lukasjanek/skquad huggingface dataset:
Rómovia

Na základe nedávneho výskumu, ktorý urobili v roku 2010 výskumníci Ústavu etnológie SAV sa zistilo, že Rómom na Slovensku sa venuje štrnásť registrovaných cirkví a štyri neregistrované denominácie. Výskum ukázal, že v počte na vieru obrátených Rómov nehrá prím Rímskokatolícka cirkev, i keď, podľa štatistických údajov, 76 % Rómov je formálne zaregistrovaných v matrikách rímskokatolíckej cirkvi. Rímskokatolícka cirkev, podľa výskumu sa môže pochváliť piatimi tisícmi Rómov. Okrem nej s Rómami najviac komunikujú Svedkovia Jehovovi, Gréckokatolícka cirkev, Apoštolská a Letničná cirkev – charizmatické hnutia na Spiši. Medzi neregistrovanými cirkvami sa najviac dari Charizmaticko-letničnému hnutiu Maranatha v okolí Košíc, letnično-charizmatickému hnutiu v okolí Popradu s názvom Romani Archa, Slovo života v Plaveckom Štvrtku a Radostné srdce v okolí Prievidze. Rómovia do svojej kresťanskej viery vkladajú zmes vlastných povier. Modlitba má podobu rozhovoru s Bohom vo forme prosby, ale aj kliatby i vo forme piesní alebo vzdychov. Boh je pre Rómov najvyššia hodnota, sila, ku ktorej sa človek obracia. Na prejavenie svojich kresťanských citov nepotrebujú kostol ani kňaza. Vo svojich príbytkoch majú domáce oltáre, obrazy Panny Márie, Jezuliatka alebo Ježiša. Pri krste alebo pohrebe sa rodina obráti na najbližšieho kňaza, ktorého poskytuje najbližšia cirkevná inštitúcia majoritnej komunity.

Otázka: Ktoré neregistrované denominácie na Slovensku pracujú s Rómami ?
Odpoveď: Charizmaticko-letničnému hnutiu Maranatha v okolí Košíc, letnično-charizmatickému hnutiu v okolí Popradu s názvom Romani Archa, Slovo života v Plaveckom Štvrtku a Radostné srdce v okolí Prievidze

Otázka: Koľko registrovaných cirkví sa venuje Rómom na Slovensku ?
Odpoveď: štrnásť

Otázka: Koľko percent Rómov je zaregistrovaných v matrikách rímskokatolíckej cirkvi ?
Odpoveď: 76 % Rómov

Otázka: Ktoré cirkvi na Slovensku okrem rímskokatolíckej pracujú s Rómami ?
Odpoveď: Svedkovia Jehovovi, Gréckokatolícka cirkev, Apoštolská a Letničná cirkev – charizmatické hnutia na Spiši

Otázka: Čo pre Rómov znamená Boh ?
Odpoveď: Boh je pre Rómov najvyššia hodnota, sila, ku ktorej sa človek obracia
Rómovia

Na Slovensku po roku 1989 začali vznikať nové inštitúcie a kultúrne spolky. Príkladom je divadlo Romatan. Divadlo je jediné profesionálne rómske divadlo na Slovensku. Zriadilo ho Ministerstvo kultúry SR v máji 1992 v Košiciach. Pôsobí tu Múzeum kultúry Rómov na Slovensku v Martine, v súčasnosti pôsobí rómske internetové rádio Gipsy.sk
Po roku 1990 bola založená Rómska tlačová agentúra v Košiciach, Katedra rómskej kultúry na Univerzite Konštantína Filozofa v Nitre i jej detašované pracovisko v Spišskej Novej Vsi. Začali sa vydávať časopisy pre rómsku komunitu – Občianske združenie Jekhetane – Spolu vydáva noviny Romano nevo Ľil ( Rómsky nový list), ktorý je na pokraji zániku. Od roku 2014 vydáva len 6 čísiel ročne. Od roku 2014 vychádza Romane nevipena. Vydavateľom mesačníka ROMANE NEVIPENA – RÓMSKE NOVINY je Ministerstvo vnútra SR – Úrad splnomocnenca vlády SR pre rómske komunity. Toto periodikum je zamerané na profesijné skupiny pomáhajúce v rómskych komunitách. Časopis na 12 stranách poskytuje informácie z oblasti sociálneho, hospodárskeho, kultúrneho, politického života Rómov. Deťom sa venuje mesačník Luluďi (Kvietoček). Od roku 1992 sa venujú rómskej problematike vo verejnoprávnej televízii a v rozhlase. V niektorých mestách boli zriadené stredné školy pre Rómov. Ide o Ghándiho internátne gymnázium pre talentované deti vo Zvolene, neskôr v Lučenci, súkromné gymnázium a konzervatórium pre rómsku mládež v Košiciach, súkromná stredná škola pre Rómov v Kežmarku, SPŠ v Levoči s triedou výhradne pre rómske dievčatá a dvojročné externé štúdium rómskeho jazyka v Lučenci.

Otázka: Ktorý rómsky mesačník sa venuje deťom ?
Odpoveď: Luluďi (Kvietoček

Otázka: Kedy bolo založené rómske profesionálne divadlo Romatan ?
Odpoveď: 1992

Otázka: Ako sa volá profesionálne rómske divadlo na Slovensku ?
Odpoveď: Romatan

Otázka: Ako sa volá rómsky mesačník vydávaný Ministerstvom vnútra SR ?
Odpoveď: ROMANE NEVIPENA – RÓMSKE NOVINY

Otázka: Ktoré stredné školy boli zriadené pre Rómov ?
Odpoveď: Ghándiho internátne gymnázium pre talentované deti vo Zvolene, neskôr v Lučenci, súkromné gymnázium a konzervatórium pre rómsku mládež v Košiciach, súkromná stredná škola pre Rómov v Kežmarku, SPŠ v Levoči s triedou výhradne pre rómske dievčatá a dvojročné externé štúdium rómskeho jazyka v Lučenci
Rómovia

V posledných desaťročiach sa začal výraz (mimo každodennej rómčiny) používať v širšom zmysle ako slovo nahradzujúce dovtedajší výraz Cigán (čiže zahŕňa aj Sintov atď.). Takéto použitie slova Rómovia namiesto výrazu Cigáni výslovne odporučil prvýkrát v roku 1971 prvý Medzinárodný kongres Cigánov. Toto nové použitie vyplýva jednak z toho, že výraz Cigáni sa dnes už podľa niektorých názorov považuje za hanlivý, a jednak sa zdôvodňuje tým, že je vhodné označovať etnické skupiny takými názvami, akými sa označujú sami, čo je v tomto prípade slovo Rómovia (aj keď s výhradami – pozri nižšie). Toto riešenie je však sčasti sporné, pretože výraz Róm, ako už bolo spomenuté, ako samooznačenie používa v každodennom styku len časť Rómov (najmä v strednej a východnej Európe), ostatní sami seba označujú názvami Sintovia, Romaničal, Manuši atď. Z toho vyplýva, že názov Rómovia, akokoľvek politicky korektný, diskriminuje skupiny Cigánov, ktoré sa sami označujú inak. Tento kritický postoj k používaniu označenia Rómovia v širšom zmysle je rozšírený najmä v Nemecku, kde ho podporuje aj skutočnosť, že zväz Sinti Allianz Deutschland (jeden z dvoch veľkých cigánskych zväzov v Nemecku) označenie cigán považuje za neutrálny a za správny, pretože zahŕňa všetky cigánske národnostné skupiny. V snahe vyhnúť sa aj spornému výrazu Cigáni, aj spornému výrazu Rómovia (chápanému v širšom zmysle) sa v Nemecku v praxi najčastejšie používa výraz "Rómovia a Sinti" alebo "Sinti a Rómovia".

Otázka: Prečo sa v súčasnosti preferuje slovo Róm namiesto slova Cigán ?
Odpoveď: výraz Cigáni sa dnes už podľa niektorých názorov považuje za hanlivý, a jednak sa zdôvodňuje tým, že je vhodné označovať etnické skupiny takými názvami, akými sa označujú sami, čo je v tomto prípade slovo Rómovia

Otázka: Aký výraz pre označenie rómskeho etnika sa používa najčastejšie v praxi v Nemecku ?
Odpoveď: "Rómovia a Sinti" alebo "Sinti a Rómovia"

Otázka: Ktoré slovo je v posledných desaťročiach nahradzované výrazom Róm ?
Odpoveď: Cigán

Otázka: Kto prvýkrát odporučil používanie slova Róm namiesto slova Cigán ?
Odpoveď: Medzinárodný kongres Cigánov

Otázka: Prečo je používanie slova Róm pre označenie celej etnickej skupiny sčasti sporné ?
Odpoveď: pretože výraz Róm, ako už bolo spomenuté, ako samooznačenie používa v každodennom styku len časť Rómov (najmä v strednej a východnej Európe), ostatní sami seba označujú názvami Sintovia, Romaničal, Manuši atď
Rómovia

Európski Rómovia sa sami označujú v rómčine po rómsky ako rom (významy: muž, človek, Róm) s množným číslom roma. Varianty tohto pomenovania sú v niektorých nárečiach (v Rumunsku, Albánsku a pod.) rrom, u rumunských Rómov aj roum a u fínskych a niektorých baltských Rómov romm. Vyskytuje sa aj tvar romo (namiesto rom), ktorý je však jazykovo chybný. Pôvodná slovakizovaná podoba používaná samotnými Rómami znie Romáci (Romák, Romovka). Kodifikovaný slovenský tvar znie Róm (Rómovia, Rómka), teda s dlhým o. Písanie s dlhým o bolo prvýkrát umelo zavedené až v roku 1988 B. Mannom v časopise Slovenský národopis (dovtedy sa písalo krátke o) a od 90. rokov je takéto písanie vďaka M. Považajovi aj kodifikované. Ako podrobne vysvetľuje I. E. Kutlík-Garudo v roku 1991 v Slovenskej reči, je však tvar s dlhým o jazykovo aj vecne chybný, správne by sa malo písať Rom (Romovia, Romka).

Otázka: Aký je kodifikovaný slovenský tvar slova Róm ?
Odpoveď: Róm (Rómovia, Rómka), teda s dlhým o

Otázka: Kedy bolo prvýkrát zavedené slovo Róm s dlhým o ?
Odpoveď: v roku 1988

Otázka: Ako sa označujú európski Rómovia v rómčine ?
Odpoveď: ako rom

Otázka: Čo znamená v rómčine slovo rom ?
Odpoveď: muž, človek, Róm

Otázka: Aká bola pôvodná slovakizovaná verzia slova rom používaná samotnými Rómami ?
Odpoveď: Romáci
Alexander Tollmann

Zmaturoval v roku 1946 a pokračoval v štúdiu prírodných vied. V roku 1951 dokončil štúdium geológie a paleontológie. Od roku 1969 pôsobil ako profesor geológie na Geologickom ústave Viedenskej univerzity. V rokoch 1972 až 1984 viedol geologický ústav. Zaoberal sa predovšetkým regionálnou geológiou Východných Álp, bol autorom viaczväzkového diela o geológií Rakúska, ktoré vyšlo medzi rokmi 1977 – 1986. Ako ochranca prírody a politický aktivista bol odporcom jadrovej energetiky. Bol jedným zo zakladateľov rakúskej strany zelených (Vereinten Grünen Österreichs tiež VGÖ).

Otázka: V ktorom roku zmaturoval politik Alexander Tollmann ?
Odpoveď: 1946

Otázka: V ktorých rokoch viedol politik Alexander Tollmann geologický ústav ?
Odpoveď: 1972 až 1984

Otázka: Odporcom akej energetiky bol politik Alexander Tollmann ?
Odpoveď: jadrovej energetiky

Otázka: Spoluzakladateľom ktorej strany bol politik Alexander Tollmann ?
Odpoveď: rakúskej strany zelených (Vereinten Grünen Österreichs tiež VGÖ)
Búdkoviansky potok

Pramení v Chvojnickej pahorkatine, v podcelku Unínska pahorkatina, pod kótou 262.9 m severne od obce Radimov v nadmorskej výške okolo 265 mnm Najprv tečie severozápadným smerom popri osade Búdkovany na pravom brehu a vstupuje do močaristého územia chráneného areálu Búdkovianskych rybníkov s dvoma vodnými plochami a porastom tŕstia. Ochraňuje sa refúgium vodnej a močiarnej fauny, z juhu ústi občasný prítok z oblasti Holíčskych dielov. Z rybníkov vyteká pri osade Gombár a ďalej pokračuje na sever, popod vrch Hrebeň (230.4 mnm), južne od mesta Holíč, kde sa stáča na východ. Preteká obcou Trnovec a na jej území sa v nadmorskej výške cca 177 mnm vlieva do Chvojnice.

Otázka: Popod ktorý vrch preteká Búdkoviansky potok ?
Odpoveď: , popod vrch Hrebeň (230.4 mnm)

Otázka: Kam sa vlieva Búdkoviansky potok ?
Odpoveď: vlieva do Chvojnice

Otázka: V akej nadmorskej výške pramení Búdkoviansky potok ?
Odpoveď: Radimov v nadmorskej výške okolo 265 mnm

Otázka: Kadiaľ tečie Búdkoviansky potok ?
Odpoveď: Najprv tečie severozápadným smerom popri osade Búdkovany na pravom brehu a vstupuje do močaristého územia chráneného areálu Búdkovianskych rybníkov s dvoma vodnými plochami a porastom tŕstia. Ochraňuje sa refúgium vodnej a močiarnej fauny, z juhu ústi občasný prítok z oblasti Holíčskych dielov. Z rybníkov vyteká pri osade Gombár a ďalej pokračuje na sever, popod vrch Hrebeň (230.4 mnm), južne od mesta Holíč, kde sa stáča na východ. Preteká obcou Trnovec a na jej území sa v nadmorskej výške cca 177 mnm vlieva do Chvojnice.

Otázka: Kde pramení Búdkoviansky potok ?
Odpoveď: Pramení v Chvojnickej pahorkatine, v podcelku Unínska pahorkatina, pod kótou 262.9 m severne od obce Radimov v nadmorskej výške okolo 265 mnm
Beatles for Sale

V dobe nahrávania albumu Beatles for Sale bola Beatlemánia na svojom vrchole.sfn Začiatkom roku 1964 mali The Beatles v USA viacero úspešných televíznych vystúpení, čím vzbudili zvýšený záujem o ich hudobnú produkciu. V júni a v júli mali koncerty v Dánsku, Holandsku, a v Hong kongu, absolvovali turné po Austrálii a na Novom Zélande.sfn Potom s vrátili do Spojeného kráľovstva, kde absolvovali sériu televíznych a rozhlasových sedení na ktorých predstavili svoj prvý film, A Hard Day's Night.sfn Do polovici augusta odohrali niekoľko koncertov vo Švédsku a odcestovali do Londýna, aby začali nahrávať svoj nový hudobný album. Potom odišli na mesačné turné po Severnej Amerike.sfn

Otázka: V ktorom roku mali The Beatles viacero úspešných vystúpení v USA ?
Odpoveď: 1964

Otázka: V akej dobe bola Beatlemania ?
Odpoveď: V dobe nahrávania albumu Beatles for Sale
Alena Heribanová

Narodila sa v Piešťanoch ako prvé dieťa Ing. Vladimíra Repčíka a Márie Repčíkovej, rodenej Hetešovej. V roku 1960 sa rodina presťahovala do Košíc, kde sa narodil jej brat Vladimír. Počas štúdia na Gymnáziu Ľ. Štúra v Trenčíne tancovala vo folklórnom súbore Trenčan a moderovala množstvo kultúrnych podujatí doma aj v zahraničí. V roku 1979 ukončila na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave, odbor angličtina– slovenčina, kde získala v roku 1985 titul doktorka filozofie (PhDr.) Počas štúdia na univerzite precestovala s folklórnym súborom Technik takmer celú Európu.

Otázka: Čomu sa Alena Heribanová venovala počas štúdia ?
Odpoveď: Počas štúdia na Gymnáziu Ľ. Štúra v Trenčíne tancovala vo folklórnom súbore Trenčan a moderovala množstvo kultúrnych podujatí doma aj v zahraničí

Otázka: Kde sa v roku 1960 presťahovala Alena Heribanová ?
Odpoveď: do Košíc

Otázka: Kde sa narodila Alena Heribanová ?
Odpoveď: Narodila sa v Piešťanoch
Alena Heribanová

V roku 1999 a 2000 absolvovala s tímom STV študijné pobyty v Londýne BBC v rámci projektu Children in Need. V roku 2004 získala certifikát v štúdiu nemčiny na Goetheho inštitúte v Düsseldorfe. Účinkovala v mnohých medzinárodných programoch v Spojených štátoch amerických, Kanade, Číne, Kórey,  Nemecku,  Taliansku, Rakúsku, Belgicku, Rusku, kde moderovala koncerty a prezentácie pri rôznych príležitostiach na najvyššej spoločenskej úrovni (Olympijské a Paralympiské hry – kultúrne programy v Slovenskom dome, novoročné koncerty, televízne galaprogramy…) Niekoľko rokov spolupracovala s Nemecko – arabskou komorou v koprodukčných programoch (Káhira – Tenorové gala pod Pyramídami, 100 výročie Siemens…)

Otázka: V ktorom roku získala Alena Heribanová certifikát v štúdiu nemčiny na Goetheho inštitúte ?
Odpoveď: V roku 2004

Otázka: V akom meste absolvovala Alena Heribanová študijné pobyty s tímom STV ?
Odpoveď: v Londýne

Otázka: V ktorých rokoch absolvovala Alena Heribanová s tímom STV študijné pobyty ?
Odpoveď: V roku 1999 a 2000

Otázka: V ktorých štátoch moderovala Alena Heribanová koncerty a prezentácie ?
Odpoveď: v Spojených štátoch amerických, Kanade, Číne, Kórey,  Nemecku,  Taliansku, Rakúsku, Belgicku, Rusku
Alena Heribanová

V roku 1979 po úspešnom konkurze nastúpila na pozíciu programovej hlásateľky Československej televízie. Počas svojej vyše tridsaťpäť ročnej televíznej kariéry moderovala stovky programov, veľkých zábavných relácií, koncertov klasickej a populárnej hudby, ženských magazínov a talk show. Veľmi úspešné boli cyklické relácie Metronom, Hra o Niké, Stoptime. Najväčší divácky záujem si získali jej autorské projekty: talkshow Siesta, Babinec (spolu so Soňou Müllerovou), cestopisný seriál Cestovná horúčka, Soireé z Mlynskej doliny, Anjeli strážni. V roku 2007 súťažila v televíznej šou TV Markíza Bailando a o štyri roky neskôr v tanečnej súťaži Let´s dance. Niekoľkokrát zastupovala Slovensko ako moderátorka v súťaži Eurovision Song Contest.

Otázka: Ktoré autorské projekty Aleny Heribanovej si získali najväčší divácky záujem a s akou osobou ?
Odpoveď: Najväčší divácky záujem si získali jej autorské projekty: talkshow Siesta, Babinec (spolu so Soňou Müllerovou), cestopisný seriál Cestovná horúčka, Soireé z Mlynskej doliny, Anjeli strážni.

Otázka: V ktorom roku nastúpila Alena Heribanová na pozíciu programovej hlásateľky Československej televízie   po úspešnom konkurze ?
Odpoveď: V roku 1979

Otázka: V ktorom roku súťažila Alena Heribanová v televíznej šou TV Markíza Bailando ?
Odpoveď: V roku 2007

Otázka: Ktoré cyklické relácie Alena Heribanovej boli veľmi úspešné ?
Odpoveď: cyklické relácie Metronom, Hra o Niké, Stoptime
Alena Heribanová

Narodila sa v Piešťanoch ako prvé dieťa Ing. Vladimíra Repčíka a Márie Repčíkovej, rodenej Hetešovej. V roku 1960 sa rodina presťahovala do Košíc, kde sa narodil jej brat Vladimír. Počas štúdia na Gymnáziu Ľ. Štúra v Trenčíne tancovala vo folklórnom súbore Trenčan a moderovala množstvo kultúrnych podujatí doma aj v zahraničí. V roku 1979 ukončila na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave, odbor angličtina– slovenčina, kde získala v roku 1985 titul doktorka filozofie (PhDr.) Počas štúdia na univerzite precestovala s folklórnym súborom Technik takmer celú Európu.

Otázka: Počas ktorého štúdia tancovala Alena Heribanová   vo folklórnom súbore Trenčan ?
Odpoveď: Počas štúdia na Gymnáziu Ľ. Štúra v Trenčíne

Otázka: V ktorom roku sa rodina Aleny Heribanovej presťahovala do Košíc ?
Odpoveď: V roku 1960
Michal Buzalka

V rámci represálií KSČ voči rímskokatolíckej cirkvi na Slovensku bol Michal Buzalka 12. júla 1950 vzatý do vyšetrovacej väzby, kde bol podrobený fyzickému a psychickému týraniu. 12. januára 1951 ho štátny súd v Bratislave v procese spolu s biskupmi Jánom Vojtaššákom a Pavlom Gojdičom odsúdil na doživotie. V rokoch 1951 – 1956 bol väznený vo Valdiciach, Leopoldove, Prahe-Ruzyni, Žiline, Ilave a v Prahe-Pankráci. Na základe jeho veľmi zlého zdravotného stavu, spôsobeného pobytom vo väzení, mu v roku 1956 prerušili výkon trestu. Následne bol internovaný v Domove dôchodcov v Děčíne a v Charitnom domove v Tábore, kde 7. decembra 1961 zomrel. Jeho telesné ostatky boli v roku 1964 prenesené do rodiska vo Svätom Antone, 12. februára 2003 boli prenesené do krypty katedrály sv. Martina v Bratislave.

Otázka: Čo urobil štátny súd v Bratislave s Michalom Buzalkom ?
Odpoveď: odsúdil na doživotie

Otázka: Na základe čoho bol Michalovi Buzalkovi prerušený výkon trestu ?
Odpoveď: Na základe jeho veľmi zlého zdravotného stavu, spôsobeného pobytom vo väzení

Otázka: V rámci čoho bol Michal Buzalka vzatý do vyšetrovacej väzby ?
Odpoveď: V rámci represálií KSČ voči rímskokatolíckej cirkvi na Slovensku

Otázka: Čomu bol Michal Buzalka podrobený vo vyšetrovacej väzbe ?
Odpoveď: fyzickému a psychickému týraniu

Otázka: Kde bol Michal Buzalka väzneny v rokoch 1951 - 1956 ?
Odpoveď: vo Valdiciach, Leopoldove, Prahe-Ruzyni, Žiline, Ilave a v Prahe-Pankráci
Michal Buzalka

Michal Buzalka po absolvovaní benediktínskeho gymnázia v Ostrihome študoval teológiu na univerzite vo Viedni. Tu bol 14. júla 1908 vysvätený za kňaza. V roku 1912 vo Viedni obhájil doktorát z teológie. V rokoch 1908 – 1912 pôsobil ako kňaz v pastorácii na rôznych miestach: Teplá, Banská Štiavnica, nemocnica sv. Štefana v Budapešti, Skýcov, Vajnory. V rokoch 1922 – 1924 vykonával funkciu prefekta seminára v Trnave a zároveň tu vyučoval morálnu a pastorálnu teológiu. V rokoch 1924 – 1931 bol farárom v Zavare. V roku 1931 bol vymenovaný za rektora seminára v Trnave. Po prenesení seminára do Bratislavy v roku 1936 sa po zriadení Bohosloveckej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave stal prvým rektorom jej kňazského seminára a to až do roku 1940. Funkciu rektora seminára zastával opäť v rokoch 1942 – 1950. Dňa 15. mája 1938 bol v Ríme vysvätený za pomocného biskupa Trnavskej apoštolskej administratúry ako titulárny biskup konenský. V rokoch 1939 – 1945 zastával funkciu predsedu Katolíckej akcie a Združenia katolíckej mládeže.

Otázka: Čo robil Michal Buzalka po absolvovaní benediktínskeho gymnázia v Ostrihome ?
Odpoveď: študoval teológiu na univerzite vo Viedni

Otázka: V ktorom roku Michal Buzalka obhajoval doktorát z teólogie ?
Odpoveď: 1912

Otázka: V ktorom roku bol Michal Buzalka vysvätený za kňaza ?
Odpoveď: 1908
Kežmarský štít

Kežmarský štít (''Kieżmarski Szczyt'' (pol), ''Kesmarker Spitze'' (deu), ''Késmárki csúcs'' (hun)) je najvyšší vrchol v severovýchodnom ramene Lomnického štítu vo Vysokých Tatrách. Meria 2556.4 mnm. Od Lomnického štítu ho delí Vidlový hrebeň. Rázsocha Lomnického štítu sa v Kežmarskom štíte delí na juhovýchodné rameno, ktorého dominantou je Huncovský štít. Na severnom ramene dominuje Malý Kežmarský štít. Hrebeň sa končí Veľkou a Malou Svišťovskou. Je najvyhľadávanejším a veľmi náročným horolezeckým terénom. Jednou z najkrajších vo Vysokých Tatrách je jeho približne 550 metrov vysoká južná stena, ktorá spadá do Skalnatej doliny.

Otázka: Aká vysoká je južná stena ?
Odpoveď: približne 550 metrov

Otázka: Čo dominuje na severnom ramene ?
Odpoveď: Na severnom ramene dominuje Malý Kežmarský štít

Otázka: Koľko meria Kežmarský štít ?
Odpoveď: 2556.4 mnm

Otázka: Kam spadá južná stena ?
Odpoveď: spadá do Skalnatej doliny

Otázka: Čím sa končí Vidlový hrebeň ?
Odpoveď: Hrebeň sa končí Veľkou a Malou Svišťovskou
Druhá bitka pri Šipčenskom priesmyku

Najdôležitejšie boje sa odohrali 11. augusta (23. augusta). Skoro ráno, ešte za tmy, po celej šírke priesmyku Turci založili vatry a rozmiestnili vojakov v pohorí. Okolo 10 hodiny Turkom prisľúbilo účasť v boji ďalších 6 vojenských táborov. Do poludnia sa rusko-bulharskej armáde podarilo odraziť všetky turecké nájazdy, situácia sa však nijako nezlepšila. Zásoby rusko-bulharskej armády sa pomaly míňali.Okolo sedemnástej hodiny nastal v bitke obrat, keď dorazila posila v podobe dvestočlennej armády generála Radeckého.

Otázka: Čo urobili Turci ráno v deň boja ?
Odpoveď: Skoro ráno, ešte za tmy, po celej šírke priesmyku Turci založili vatry a rozmiestnili vojakov v pohorí.

Otázka: Čo sa podarilo dopoludnia rusko - bulharskej armáde ?
Odpoveď: Do poludnia sa rusko-bulharskej armáde podarilo odraziť všetky turecké nájazdy, situácia sa však nijako nezlepšila.

Otázka: Aký obrat nastal v bitke ?
Odpoveď: Okolo sedemnástej hodiny nastal v bitke obrat, keď dorazila posila v podobe dvestočlennej armády generála Radeckého.

Otázka: Kedy sa odohrali najdôležitejšie boje ?
Odpoveď: Najdôležitejšie boje sa odohrali 11. augusta (23. augusta).

Otázka: Koľko táborov prisľúbilo Turkom účasť ?
Odpoveď: Okolo 10 hodiny Turkom prisľúbilo účasť v boji ďalších 6 vojenských táborov.
Ján Rumann

Študoval na gymnáziu v Banskej Bystrici (prof. Ján Kmeť), v Prešove, 1895-1899 na právnickej fakulte univerzity v Budapešti, JUDr. Po štúdiách koncipista, neskôr samostatný advokát, pôsobil vo verejných funkciách na východnom Slovensku, od
1922 župan Košickej veľžupy. Výrazná osobnosť slovenského národného života na začiatku 20. storočia v právnickej, štátnopolitickej a cirkevnej sfére. Angažoval sa v hnutí za práva národností v Uhorsku. Zakladateľ československej štátnej správy. Aktivizoval kultúrny, spoločenský a hospodársky život. Autor politických a národo-hospodárskych článkov.

Otázka: Kde Ján Rumann študoval v rokoch 1895 - 1899 ?
Odpoveď: na právnickej fakulte univerzity v Budapešti

Otázka: Kde Ján Rumann študoval na gymnáziu ?
Odpoveď: v Banskej Bystrici (prof. Ján Kmeť), v Prešove

Otázka: Čím bol Ján Rumann po štúdiách ?
Odpoveď: koncipista, neskôr samostatný advokát, pôsobil vo verejných funkciách na východnom Slovensku

Otázka: Od akého roku bol Ján Rumann župan Košickej veľžupy ?
Odpoveď: 1922

Otázka: V čom sa angažoval Ján Rumann ?
Odpoveď: Angažoval sa v hnutí za práva národností v Uhorsku.
Bitka pri Tannenbergu

27. augusta 1914 nemecký prvý zbor rozdrvil ľavé krídlo ruskej 2.armády. Iné dva zbory napadli ruský prvý zbor generála Artamonova pri Uzdau (dnes Uzdowo) a zahnali ho na útek. Nemecký generál Francois vo večerných hodinách prenikol za ruské ľavé krídlo pri Soldau (dnes Dzialkowo). Samsonovov stred postupoval bez vážnejšieho odporu a zatláčal XX.zbor nemeckého generála Scholtza, ale pri tomto manévri fatálne odkryl svoje boky a vystavil ich Francoisovi na juhu a Mackensenovi a Scholtzovi na severe.

Otázka: Kedy nemecký prvý zbor porazil ľavé krídlo 2 . ruskej armády v Bitke pri Tannenbergu ?
Odpoveď: 27. augusta 1914

Otázka: Ako dnes nazývame vtedajší Uzdau ?
Odpoveď: dnes Uzdowo

Otázka: Ako dnes nazývame vtedajší Soldau ?
Odpoveď: dnes Dzialkowo

Otázka: Ktorý ruský zbor porazili menci v auguste 1914 pri Uzdau ?
Odpoveď: prvý zbor generála Artamonova
Bitka pri Tannenbergu

V úvodnej fáze prvej svetovej vojny bol Ludendorff zodpovedný za dobytie pevnosti Liege v Belgicku. Úlohu splnil s pozoruhodnou sebaistotou. Schlieffenov plán však nepočítal s možnosťou, že Rusi nebudú čakať na porážku Francúzska a Spojeného kráľovstva, ale napadnú Nemecko od východu. Na západnom fronte Nemci ľahko postupovali, postup Rusov na východnom fronte však vyvolal paniku v Prusku a jeho vydesení obyvatelia utekali na západ. Zdalo sa, že ak sa nepodarí nepriateľa zastaviť, utečenci čoskoro zaplavia Berlín. V auguste 1914 prekročili dve ruské armády rieku Neman s 800 000 mužmi a 1700 delami so zámerom odrezať nemecké vojská pri Konigsbergu (Kráľovci, dnešnom Kaliningrade), a prehradiť ústupové cesty k Visle. Rusi mali proti brániacej sa nemeckej 8. armáde obrovskú početnú prevahu. Nemci mali iba 210 000 vojakov a 600 diel, čo dávalo Rusom veľkú šancu na úspech. Nemci sa preto  rozhodli ruskú prvú armádu Paula von Rennenkampfa útočiacu od severovýchodu iba cloniť a vyslať 8. armádu proti 35 divíziám ruskej 2. armády generála Samsonova. Vojaci museli absolvovať 160 km dlhý presun po železnici, ktorý veľmi sťažoval príval utečencom smerujúcich na západ.

Otázka: S akým cieľom prekročila ruská armáda rieku Neman ( bitka pri Tannenbergu ) ?
Odpoveď: so zámerom odrezať nemecké vojská pri Konigsbergu (Kráľovci, dnešnom Kaliningrade), a prehradiť ústupové cesty k Visle

Otázka: Pod vedením koho bola prvá ruská armáda proti Nemcom pri prekročení rieky Nemanv auguste 1914 ?
Odpoveď: Paula von Rennenkampfa

Otázka: Proti komu vyslali Nemci 8 . armádu   pri prekročení rieky Neman v roku 1914 ?
Odpoveď: proti 35 divíziám ruskej 2. armády generála Samsonova

Otázka: V ktorom roku prekročili 2 ruské armády rieku Neman počas bitky pri Tannerbergu ?
Odpoveď: V auguste 1914
Bitka pri Tannenbergu

Nemeckí nacionalisti zideologizovali tzv. druhú bitku pri Tannenbergu ako pomstu za porážku rádu nemeckých rytierov spojenými poľskými, ruskými a litovskými vojskami, ktorú údajne na tom istom mieste utrpeli v roku 1410 (u nás známa ako bitka pri Grunwalde). V skutočnosti sa druhá bitka odohrala pri Frogenau, vyše 30 kilometrov od Tannenbergu. Keď si odmyslíme politicky motivované machinácie, musíme konštatovať, že obaja hlavní architekti bitky, pruskí generáli Paul von Hindenburg a Erich Ludendorff, preukázali neobyčajné vojvodcovské kvality.

Otázka: Akým vojskom boli porazení nemeckí rytieri v bitke pri Tannenbergu ?
Odpoveď: spojenými poľskými, ruskými a litovskými vojskami

Otázka: Prečo sa odohrala 2 . bitka pri Tannenbergu ?
Odpoveď: Nemeckí nacionalisti zideologizovali tzv. druhú bitku pri Tannenbergu ako pomstu za porážku rádu nemeckých rytierov spojenými poľskými, ruskými a litovskými vojskami

Otázka: Kedy sa odohrala bitka pri Grunwalde ?
Odpoveď: 1410

Otázka: Ktorí pruskí generáli viedli   2 . vojnu pri Tannernergu ?
Odpoveď: pruskí generáli Paul von Hindenburg a Erich Ludendorff

Otázka: Kde sa v skutočnosti odohrala 2 . bitka pri Tannenbergu ?
Odpoveď: pri Frogenau, vyše 30 kilometrov od Tannenbergu
Bitka pri Tannenbergu

Bitka pri Tannenbergu bolo ozbrojené stretnutie ruskej a nemeckej armády, ktoré sa odohralo počas prvej svetovej vojny od 23. augusta do 2. septembra 1914 v blízkosti dediny Tannenberg, ležiacou vo Východnom Prusku (dnes Olsztyn na území Poľska). Bojovala v nej ruská 1. a 2. armáda proti nemeckej 8. armáde. Bitka mala za následok takmer úplné zničenie jednotiek oboch ruských armád, čo výrazne posunulo rovnováhu na stranu nemeckých vojsk. Takýto stav na fronte zotrval až do jari 1915. Nemci v bitke uskutočnili niekoľko významných presunov celých zborov vlakmi, čím dokázali vzdorovať menším počtom jednotiek nepriateľskej presile.

Otázka: Kedy sa odohrala Bitka pri Tannenbergu medzi Ruskom a Nemeckom ?
Odpoveď: od 23. augusta do 2. septembra 1914

Otázka: Kto bojoval v Bitke pri Tannenbergu počas 1 . svetovej vojny ?
Odpoveď: Bitka pri Tannenbergu bolo ozbrojené stretnutie ruskej a nemeckej armády

Otázka: Kde sa nachádza dedina Tannenberg ?
Odpoveď: vo Východnom Prusku (dnes Olsztyn na území Poľska)

Otázka: ktoré nemecké a ruské armády bojovali v Bitke pri Tannenbergu ?
Odpoveď: Bojovala v nej ruská 1. a 2. armáda proti nemeckej 8. armáde

Otázka: Aké dôsledky mala bitka pri Tannenbergu v roku 1914 ?
Odpoveď: takmer úplné zničenie jednotiek oboch ruských armád,
S-75

Odpaľovacia rampa SM-90 s premenlivým uhlom štartu rakety bola vyvinutá v CKB-34 pod vedením hlavného konštruktéra B. S. Korobova. Bola vybavená synchrónnym sledovacím pohonom ESP-90. Čas prechodu odpaľovacej rampy z pochodovej do bojovej polohy bol 2 hod 30 min. Pri rozbaľovaní na pozícii po rozvinutí bočných opôr bola OR uložená na podložie, odpojili sa predný a zadný podvozok, vykonalo sa uvodorovnenie (prípustný náklon plochy bol 1,5 stupňa, čiže menej ako u SM-63) a vzájomná orientácia s anténnym postom, položili sa nájazdové mostíky pre TZM a OR sa zamaskovala.

Otázka: Aký veľký bol minimálný náklon plochy rampy SM-90 ?

Otázka: Čím bola vybavená rampa LC-39A ?

Otázka: Pod koho vedením bola demontovaná odpaľovacia rampa SM-90 s premenlivým uhlom štartu ?

Otázka: Kde bola zošrotovaná odpaľovacia rampa SM-90 ?

Otázka: Aký bol postup pri demontáži odpaľovacej rampy SM-90 ?
S-75

S-75 boli aktívne používané počas Vojny vo Vietname Vietnamská vojna  od júla 1965, keď hneď v prvom boji 24. júla boli podľa sovietskych zdrojov zostrelené tromi raketami tri lietadlá Phantom . Podľa amerických zdrojov bolo zostrelené jedno lietadlo Phantom, čo zodpovedá informácii uvedenej v americkej oficiálnej verzii histórie vojny. Podľa údajov ministerstva obrany ZSSR zostrelilo 60 oddielov komplexu S-75 nad Severným Vietnamom asi 2000 lietadiel vrátane vyše 60 strategických bombardérov B-52; náčelník štábu skupiny sovietskych vojsk vo Vietname Boris Voronov  uvádza o niečo nižšie čísla: 1293 lietadiel vrátane 54 bombardérov B-52.  Jedným z pilotov, zostrelených PLRS komplexu S-75, bol aj John Sidney McCain III. Pri hodnotení efektivity použitia S-75 vo Vietname je potrebné brať do úvahy, že hlásenia o zostrelených amerických lietadlách boli podstatne nadnesené: ako ukazuje porovnanie hlásení "rakeťákov" s dokumentačne potvrdenými stratami (existencia úlomkov s výrobnými číslami), v rade prípadov bol počet zostrelených lietadiel navýšený 5 až 9 krát.

Otázka: Počas akej vojny boli aktívne používané S-75 ?
Odpoveď: počas Vojny vo Vietname
S-75

V porovnaní s východzím systémom, mal byť zdokonalený systém charakterizovaný zväčšeným priestorom účinnej pôsobnosti, zvýšenou efektivitou, vyššou odolnosťou voči rádioelektronickému rušeniu a zlepšenými prevádzkovými charakteristikami. Mala sa analógová súčiastková základňa čiastočne nahradiť polovodičovou, zaviesť automatický proces odpálenia rakety, zaviesť indikácia garantovanej zóny zničenia cieľa. Pri strate sledovania cieľa následkom použitia prostriedkov REB protivníkom mal byť zavedený režim automatickej extrapolácie jeho vypočítanej trajektórie. Minimálna výška zničenia cieľa mala byť 100 m a maximálna 30 km, maximálna vzdialenosť ničenia cieľa mala byť 67 km.

Otázka: Aká bola minimálna výška zničenia cieľa raketami komplexu S-75 ?
Odpoveď: mala byť 100 m

Otázka: Aká mala byť maximálna výška zničenia cieľa raketami komplexu S-75 ?
Odpoveď: maximálna 30 km,

Otázka: Aká mala byť maximálna vzdialenosť ničenia cieľa raketami komplexu S-75 ?
Odpoveď: maximálna vzdialenosť ničenia cieľa mala byť 67 km.

Otázka: Akou súčiastkovou základňou sa mala čiastočne nahradiť analógová súčiastková základňa S-75 ?
Odpoveď: čiastočne nahradiť polovodičovou

Otázka: Čím mal byť charakterizovaný zdokonalený systém S-75 ?
Odpoveď: charakterizovaný zväčšeným priestorom účinnej pôsobnosti, zvýšenou efektivitou, vyššou odolnosťou voči rádioelektronickému rušeniu a zlepšenými prevádzkovými charakteristikami.
S-75

V polovici sedemdesiatych rokov začali byť systémy komplexu doplňované aparatúrou televízno-optického vyhľadávania (9Š33A) so zavedením kanála optického sledovania cieľa, čo dovolilo v podmienkach optickej viditeľnosti vzdušného cieľa vykonávať jeho sledovanie aj streľbu naň bez použitia radiolokačných prostriedkov v režime vyžarovania. Na staniciach neskoršej výroby bola tiež použitá nová konštrukcia antén “úzkeho lúča”. Bola tiež doplnená aparatúra “Dubler” s výnosnými indikátormi stanice navedenia rakiet (dostali ju aj iné verzie komplexu S-75M zavedené do výzbroje). Minimálna výška priestoru účinnej pôsobnosti bola znížená na 200 (100) m. Rýchlosť letu ničeného cieľa bola zvýšená do 3600 km/h. Bol zavedený režim streľby na pozemné ciele. Spoločné skúšky novej verzie systému boli ukončené v novembri 1978.

Otázka: Na akú rýchlosť bola zvýšená rýchlosť ničeného cieľa po doplnení aparatúry Dubler ?
Odpoveď: cieľa bola zvýšená do 3600 km/h.

Otázka: Kedy boli ukončené spoločné skúšky novej verzie systému 9Š33A ?
Odpoveď: boli ukončené v novembri 1978.

Otázka: Kedy začali byť systémy komplexu S-75 doplňované aparatúrou televízno - optického vyhľadávania ?
Odpoveď: V polovici sedemdesiatych rokov

Otázka: Na akú minimálnu výšku bol znížený priestor účinnej pôsobnosti po zavedení aparatúry Dubler ?
Odpoveď: bola znížená na 200 (100) m.

Otázka: Aká konštrukcia bola použitá na staniciach neskoršej výroby komplexu S-75 ?
Odpoveď: bola tiež použitá nová konštrukcia antén “úzkeho lúča”.
S-75

Komplex S-75M3 predstavoval vylepšenie komplexu S-75M2 zavedením rakiet V-760V (5V29) so špeciálnou bojovou náložou a zodpovedajúcim vybavením systému riadenia a navedenia rakety. Upravený anténny post dostal označenie P3V. Kvôli potlačeniu značiek šumového rušenia na indikátoroch stanice navedenia rakiet bola do systému zavedená aparatúra GŠV (generátor šumov). Vývoj PLRS V-760V (5V29) vykonávala OKB MMZ “Avangard”. Na rakete 5V29, rovnako ako na raketách 15D, sa používal pozmenený a čiastočne zdvojený komplet palubnej aparatúry. V súvislosti s rozšírením nomenklatúry PLRS bol v modernizovanom variante zavedený zdokonalený variant TZM prepravníka PR-11DA zabezpečujúci možnosť vykonávania prác s raketami 13D, 20D, 5Ja23, 15D a 5V29.

Otázka: Čo predstavoval komplex S-75M3 ?
Odpoveď: Komplex S-75M3 predstavoval vylepšenie komplexu S-75M2

Otázka: Aké označenie dostal upravený anténny post komplexu S-75M3 ?
Odpoveď: Upravený anténny post dostal označenie P3V.

Otázka: Kto vykonával vývoj PLRS V-760V ( 5V29 ) ?
Odpoveď: Vývoj PLRS V-760V (5V29) vykonávala OKB MMZ “Avangard”

Otázka: Na akých raketách sa používal čiastočne zdvojený komplet palubnej aparatúry ?
Odpoveď: Na rakete 5V29, rovnako ako na raketách 15D
S-75

Raketa V-759 (5Ja23) bola jednou z posledných verzií rakiet pre komplexy systémov S-75 a bola vyvinutá v OKB MMZ “Avangard”. Vývoj začal na základe Nariadenia z 22. septembra 1967. Dĺžka rakety dosahovala 10,91 (10,806) m, hmotnosť plne skompletovanej a natankovanej rakety bola 2406 kg, hmotnosť bojovej nálože 5Ž98 s predpripravenými črepinami v tvare useknutej pyramídy bola 201 kg (podľa iných údajov 197 kg), hmotnosť trhaviny 90 kg, počet črepín 29000. Druhá verzia bojovej nálože určenej pre 5Ja23 s predpripravenými guľatými črepinami	mala hmotnosť 197 kg vrátane 90 kg trhaviny. Zavedením tejto verzie PLRS bol zabezpečený priestor účinnej pôsobnosti: vo vzdialenosti 6 (7) - 56 (76) km,  vo výške 0,1 (0,05) - 30 km. Maximálna rýchlosť ničeného cieľa bola 3700 km/h.

Otázka: Akú dĺžku dosahovala raketa V-759 ?
Odpoveď: Dĺžka rakety dosahovala 10,91 (10,806) m

Otázka: Aká bola hmotnosť trhaviny rakety V-759 ?
Odpoveď: , hmotnosť trhaviny 90 kg
S-75

Do zostavy komplexu sa pridával riadiaci rádiolokátor P-12M “Desert” (neskôr P-18) a rádiolokačný výškomer s autonómnymi dieselovými elektrostanicami. RRL P-12M sa umiestňoval do 500m od RSN-75V a bol vybavený spojovacou aparatúrou “Vasilek”. Antény a ZIP boli transportované automobilom ZIL-131. Do zostavy S-75 boli pridávané aj pozemné systémy “svoj-cudzí” “Kremnij-2M”, “Paroľ-1” a od polovice 80-tych rokov “Paroľ-3” (75E6) alebo “Paroľ-4” (1L22). Ďalej boli vybavené väzobnými kabínami 5F20 (neskôr 5F24 alebo 5Ch56), ktoré zabezpečovali činnosť SNR v režime príjmu telekódovej informácie o cieli z automatizovaných systémov velenia “ASURK-1”, “ASURK-1M”, “Vektor” a “Senež”. Na zabezpečenie spojenia s automatizovanými systémami velenia a inými palebnými oddielmi boli používané aparatúry rádioreléového spojenia 5Ja61 “Cikloida” (5Ja62, 5Ja63 - podľa počtu antén) umiestnená v návese OdAZ-328, pričom anténny systém so zariadením na uvedenie antén do bojovej či pochodovej polohy a ZIP boli umiestnené návese ťahanom vozidlom ZIL-131.

Otázka: Čo bolo používané v lietadle S-75 na zabezpečenie spojenia s automatizovanými systémami velenia a inými palebnými oddielmi ?
Odpoveď: aparatúry rádioreléového spojenia 5Ja61 “Cikloida” (5Ja62, 5Ja63 - podľa počtu antén)

Otázka: Aký riadiaci rádiolokátor sa pridával do zostavy komplexu S-75 ?
Odpoveď: Do zostavy komplexu sa pridával riadiaci rádiolokátor P-12M “Desert” (neskôr P-18)
S-75

Komplex S-75M3 predstavoval vylepšenie komplexu S-75M2 zavedením rakiet V-760V (5V29) so špeciálnou bojovou náložou a zodpovedajúcim vybavením systému riadenia a navedenia rakety. Upravený anténny post dostal označenie P3V. Kvôli potlačeniu značiek šumového rušenia na indikátoroch stanice navedenia rakiet bola do systému zavedená aparatúra GŠV (generátor šumov). Vývoj PLRS V-760V (5V29) vykonávala OKB MMZ “Avangard”. Na rakete 5V29, rovnako ako na raketách 15D, sa používal pozmenený a čiastočne zdvojený komplet palubnej aparatúry. V súvislosti s rozšírením nomenklatúry PLRS bol v modernizovanom variante zavedený zdokonalený variant TZM prepravníka PR-11DA zabezpečujúci možnosť vykonávania prác s raketami 13D, 20D, 5Ja23, 15D a 5V29.

Otázka: Akú možnosť zabezpečoval zdokonalený variant TZM prepravníka PR-11DA ?
Odpoveď: možnosť vykonávania prác s raketami 13D, 20D, 5Ja23, 15D a 5V29.
S-75

Najúspešnejším sovietskym "rakeťákom" bol Fjodor Iľjinych Фёдор Ильиных, ktorého oddiel zostrelil približne 25 nepriateľských lietadiel. Druhým "rakeťákom - esom" sa stal V. Ščerbakov, ktorý vo funkcii dôstojníka navedenia zostrelil 11 nepriateľských lietadiel. Väčší počet lietadiel bol zostrelený protilietadlovým delostrelectvom. To priamo ukazuje na postačujúcu efektivitu použitého typu PLRK na to, aby bol nepriateľ prinútený lietať vo výškach, v ktorých bol ohrozovaný protilietadlovým delostrelectvom pri veľkých stratách, no napriek tomu nelietať vo výškach kde by bol ohrozovaný streľbou S-75.

Otázka: Kto bol najúspešnejším sovietskym " rakeťákom " ?
Odpoveď: Fjodor Iľjinych Фёдор Ильиных

Otázka: Kto sa stal druhým " rakeťák - esom " ?
Odpoveď: Druhým "rakeťákom - esom" sa stal V. Ščerbakov
S-75

S-75 boli aktívne používané počas Vojny vo Vietname Vietnamská vojna  od júla 1965, keď hneď v prvom boji 24. júla boli podľa sovietskych zdrojov zostrelené tromi raketami tri lietadlá Phantom . Podľa amerických zdrojov bolo zostrelené jedno lietadlo Phantom, čo zodpovedá informácii uvedenej v americkej oficiálnej verzii histórie vojny. Podľa údajov ministerstva obrany ZSSR zostrelilo 60 oddielov komplexu S-75 nad Severným Vietnamom asi 2000 lietadiel vrátane vyše 60 strategických bombardérov B-52; náčelník štábu skupiny sovietskych vojsk vo Vietname Boris Voronov  uvádza o niečo nižšie čísla: 1293 lietadiel vrátane 54 bombardérov B-52.  Jedným z pilotov, zostrelených PLRS komplexu S-75, bol aj John Sidney McCain III. Pri hodnotení efektivity použitia S-75 vo Vietname je potrebné brať do úvahy, že hlásenia o zostrelených amerických lietadlách boli podstatne nadnesené: ako ukazuje porovnanie hlásení "rakeťákov" s dokumentačne potvrdenými stratami (existencia úlomkov s výrobnými číslami), v rade prípadov bol počet zostrelených lietadiel navýšený 5 až 9 krát.

Otázka: Kto bol náčelník štábu skupiny sovietskych vojsk vo Vietname ?
Odpoveď: Boris Voronov

Otázka: Koľko oddielov komplexu S-75 bolo zostrelených podľa údajov ministerstva obrany ZSSR ?
Odpoveď: Podľa údajov ministerstva obrany ZSSR zostrelilo 60 oddielov komplexu S-75

Otázka: Kto bol jedeným z pilotov zostrelených PLRS komplexu S-75 ?
Odpoveď: John Sidney McCain III

Otázka: Odkedy boli S-75 používané počas vojny vo Vietname ?
Odpoveď: od júla 1965
S-75

Najúspešnejším sovietskym "rakeťákom" bol Fjodor Iľjinych Фёдор Ильиных, ktorého oddiel zostrelil približne 25 nepriateľských lietadiel. Druhým "rakeťákom - esom" sa stal V. Ščerbakov, ktorý vo funkcii dôstojníka navedenia zostrelil 11 nepriateľských lietadiel. Väčší počet lietadiel bol zostrelený protilietadlovým delostrelectvom. To priamo ukazuje na postačujúcu efektivitu použitého typu PLRK na to, aby bol nepriateľ prinútený lietať vo výškach, v ktorých bol ohrozovaný protilietadlovým delostrelectvom pri veľkých stratách, no napriek tomu nelietať vo výškach kde by bol ohrozovaný streľbou S-75.

Otázka: Koľko nepriateľských lietadiel zostrelil V. Ščerbakov vo funkcii dôstojníka navedenia ?
Odpoveď: vo funkcii dôstojníka navedenia zostrelil 11 nepriateľských lietadiel.

Otázka: Čím bol zostrelený väčší počet lietadiel ?
Odpoveď: Väčší počet lietadiel bol zostrelený protilietadlovým delostrelectvom.
S-75

Odpaľovacia rampa SM-90 s premenlivým uhlom štartu rakety bola vyvinutá v CKB-34 pod vedením hlavného konštruktéra B. S. Korobova. Bola vybavená synchrónnym sledovacím pohonom ESP-90. Čas prechodu odpaľovacej rampy z pochodovej do bojovej polohy bol 2 hod 30 min. Pri rozbaľovaní na pozícii po rozvinutí bočných opôr bola OR uložená na podložie, odpojili sa predný a zadný podvozok, vykonalo sa uvodorovnenie (prípustný náklon plochy bol 1,5 stupňa, čiže menej ako u SM-63) a vzájomná orientácia s anténnym postom, položili sa nájazdové mostíky pre TZM a OR sa zamaskovala.

Otázka: Ako dlho prechádzala SM-90 z pochodovej do bojovej polohy ?
Odpoveď: 2 hod 30 min

Otázka: Kde bola vyvinutá odpaľovacia rampa SM-90 ?
Odpoveď: v CKB-34 bola vyvinutá v CKB-34

Otázka: Pod vedením koho bola zostrojená SM-90 ?
Odpoveď: B. S. Korobova

Otázka: Akým pohonom bola vybavená odpaľovacia rampa SM-90 ?
Odpoveď: Bola vybavená synchrónnym sledovacím pohonom ESP-90.

Otázka: Koľko trval prechod odpaľovacej rampy SM-90 z pochodovej do bojovej polohy ?
Odpoveď: 2 hod 30 min

Otázka: Pod koho vedením bola vyvinutá odpaľovacia rampa SM-90 s premenlivým uhlom štartu ?
Odpoveď: pod vedením hlavného konštruktéra B. S. Korobova

Otázka: Čím bola vybavená rampa SM-90 ?
Odpoveď: Bola vybavená synchrónnym sledovacím pohonom ESP-90.

Otázka: Aký veľký bol prípustný náklon plochy rampy SM-90 ?
Odpoveď: 1,5 stupňa
S-75

Do zostavy komplexu sa pridával riadiaci rádiolokátor P-12M “Desert” (neskôr P-18) a rádiolokačný výškomer s autonómnymi dieselovými elektrostanicami. RRL P-12M sa umiestňoval do 500m od RSN-75V a bol vybavený spojovacou aparatúrou “Vasilek”. Antény a ZIP boli transportované automobilom ZIL-131. Do zostavy S-75 boli pridávané aj pozemné systémy “svoj-cudzí” “Kremnij-2M”, “Paroľ-1” a od polovice 80-tych rokov “Paroľ-3” (75E6) alebo “Paroľ-4” (1L22). Ďalej boli vybavené väzobnými kabínami 5F20 (neskôr 5F24 alebo 5Ch56), ktoré zabezpečovali činnosť SNR v režime príjmu telekódovej informácie o cieli z automatizovaných systémov velenia “ASURK-1”, “ASURK-1M”, “Vektor” a “Senež”. Na zabezpečenie spojenia s automatizovanými systémami velenia a inými palebnými oddielmi boli používané aparatúry rádioreléového spojenia 5Ja61 “Cikloida” (5Ja62, 5Ja63 - podľa počtu antén) umiestnená v návese OdAZ-328, pričom anténny systém so zariadením na uvedenie antén do bojovej či pochodovej polohy a ZIP boli umiestnené návese ťahanom vozidlom ZIL-131.

Otázka: Aké pozemné systémy boli pridávané do zostavy S-75 ?
Odpoveď: Do zostavy S-75 boli pridávané aj pozemné systémy “svoj-cudzí” “Kremnij-2M”, “Paroľ-1” a od polovice 80-tych rokov “Paroľ-3” (75E6) alebo “Paroľ-4” (1L22).

Otázka: Do akej vzdialenosti sa umiestňoval   RRL P-12 M od RSN-75V ?
Odpoveď: RRL P-12M sa umiestňoval do 500m od RSN-75V

Otázka: Akým automobilom boli transportované antény a ZIP ?
Odpoveď: Antény a ZIP boli transportované automobilom ZIL-131.
S-75

Rozhodnutie VPK No.109, upresňujúce rozvrh prác na rakete V-760, vykonávaných v súlade s Uznesením ÚV KSSZ a Rady ministrov ZSSR z 28. júna 1962 No.660-270 bolo prijaté 11. júla 1962. Raketa V-760 mala byť poskytnutá na spoločné skúšky v 4.kvartáli 1962, al závodom No.41 bolo vyrobených len 22 PLRS namiesto plánovaných 49. Na základe dvoch prvých štartov rakiet na polygóne boli odhalené nedostatky spôsobené zmenou aerodynamiky druhého stupňa rakety, čo si vyžiadalo okamžité vykonanie úprav. Po úspešnom ukončení skúšok bola raketa V-760 (15D) so špeciálnou bojovou náložou pre systém S-75M prijatá do výzbroje Rozhodnutím z 15. mája 1964 No.421-166 a Rozkazom Ministra obrany ZSSR No.0066 1964. Svojimi chrakteristikami v podstate zodpovedala rakete V-755 a odlišovala sa zvýšenou minimálnou výškou zóny ničenia cieľa s ohľadom na zabezpečenie bezpečnosti bránených objektov. V roku 1964 začalo vyzbrojovanie útvarov raketami V-760, ktoré mohli byť použité aj v neskorších verziach komplexov. Pre prácu s raketou 15D bol sprojektovaný prepravník PR-11DA s blokom ohrevu bojovej nálože rakiet 15D a 5V29. “Stavba No.7A” - úkryt špeciálnych rakiet bol určený na chránenie troch prepravníkov PR-11D (PR-11DA) s raketami 15D (neskôr 5V29) v izolovaných boxoch a bol vybavený systémom pre udržiavanie teploty vzduchu a regulovanie vlhkosti a staval sa oddelene od “stavieb No.7”. Na kontrolu vlhkosti a teploty vzduchu v úkryte slúžila kontrolná a registračná aparatúra. Kvôli zabezpečeniu spoľahlivého navedenia rakety so špeciálnou bojovou náložou na ciele rušiče i na skupinové ciele a presnému určeniu diaľky cieľa bol v OKB-304 vyvinutý radiolokačný diaľkomer RD-75 “Amazonka”, ktorý bol doplnený do zostavy komplexu. Navedenie antén rádiolokačného diaľkomera v azimute aj polohovom uhle na cieľ bolo vykonávané synchronizovaním s anténnym postom SNR. Frekvenčný rozsah rádiolokačného diaľkomera bol asi 1000 MHz, čo dovoľovalo pri pokuse protivníka aktívne rušiť na pracovnj frekvencii vykonať skokové preladenie frekvencie v širokom rozsahu. Rádilokačný diaľkomer RD-75 “Amazonka” bol vybavený autonómnou dieselovou elektrostanicou.

Otázka: Kedy mala byť poskytnutá raketa V-760 na spoločné skúšky ?
Odpoveď: Raketa V-760 mala byť poskytnutá na spoločné skúšky v 4.kvartáli 1962

Otázka: Čím bol vybavený rádiolokačný diaľkomer RD-75 " Amazonka " ?
Odpoveď: bol vybavený autonómnou dieselovou elektrostanicou.

Otázka: Aký bol frekvenčný rozsah rádiolokačného diaľkomera ?
Odpoveď: bol asi 1000 MHz

Otázka: Kedy sa začalo vyzbrojovanie útvarov raketami V-760 ?
Odpoveď: V roku 1964

Otázka: Na čo slúžila kontrolná a registračná aparatúra ?
Odpoveď: Na kontrolu vlhkosti a teploty vzduchu v úkryte
Steven Wilson

Wilson je producentum a prispel aj spevom a hrou na klávesové nástroje a gitaru pri nahrávaní troch albumov kapely Opeth: Blackwater Park, Deliverance, a Damnation. Spolupracoval aj pri projektoch belgického experimentálenho hudobníka Dirka Serriesa (pseudonymy Vidna Obmana, či Fear Falls Burning), z ktorých bol najvýznamnejší projekt Continuum, neskôr vydaný na dvojalbume. SPolupracoval s celou radou ďalších umelcov ako napríklad aj  OSI, Marillion, JBK, Orphaned Land, Paatos, Theo Travis, Yoko Ono, Fish, Cipher a Anja Garbarek. Prispel do ich projektov aj ako skladate aj ako hudobník. Najnovšie je jeho účinkovanie na albume Immersion od kapely Pendulum, kde spieva v skladbe „The Fountain“. V roku 2007 nahrali jeho vyjadrenie v piesni „Repentance“, ktorú na album Systematic Chaos nahrala superskupina Dream Theater.

Otázka: Na ktoré albumy prispel Steven Wilson ?

Otázka: Ktorý projekt Stevena Wilsona a Dirka Serriesa vyšiel ?

Otázka: Na projektoch ktorého hudobníka spolupracoval Steven Wilson ?

Otázka: V ktorej piesni kapely Pendulum spieva Steven Wilson ?

Otázka: S kým spolupracoval Steven Wilson ?
Steven Wilson

V roku 1986 sa venoval dvom vlastným projektom: prvý z nich bol pôvodne nazvaný „No Man Is An Island (Except The Isle Of Man)“, potom ho premenoval na „No-Man“. Spájal v ňom progresívny rock so synth popom, neskôr v nasledovnom roku, potom ako sa spojil s Timom Bownessom, rozvinul štýl až k art popu. Druhý projekt nazval „Porcupine Tree“. Tento bol orientovaný na psychedelický rock. Inšpiroval ho podobný projekt Dukes of Stratosphear od XTC. V nasledujúcich troch rokoch sa tieto projekty paralelne rozbehli: No Man Is An Island (Except The Isle Of Man) mal u vydavateľa Plastic Head Records v roku 1989 svoj prvý komerčný singel „The Girl From Missouri“ a Porcupine Tree si vybudoval undergroundovú reputáciu vydaním audio kaziet cez britského vydavateľa psychedelickej hudby Delerium Records.

Otázka: Aké hudobné štýly spája Steven Wilson ?

Otázka: Na čo bol orientovaný projekt Wilsona ?

Otázka: Cez akého vydavateľa vydával audiokazety Wilsona ?

Otázka: Ako sa volal vlastný projekt Stevena Wilsona ?