca ?
Odpoveď: 511,7 m n. m.

Otázka: Aký prítok priberá Hoštinský potok zľava ?
Odpoveď: priberá prítok z oblasti Ohrebielka

Otázka: Akú štátnu cestu   podteká Hoštinský potok ?
Odpoveď: štátnu cestu I/49

Otázka: Ktorým smerom sprvu tečie Hoštinský potok ?
Odpoveď: juhovýchodným smerom
T-90

Hlavný kanón 2A46M-5 je kalibru 125 mm a má hlaveň dlhú 48 kalibrov, t.j. 6 m. Kanón je stabilizovaný v dvoch rovinách: elektro-mechanicky v horizontálnej rovine a elektrohydraulicky vo vertikálnej rovine. 2A46M-5 je nabíjaný automaticky, čo umožnilo znížiť posádku o jedného člena. Inštaláciou kanónu 2A46M-5 sa zvýšila presnosť strelby v porovnaní s kanónom 2A46M (v tanku T-72) o 15 – 20 % a rozptyl  streľby počas jazdy sa znížil 1,7-násobne. Na zvýšení presnosti sa podieľa aj zariadenie UUI-1, ktoré zisťuje ohyb kanónu, vznikajúci pri častých zmenách teploty (v dôsledku vonkajších vplyvov, ale aj v dôsledku streľby).
Palebný priemer tanku je 40 nábojov, z čoho 22 je uložených v otočnom zásobníku nabíjacieho automatu na dne korby. Ďalších 8 nábojov je uložených v schránke vo vnútri tanku a zvyšných 10 vo vonkajšej schránke, pripevnenej k zadnej časti veže. Kanón môže vystreľovať krídelkami stabilizovanú podkalibernú strelu s oddeliteľnými vodiacimi prvkami APDSFS, ako je 3BM44M s prieraznosťou 650 mm RHA na 2000 m. Taktiež je schopný strieľať vysoko explozívne proti-tankové strely HEAT, ako sú 3BK21B s prieraznosťou 750 mm RHA alebo 3BK29M s prieraznosťou 800 mm RHA. Ďalším typom munície je laserom riadená strela Reflex, ktorá môže byť použitá v rozsahu od 75 m do 5 km a zasiahnutie cieľa na maximálnu vzdialenosť jej zaberie 17,7 sekundy. Dokáže preniknúť oceľovým pancierom do hrúbky 900 mm a môže byť použitá aj proti nízko letiacim vzdušným cieľom, ako sú vrtuľníky. Tank vezie pre kanón 2A46M-2 43 ks munície.

Otázka: Koľko metrovú hlaveň má hlavný kanón ?
Odpoveď: 6 m

Otázka: Čo umožnilo automatické nabíjanie kanóna ?
Odpoveď: znížiť posádku o jedného člena

Otázka: Akého kalibru je hlavný kanón ?
Odpoveď: kalibru 125 mm

Otázka: Akú dlhu hlaveň má hlavný kanón ?
Odpoveď: 6 m
Karlovo

Oblasť mesta bola osídlená už v neolite, pričom prví obyvatelia boli Tráci, neskôr od roku 46 bolo územie dnešného mesta súčasťou rímskej provincie Trácia. Dejiny samotného mesta sú pomerne novodobé. Mesto bolo založené počas osmanskej nadvlády ako administratívne centrum priľahlej oblasti. Pomenované bolo po miestnom tureckom feudálovi Karl bejovi. Najväčšieho rozmachu mesto dosiahlo počas bulharského národného obrodenia, kedy sa začali rýchlo rozvíjať remeslá: výroba ružového oleja, zlatníctvo, mediarstvo, hrnčiarstvo a iné. Boli postavené dva chrámy, školy, knižnica a mnoho meštianskych domov v typickom obrodeneckom štýle. Karlovo je pre Bulharov najznámejšie tým, že sa tu narodil bulharský národný hrdina a revolucionár Vasil Levski, ale okrem neho z mesta pochádza aj veľké množstvo iných významných Bulharov. Každý rok, vždy poslednú sobotu v máji v meste prebieha atraktívna oslava Sviatok ruže, kde je hlavnou témou miestne tradičné spracovanie ružového oleja.

Otázka: Kto boli v minulosti prví obyvatelia mesta Karlovo v Bulharsku ?
Odpoveď: Tráci

Otázka: Súčasťou ktorej rímskej provincie bolo od roku 46 mesta Karlovo v dnešnom Bulharsku ?
Odpoveď: Trácia

Otázka: Po kom bolo pomenované mesta Karlovo v Bulharsku ?
Odpoveď: Karl bejovi
Sedemročná vojna (1756 – 1763)

Sedemročná vojna (1756 – 1763) bola vojna, ktorú vďaka svojmu rozsiahlemu bojisku (bojovali aj kolónie v Ázií a v Amerike), pomenoval Winston Churchill ako prvá svetová vojna. Do vojny sa zapojila väčšina veľmocí Európy. Na jednej strane bolo Prusko, Spojené kráľovstvo (aj s kolóniami v severnej Amerike a Britská východoindická spoločnosť) a Hanover a na druhej strane Rakúsko, Ruská ríša, Francúzsko (aj s kolóniami v severnej Amerike a Francúzska východoindická spoločnosť), Švédsko a Sasko. Portugalsko, na strane Veľkej Británie, a Španielsko, na strane Francúzska, boli neskôr vtiahnuté do konfliktu. Takisto aj Holandsko, ktorého jednotky boli napadnuté v Indii.
Podľa odhadov zomrelo 900 000 až 1 400 000 ľudí.

Otázka: Ako nepomenoval Winston Churchill Sedemročnú vojnu ?

Otázka: Kto pomenoval Sedemročnú vojnu Druhou svetovou vojnou ?

Otázka: Koľko ľudí zomrelo podľa odhadov v Dvojročnej vojne ?

Otázka: Kto každý nebol zapojený do Sedemročnej vojny ?
Sedemročná vojna (1756 – 1763)

Vojna sa skončila, keď sa obidve bojujúce strany vyčerpali. V konečnom dôsledku Prusko neprehralo a mohlo neskôr pokračovať v podmaňovaní si susedov. Rakúsko sa muselo definitívne vzdať Sliezska. Vojna okrem iného odhalila aj celkovú zaostalosť krajiny, kde vládla Mária Terézia, ktorá sa preto pustila do postupných reforiem. Vojna sa skončila podpísaním Parížskeho mieru a Hubertsburským mierom z roku 1763, ktoré len potvrdili vtedajší stav v Európe a postavenie Veľkej Británie ako primárnej koloniálnej veľmoci. Francúzsko až na malé enklávy stratilo svoje severoamerické a indické územia, čo bol najvýznamnejší výsledok vojny.

Otázka: Ktorého územia sa muslo vzdať Prusko počas sedemročnej vojny ?

Otázka: V ktorom roku sa skončila Trójska vojna ?

Otázka: Čím sa skončila Storočná vojna ?

Otázka: Aký bol najvýznamnejší výsledok Storočnej vojny ?

Otázka: Kto zastavil reformy v Rakúsko - Uhorsku po sedemročnej vojne ?
Sedemročná vojna (1756 – 1763)

Po vojne o rakúske dedičstvo, ktorá sa skončila Drážďanským mierom (1745) sa Mária Terézia vzdala nároku na Bavorsko a Sliezsko. Avšak nikdy sa nevzdala snahy opätovne získať Sliezsko, a tak sa začala pripravovať na znovuzískanie strateného Sliezska. Jej zámer vytušil Fridrich II., ktorý chcel znásobiť svoju moc, spojil sa s Anglickom a v roku 1756 vpadol na územie Saska, ďalej postupoval na územie severného Česka, ale v bitke pri Kolíne roku 1757 ho Rakúšania porazili. V tej dobe proti nemu vzniklo spojenectvo Francúzska, Ruska a dokonca mu vyhlásil ríšsku vojnu aj nemecký snem. Toho istého roku porazil Fridrich II. početne silnejšie rakúske vojská pri Leuthene. Napriek tejto prehre, Rakúsku pomohli jeho spojenci Rusko a Francúzsko, ktorí napadli Východné Prusko, kde mu spôsobili veľké porážky v bitke pri Zorndorfe a Kunersdorfe. Spojenecké vojská následne vtrhli do samotného Pruska, obsadili dokonca i Berlín. Vtedy sa však situácia začala otáčať. Rusi po smrti cárovnej Alžbety opustili koalíciu, keď na cársky trón nastúpil Peter III., ktorý obdivoval Fridricha. Francúzi so spojencami boli porazení v Indii a Severnej Amerike.

Otázka: V ktorom roku bol uzavretý Žitavský mier ?

Otázka: V ktorom roku sa odohrala bitka pri Lechu ?

Otázka: Ktorý francúzsky vládca obdivoval Fridricha II . ?

Otázka: Kedy vpadol Fridrich II . na územie Sliezska ?
Sedemročná vojna (1756 – 1763)

Vojna sa skončila, keď sa obidve bojujúce strany vyčerpali. V konečnom dôsledku Prusko neprehralo a mohlo neskôr pokračovať v podmaňovaní si susedov. Rakúsko sa muselo definitívne vzdať Sliezska. Vojna okrem iného odhalila aj celkovú zaostalosť krajiny, kde vládla Mária Terézia, ktorá sa preto pustila do postupných reforiem. Vojna sa skončila podpísaním Parížskeho mieru a Hubertsburským mierom z roku 1763, ktoré len potvrdili vtedajší stav v Európe a postavenie Veľkej Británie ako primárnej koloniálnej veľmoci. Francúzsko až na malé enklávy stratilo svoje severoamerické a indické územia, čo bol najvýznamnejší výsledok vojny.

Otázka: Čo muselo urobiť Rakúsko ?
Odpoveď: sa muselo definitívne vzdať Sliezska

Otázka: Kedy sa skončila vojna ?
Odpoveď: keď sa obidve bojujúce strany vyčerpali

Otázka: Do čoho sa pustila Mária Terézia ?
Odpoveď: do postupných reforiem

Otázka: Čo odhalila vojna ?
Odpoveď: celkovú zaostalosť krajiny, kde vládla Mária Terézia

Otázka: Ako obišlo vo vojne Prusko ?
Odpoveď: V konečnom dôsledku Prusko neprehralo a mohlo neskôr pokračovať v podmaňovaní si susedov
Sedemročná vojna (1756 – 1763)

Po vojne o rakúske dedičstvo, ktorá sa skončila Drážďanským mierom (1745) sa Mária Terézia vzdala nároku na Bavorsko a Sliezsko. Avšak nikdy sa nevzdala snahy opätovne získať Sliezsko, a tak sa začala pripravovať na znovuzískanie strateného Sliezska. Jej zámer vytušil Fridrich II., ktorý chcel znásobiť svoju moc, spojil sa s Anglickom a v roku 1756 vpadol na územie Saska, ďalej postupoval na územie severného Česka, ale v bitke pri Kolíne roku 1757 ho Rakúšania porazili. V tej dobe proti nemu vzniklo spojenectvo Francúzska, Ruska a dokonca mu vyhlásil ríšsku vojnu aj nemecký snem. Toho istého roku porazil Fridrich II. početne silnejšie rakúske vojská pri Leuthene. Napriek tejto prehre, Rakúsku pomohli jeho spojenci Rusko a Francúzsko, ktorí napadli Východné Prusko, kde mu spôsobili veľké porážky v bitke pri Zorndorfe a Kunersdorfe. Spojenecké vojská následne vtrhli do samotného Pruska, obsadili dokonca i Berlín. Vtedy sa však situácia začala otáčať. Rusi po smrti cárovnej Alžbety opustili koalíciu, keď na cársky trón nastúpil Peter III., ktorý obdivoval Fridricha. Francúzi so spojencami boli porazení v Indii a Severnej Amerike.

Otázka: Ako sa skončila vojna o rakúske dedičstvo ?
Odpoveď: Drážďanským mierom

Otázka: Na čo sa začala Mária Terézia pripravovať ?
Odpoveď: na znovuzískanie strateného Sliezska

Otázka: Kde boli porazení Francúzi so spojencami ?
Odpoveď: v Indii a Severnej Amerike

Otázka: Kto vytušil jej zámer ?
Odpoveď: Fridrich II.

Otázka: Čoho sa Mária Terézia vzdala po vojne ?
Odpoveď: nároku na Bavorsko a Sliezsko
Sedemročná vojna (1756 – 1763)

Sedemročná vojna (1756 – 1763) bola vojna, ktorú vďaka svojmu rozsiahlemu bojisku (bojovali aj kolónie v Ázií a v Amerike), pomenoval Winston Churchill ako prvá svetová vojna. Do vojny sa zapojila väčšina veľmocí Európy. Na jednej strane bolo Prusko, Spojené kráľovstvo (aj s kolóniami v severnej Amerike a Britská východoindická spoločnosť) a Hanover a na druhej strane Rakúsko, Ruská ríša, Francúzsko (aj s kolóniami v severnej Amerike a Francúzska východoindická spoločnosť), Švédsko a Sasko. Portugalsko, na strane Veľkej Británie, a Španielsko, na strane Francúzska, boli neskôr vtiahnuté do konfliktu. Takisto aj Holandsko, ktorého jednotky boli napadnuté v Indii.
Podľa odhadov zomrelo 900 000 až 1 400 000 ľudí.

Otázka: Ako bola pomenovaná Sedemročná vojna ?
Odpoveď: ako prvá svetová vojna

Otázka: Kto pomenoval Sedemročnú vojnu ?
Odpoveď: Winston Churchill

Otázka: Kde boli napadnuté jednotky Holandska ?
Odpoveď: v Indii

Otázka: Koľko ľudí zomrelo vo vojne ?
Odpoveď: Podľa odhadov zomrelo 900 000 až 1 400 000 ľudí

Otázka: Kto bol zapojený do vojny ?
Odpoveď: Na jednej strane bolo Prusko, Spojené kráľovstvo (aj s kolóniami v severnej Amerike a Britská východoindická spoločnosť) a Hanover a na druhej strane Rakúsko, Ruská ríša, Francúzsko (aj s kolóniami v severnej Amerike a Francúzska východoindická spoločnosť), Švédsko a Sasko.
Brodsko-posávska župa

Župa hraničí s Bosnou a Hercegovinou, jej entitou Republikou srbskou, v Chorvátsku potom zo župami Sisacko-moslavinskou, Osijecko-baranjskou, Požecko-slavónskou a Vukovarsko-sriemskou. Svoj názov získala ako podľa hlavného mesta, Slavonského Brodu, tak podľa rieky Sávy, ktorá tvorí jej južnú hranicu a zároveň aj štátnu hranicu medzi Chorvátskom a Bosnou a Hercegovinou. Jej územie je nížinné, okolo Sávy sa nachádzajú tiež lužné lesy, pri severnej hranici je malá pahorkatina, dosahujúca výšku najviac 500 m. Obyvatelia sú Chorváti, pred občianskou vojnou a rozpadom Juhoslávie tu ale žili aj Srbi; vďaka nim tu tak zostalo stále množstvo opustených domov. Infraštruktúra oblasti je stále ešte poničená z čias ozbrojených stretov, napriek tomu vďaka medzinárodnej pomoci sa situácia v mnohom zlepšila. Rovnobežne s riekou Sáva, mestom Slavonski Brod prechádza dialnica z Belehradu do Záhrebu a rovnakým smerom vedie aj železničná trať.

Otázka: Podľa čoho dostala názov Brodsko - posávska župa ?
Odpoveď: podľa hlavného mesta, Slavonského Brodu, tak podľa rieky Sávy

Otázka: Akí obyvatelia žijú v Brodsko - posávskej župe ?
Odpoveď: Obyvatelia sú Chorváti, pred občianskou vojnou a rozpadom Juhoslávie tu ale žili aj Srbi

Otázka: Aký charakter má územie   Brodsko - posávskej župy ?
Odpoveď: Jej územie je nížinné, okolo Sávy sa nachádzajú tiež lužné lesy, pri severnej hranici je malá pahorkatina

Otázka: S čím hraničí Brodsko - posávska župa ?
Odpoveď: Župa hraničí s Bosnou a Hercegovinou
Ľudovít XI.


Po smrti Karola VII. sa vrátil do Francúzska a prevzal trón jeho syn Ľudovít XI. Svoje panovanie začal realizáciou ambicióznych plánov reorganizácie administratívy a financií štátu. Okrem iného zorganizoval prvýkrát v štáte stálu poštu a stálu námezdnú armádu. Nevyvaroval sa však vážnych chýb, ktoré vyvolávali povstanie časti feudálov a odlúčenie sa v roku 1465 Normandie a Anglicka od Francúzska. Po troch rokoch, opatrným vyjednávaním, vyhrávajúc spory so svojimi nepriateľmi, kráľ znovu získal normandské provincie. Naopak Anglicko sa priklonilo k Francúzsku v roku 1491 po manželstve jeho syna Karola s vojvodkyňou Annou Bretónskou.
Súčasne stále väčším ohrozením sa stávalo pre Francúzsko Burgundské vojvodstvo, v ktorom od roku 1467 panoval ambiciózny Karol Smelý. Chcel zväčšiť teritórium svojho kniežatstva a kúpil od Habsburgovcov Alsasko. Proti jeho plánom o ďalšie rozširovanie (usiloval sa aj o francúzsku Champagne a nemecké Lotrinsko) sa vytvorila protiburgundská liga tvorená Ľudovítom XI., nemeckým cisárom Fridrichom III. a Švajčiarskou konfederáciou. Na druhej strane Burgundsko sa spojilo s Anglickom. Došlo k rôznym vojenským zrážkam, ktoré sa zintenzívnili po vylodení 30-tisícovej anglickej armády Eduarda VI. v Calais. Rozhodujúca bitka sa odohrala v roku 1477 pri Nancy, v ktorej námezdné oddiely bojovných švajčiarskych horalov rozhodli o porážke burgundského vojska. V tejto bitke Karol Smelý zahynul, čo sa stalo začiatkom neskoršieho rozpadu Burgundského vojvodstva.

Otázka: Čoho realizáciou začal svoje panovanie Ľudovít XI ?
Odpoveď: Svoje panovanie začal realizáciou ambicióznych plánov reorganizácie administratívy a financií štátu

Otázka: Po smrti koho prevzal trón Ľudovít XI ?
Odpoveď: Po smrti Karola VII.

Otázka: Čo zorganizoval prvýkrát vo Francúzsku Ľudovít XI ?
Odpoveď: stálu poštu a stálu námezdnú armádu
Ján Langoš

Jeho otec Michal, ktorý po priemyslovke pracoval v Mototechne a za vojny bol aktívny v odboji, sa pod Nízke Tatry priženil z východného Slovenska. Nikto z rodiny nevstúpil do KSČ. Introvertného chlapca od mladosti formoval brat jeho babičky, katolícky kňaz a kanonik Alexander Vajcík. Mladý Ján Langoš ako študent chodieval opravovať turistické chodníky v Tatrách. Študoval na Strednej priemyselnej škole spojovej techniky v Banskej Bystrici (1964), Elektrotechnickej fakulte SVŠT, odbor fyzika tuhých látok (1971). Po ukončení štúdia pracoval ako experimentálny fyzik, technológ v Ústave technickej kybernetiky (ÚTK) Slovenskej akadémie vied. Pracoval tam ako odborník na vývoj a testovanie integrovaných obvodov. V rokoch 1982 až 1985 to boli obvody pre komunikačné rozhrania mikropočítačov  a pod jeho vedením bol vyvinutý a v roku 1989 vyrobený prototyp 32-bitového mikroprocesora s redukovanou množinou inštrukcií (RISC). Podľa Jozefa Mikloška bol ÚTK, pod vedením akademika Ivana Plandera, liahňou disidentov tajnej cirkvi, pracovali tam kresťanskí aktivisti ako František Mikloško, Rudolf Fiby, Marián Vajteršic, Ondrej Sýkora, Mária Lucká, Peter Václavík, Marián Gula a ďalší.

Otázka: Z ktorej časti Slovenska pochádzal otec politika Jána Langoša ?
Odpoveď: z východného Slovenska

Otázka: Aké štúdiá absolvoval politik Ján Langoš ?
Odpoveď: Študoval na Strednej priemyselnej škole spojovej techniky v Banskej Bystrici (1964), Elektrotechnickej fakulte SVŠT, odbor fyzika tuhých látok (1971)
Danna García

Svoju televíznu kariéru začala už ako štvorročná, keď spolu so sestrou účinkovala v reklamách. Neskôr sa objavila v seriáli Imaginate a už ako sedemročná moderovala detské správy s názvom Notti tutti cuanti. V roku 1989 hrala v seriáli Azúcar rolu malej Caridad, za ktorú bola neskôr nominovaná na ocenenie India Catalina v kategórii najlepšia detská herečka. Jej prvá hlavná úloha v telenovele prišla v roku 1993, keď mala 14 rokov; objavila sa v historickom seriáli La Otra raya del tigre. O rok neskôr už hrala jednu z vedľajších postáv v jednej z najznámejších telenoviel Café con aroma de mujer. Diváci si ju odvtedy na celom svete pamätali ako Marcelu Valejo a tento projekt jej priniesol medzinárodnú popularitu. Spolu so svojou sestrou Claudiou ešte v tom istom roku založili hudobnú skupinu "Café moreno", ktorá vydala troj-platinové album Momposino. Skupina sa však neskôr rozpadla, najmä kvôli tomu, že sa Danna rozhodla naplno venovať herectvu.

Otázka: V ktorom roku hrala herečka Danna García v seriáli Pobrežná hliadka ?

Otázka: Na akú cenu bola nominovaná herečka Danna García za rolu v telenovele Café con aroma de mujer ?

Otázka: V akom veku skočila Danna García svoju televíznu kariéru ?

Otázka: Akú neziskovú organizáciu založila Danna García so svojou sestrou Claudiou ?

Otázka: S kým napísala Danna García knihu Café moreno ?

Otázka: V ktorom roku hrala herečka Danna García v seriáli Azúcar ?
Odpoveď: V roku 1989

Otázka: Na akú cenu bola nominovaná herečka Danna García za rolu malej Caridad v seriáli Azúcar ?
Odpoveď: India Catalina v kategórii najlepšia detská herečka

Otázka: V ktorom roku hrala herečka Danna García vo svojej prvej telenovele ?
Odpoveď: v roku 1993

Otázka: V akom veku začala Danna García televíznu kariéru ?
Odpoveď: ako štvorročná

Otázka: Koľkoročná začala herečka Danna García svoju televíznu kariéru ?
Odpoveď: ako štvorročná
Monte Carlo

 štýl    Tento článok si vyžaduje rozšírenie, aby zodpovedal základnému štandardu kvality.Pozrite si stránky z kategórie návody a štýl, prípadne diskusiu k článku a článok, prosím, [edit doplňte].Kategória:Wikipédia:Články na rozšírenie
RozsirenieMonte Carlo (okcitánsky: Montcarles, monegasky: Monte-Carlu) je najznámejšia a najbohatšia zo štyroch častí Monackého kniežatstva. Niekedy je mylne považovaná za hlavné mesto Monackého kniežatstva, ktoré v skutočnosti nemá žiadne hlavné mesto. Monte Carlo je známe množstvom kasín, bohatých ľudí a prepychu. Je tu cca 3 000 trvalých občanov. Do časti Monte Carlo nepatrí len samotné mesto, ale aj aglomerácie Saint Michel, Saint Roman/Tenao a plážová komunita Larvotto. Mesto hraničí s francúzskym mestom Beausoleil.

Otázka: Z koľkých častí sa skladá Monacké kniežatstvo ?
Odpoveď: zo štyroch častí

Otázka: Približne koľko trvalých občanov má Monte Carlo ?
Odpoveď: Je tu cca 3 000 trvalých občanov

Otázka: Aké je hlavné mesto Monackého kniežatstva ?
Odpoveď: v skutočnosti nemá žiadne hlavné mesto

Otázka: S akým francúzskym mestom hraničí Monte Carlo ?
Odpoveď: Beausoleil
Elektronegativita

Americký fyzik, chemik a biochemik Linus Carl Pauling vytvoril túto veličinu pre určenie iónového charakteru kovalentnej väzby. Čím je rozdiel elektronegativít oboch atómov väčší, tým je väzba polárnejšia (dokonca môže byť až iónová). Poznáme viacero stupníc elektronegativít. Najrozšírenejšia je Paulingova. Mullikenova elektronegativita predstavuje priemer ionizačnej energie a elektrónovej afinity. Allredove-Rochove elektronegativity vychádzajú z Coulombovho zákona. Elektronegativita sa nezapisuje s jednotkami, lebo jej fyzikálny význam nie je známy (nebol odvodený vzorec pre elektronegativitu, ale len vytvorená stupnica schopnosti priťahovania elektrónov atómov, ktorej hodnoty závisia od energií väzieb).

Otázka: Kto to bol Linus Carl Pauling , ktorý vytvoril veličinu elektronegativita ?
Odpoveď: Americký fyzik, chemik a biochemik

Otázka: Ako sa volal americký fyzik , chemik a biochemik , ktorý vytvoril veličinu elektronegativita ?
Odpoveď: Linus Carl Pauling

Otázka: Na čo Linus Carl Pauling vytvoril veličinu elektronegativita ?
Odpoveď: pre určenie iónového charakteru kovalentnej väzby

Otázka: Aká stupnica elektronegativity je najrozšírenejšia ?
Odpoveď: Paulingova

Otázka: Čo predstavuje Mullikenova elektronegativita ?
Odpoveď: priemer ionizačnej energie a elektrónovej afinity