lukasjanek/skquad huggingface dataset:
Modrý Kameň

Miestna kalvária bola založená na začiatku 18. storočia grófom Pavlom Balašom. V roku 1855 sa podarilo s finančnou podporou baróna Antona Balašu a zbožných veriacich Kalváriu obnoviť. Plán zastavení kalvárie vypracoval Samuel Lániy, inžinier panstva. Obrazy podľa najlepších vzorov boli namaľované na železné platne v Pešti pod dohľadom Antona Szántofyho, prepošta a neskôr ostrihomského kanonika. Ostatné práce vykonávali modrokamenský robotníci a nádenníci. Krížová cesta bola posvätená v roku 1857 Michalom Kempom, ostrihomským kanonikom, opátom a novohradským hlavným dekanom, za prítomnosti početných svetských pánov a množstva veriacich. Za farára Jána Munkayho roku 1859 bola na kalvárskom vrchu postavená kaplnka ku cti Bolestnej Matky. Obraz do kaplnky daroval Gabriel Pavlík, farár zo Slovenského Medera (Palárikova), maľoval ho maliar Pešky. Obraz predstavuje Bolestnú Pannu Máriu stojacu pod krížom a z kríža vyžarujúci meč zraňuje jej srdce. V rokoch 1862–1864 v priestore medzi Krížovou cestou a kaplnkou Bolestnej Matky bolo postavených 5 zastavení, ktoré zobrazujú: 1. očistec, 2. posledný súd, 3. zmŕtvych vstanie Krista, 4. anjela strážcu a 5. vyobrazuje blahoslavenú Pannu ako Útočište hriešnikov, Obrazy sú dielom Jána Hofrichtera. Hore od Bolestnej Matky na vzdialenosť 100 m vypína sa vo výške 500 mnm 6 m vysoký kríž. Kríž bol postavený v roku 1863 na pamiatku veľkého dobrodincu Kalvárie, kardinála Jána Szcitovského, ktorý v roku 1863 poctil Modrý Kameň svojou návštevou.

Otázka: Kto vypracoval plán zastavení kalvárie ?
Odpoveď: Plán zastavení kalvárie vypracoval Samuel Lániy, inžinier panstva.

Otázka: Kedy bola založená kalvária grófom Pavlom Balašom ?
Odpoveď: na začiatku 18. storočia

Otázka: V ktorom roku bola posvätená Krížová cesta Michalom Kempom ?
Odpoveď: v roku 1857

Otázka: V ktorom roku bol postavený kríž na pamiatku veľkého dobrodinca Kalvárie , Jána Szcitovského ?
Odpoveď: v roku 1863
Modrý Kameň

Majiteľ hradu Gabriel Balaša pristúpil ku stavbe pohodlnejšieho sídla na mieste pôvodného dolného hradu v roku 1730. Tak vznikla súčasná baroková dvojpodlažná stavba na pôdoryse nepravidelného písmena U. Do nádvoria je orientovaný výrazný trojosový rizalit s barokovým štítom. Do komplexu kaštieľa sa vstupuje mostom ponad pôvodnú hradnú priekopu. Súčasťou hmoty kaštieľa je aj baroková kaplnka sv. Anny z roku 1759. Jej jednoduchá fasáda je členená pilstrami a ukončená trojuholníkovým štítom. Nad portálom sa nachádza nika. V interiéri sa nachádza panská empora. Balašovský kaštieľ sa v 19. storočí stal majetkom grófa Forgáča, neskôr Károlyovcov. Posledná majiteľka Gabriela Almássyová ho predala československému štátu v roku 1923.

Otázka: V ktorom roku pristúpil majiteľ hradu Modrý Kameň Gabriel Balaša ku stavbe pohodlnejšieho sídla na mieste pôvodného dolného hradu ?
Odpoveď: v roku 1730

Otázka: Ako sa vstupuje do komplexu kaštieľa Modrý Kameň ?
Odpoveď: mostom ponad pôvodnú hradnú priekopu

Otázka: Čo je súčasťou hmoty kaštieľa Modrý Kameň ?
Odpoveď: baroková kaplnka sv. Anny z roku 1759

Otázka: Čo sa nachádza nad portálom kaštieľa Modrý Kameň ?
Odpoveď: Nad portálom sa nachádza nika.

Otázka: Čo sa nachádza v interiéri kaštieľu Modrý Kameň ?
Odpoveď: V interiéri sa nachádza panská empora.
Modrý Kameň

Vo vyvýšenej polohe nad obcou sa nachádza komplex hradu a barokového kaštieľa. Hrad vznikol pravdepodobne v druhej polovici 13. storočia, bezprostredne po pustošivom tatárskom vpáde. Prvá písomná zmienka o hrade pochádza z roku 1278, listina uvádza ako majiteľa hradu istého komesa Petra. V 15. storočí sa na istý čas na hrade usídlili vojská Jána Jiskru z Brandýsa. Na hrade údajne prenocoval aj kráľ Matej Korvín cestou do Zvolena. V roku 1575 bol hrad dobytý tureckými vojskami, ktorí ho držali až do roku 1593, kedy ho cisárska armáda pod vedením Krištofa Tiefenbacha získala späť. Po roku 1664 je hrad opäť v moci Turkov. Turecký cestovateľ Evliya Çelebi ho navštívil v roku 1665, hrad opisuje vo svojom diele Kniha ciest. V roku 1683 do hrad dobytý povstaleckým vojskom Imricha Tököliho. Poškodený hrad už nebol nikdy obnovený.

Otázka: Kedy vznikol hrad Modrý kameň ?
Odpoveď: Hrad vznikol pravdepodobne v druhej polovici 13. storočia

Otázka: Z ktorého roku pochádza prvá písomná zmienka o hrade Modrý Kameň ?
Odpoveď: z roku 1278

Otázka: Koho listina uvádza ako majiteľa hradu Modrý Kameň ?
Odpoveď: istého komesa Petra

Otázka: V ktorom roku bol hrad Modrý Kameň dobitý tureckými vojskami ?
Odpoveď: V roku 1575

Otázka: Po ktorom roku bol hrad Modrý Kameň opäť v moci Turkov ?
Odpoveď: Po roku 1664
Jim Broadbent

Pochádza z umelecky založenej rodiny, matka bola sochárka, otec nábytkový návrhár. Po štúdiách herectva na Londýnskej akadémii dramatických umení sa stal divadelným hercom. Vo filme sa objavuje od začiatku 70. rokov, avšak zo začiatku hral iba malé a epizódne roličky a natáčal predovšetkým v televízii, postupne sa ale vypracoval k väčším úlohám a nakoniec aj k hlavným úlohám, ktoré vytvoril napríklad v snímke Život je sladký z roku 1990. Jeho prvý veľký hollywoodsky úspech sa dostavil v roku 2001 v snímke Moulin Rouge!, v tom istom roku potom snímka Iris, za ktorý dostal Zlatý glóbus i Oscara.

Otázka: Kto boli rodičia herca Jima Carreyho ?

Otázka: Kde študoval Jim Broadbent sochárstvo ?

Otázka: Kedy sa prestal herec Jim Broadbent objavovať vo filme ?

Otázka: Ako sa volá posledný hollywoodsky úspešný film herca Jima Broadbenta ?

Otázka: Aké ocenenia získal Jim Broadbent za film ISIS ?

Otázka: Kto boli rodičia Jima Broadbenta ?
Odpoveď: matka bola sochárka, otec nábytkový návrhár

Otázka: Kde študoval Jim Broadbent herectvo ?
Odpoveď: na Londýnskej akadémii dramatických umení

Otázka: Kedy sa začal Jim Broadbent objavovať vo filme ?
Odpoveď: od začiatku 70. rokov

Otázka: Ako sa volá prvý hollywoodsky úspešný film Jima Broadbenta ?
Odpoveď: Moulin Rouge

Otázka: Aké ocenenia získal Jim Broadbent za film Iris ?
Odpoveď: Zlatý glóbus i Oscara
Juraj Jánošík

Potom stoličný súd vyniesol rozsudok: „Poneváč predepsaný (obžalovaný) Juro Janošak zavrhujúce prikázaní jak božské, tak též zákon krajinský predo dvema roky dal sa na zbojstvo a vúdcem aneb hajtmanem takovým se učinil, který s tými tovariši svými na cestách zastavujúce lidí o statek (pripravili), áno jako se z jeho vlastného vyznání zdá, jeho tovariši, kde on též bol prítomný, pána pátera z Domaniže prestrelili a bezbožne zamordovali. Taktéž i jinších jako jest predepsané, zlých skutkov se dopustil. Protož pro takové zlé účinky a prikázaním prestúpení má být na hák na levém boku prehnatý a tak na príklad jinších takových zločincov má být zavesený.“ (citát)

Otázka: Aký bol rozsudok proti Jánošíkovi ?
Odpoveď: Poneváč predepsaný (obžalovaný) Juro Janošak zavrhujúce prikázaní jak božské, tak též zákon krajinský predo dvema roky dal sa na zbojstvo a vúdcem aneb hajtmanem takovým se učinil, který s tými tovariši svými na cestách zastavujúce lidí o statek (pripravili), áno jako se z jeho vlastného vyznání zdá, jeho tovariši, kde on též bol prítomný, pána pátera z Domaniže prestrelili a bezbožne zamordovali. Taktéž i jinších jako jest predepsané, zlých skutkov se dopustil. Protož pro takové zlé účinky a prikázaním prestúpení má být na hák na levém boku prehnatý a tak na príklad jinších takových zločincov má být zavesený.
Juraj Jánošík

Mučenie malo rôzne podoby. Kat spaľoval obvineným pokožku, zapichoval žeravé hroty pod nechty, trhal nechty, drvil údy, naťahoval ľudí na škripec. Ak po takomto mučení sa nedokázala vina bol oslobodený. Bolo však pravidlom, že mučením ľudí zmrzačili. Jánošík počas tejto tortúry odpovedal len na sedem otázok a priznal ozbíjanie oficierskej vdovy a orabovanie zemana Ladislava Zmeškala. O svojej skrýši vypovedal veľmi nepresne a nejasne. Uviedol len, že sa nachádza ako sa ide z Jablonky na Klenovec k Cisárskym horám, v jednom buku, pri ktorom stojí jedľa „s vyťatou rukou“. Okrem údajov o ľuďoch v Malohonte, ktorým požičal menšie sumy peňazí, už nič nové neuviedol.

Otázka: Čo spravil Jánošík počas mučenia ?
Odpoveď: Jánošík počas tejto tortúry odpovedal len na sedem otázok a priznal ozbíjanie oficierskej vdovy a orabovanie zemana Ladislava Zmeškala.

Otázka: Ako prebiehalo mučenie Jánošíka ?
Odpoveď: Mučenie malo rôzne podoby. Kat spaľoval obvineným pokožku, zapichoval žeravé hroty pod nechty, trhal nechty, drvil údy, naťahoval ľudí na škripec

Otázka: Čo prezradil Jánošík o svojej skrýši ?
Odpoveď: O svojej skrýši vypovedal veľmi nepresne a nejasne. Uviedol len, že sa nachádza ako sa ide z Jablonky na Klenovec k Cisárskym horám, v jednom buku, pri ktorom stojí jedľa „s vyťatou rukou“.
Juraj Jánošík

Potom sa začala hrdelná pravota. Slovo dostala obžaloba. Prokurátor Čemický okrem iného uviedol, že Jánošík bol kuruc. Navrhol napichnutie na kôl, na hák alebo na smrť lámaním na kolese. Žiadal, aby Jánošíka podrobili mučeniu. Mučením sa mala potvrdiť správnosť a vierohodnosť jeho dobrovoľnej výpovede. Potom na obhajobu Jánošíka vystúpil Baltazár Palugyai. Odmietol obžalobu a najmä obvinenie z vraždy, ktoré nebolo dokázané a malo podľa prokurátora zásadný význam v súdnom procese. Obhajca požadoval, aby obžalovaného oslobodili a zbavili pút. Zaujímavé je, že obhajca nežiadal konfrontáciu Jánošíka s Huncagom ani to, aby obžaloba predložila dôkazy, že Jánošík bol spolupáchateľom vraždy domanižského farára. Podľa historikov Jánošík bol miernej povahy, dobrosrdečný a nebol schopný zabíjať ľudí.

Otázka: Čo uviedol prokurátor Čemický o Jánošikovi ?
Odpoveď: že Jánošík bol kuruc. Navrhol napichnutie na kôl, na hák alebo na smrť lámaním na kolese. Žiadal, aby Jánošíka podrobili mučeniu. Mučením sa mala potvrdiť správnosť a vierohodnosť jeho dobrovoľnej výpovede

Otázka: Čo tvrdia historici o Jánošikovi ?
Odpoveď: Podľa historikov Jánošík bol miernej povahy, dobrosrdečný a nebol schopný zabíjať ľudí.
Juraj Jánošík

Jánošík potom dobrovoľne odpovedal na otázky zástupcov liptovskej a trenčianskej stolice, ktorí sa pýtali na jeho styky s Rákociho prívržencami. Na svojich tovarišov neprezradil takmer nič, snažil sa ich chrániť a zmiasť súd, lebo keď sa ho pýtali na Uhorčíka, povedal im, že zahynul v Kremnických vrchoch. Vtedy ešte nepoznali pravé meno Uhorčíka, ktorý sedel vo väzení v kaštieli v Palúdzke ako Martin Mravec. Nemenoval svojich tovarišov Adama Šušalku z Turzovky, Zupicu z Ostravice z Moravy, Kovalčíka z Čeladnej, Valčíka z Valašského Mezeříčí, Holúbka z Mentelovíc (?) na Morave a Ondreja Kindisa zo Zborova. Neprezradil ani Tlučeka z Horelice u ktorého sa ukrýval ani meno baču Stoligu z Jablunkova, kde sa tiež skrýval. Potom ho konfrontovali so žilinským mešťanom Jánom Šipošom, ktorému ukradli súkno a plátno a ktorého peniaze Jánošík požičal Stoligovi. Potom ho konfrontovali so zlatníkom Jánom Skalkom, ktorému Jánošík a jeho tovariši ukradli sedem prsteňov, strieborné lyžice a paloš. Zástupcom Trenčianskej stolice, ktorý kládli tieto otázky, odpovedal viac-menej pravdivo. Celkom inak sa správal pri vypočúvaní zástupcov Liptovskej stolice. Z 29 otázok na 14 vôbec neodpovedal. Na desať otázok odpovedal nejasne. Len na päť otázok odpovedal konkrétne a zrozumiteľne. Zamlčal svoje styky s rákociovskými povstalcami po Satmárskom mieri, ozbíjanie vdovy po oficierovi pri Východnej a zemana Ladislava Zmeškala. Neodpovedal prečo a ako sňali Mikuláša Šusteka z kolesa na popravisku v Žiline – Rosinkách. Šustekovci boli Jánošíkovi priaznivci.

Otázka: Koho chránil Jánošík ?
Odpoveď: Na svojich tovarišov neprezradil takmer nič, snažil sa ich chrániť a zmiasť súd, lebo keď sa ho pýtali na Uhorčíka, povedal im, že zahynul v Kremnických vrchoch.

Otázka: Čo spravil Jánošík po obžalobe ?
Odpoveď: Jánošík potom dobrovoľne odpovedal na otázky zástupcov liptovskej a trenčianskej stolice, ktorí sa pýtali na jeho styky s Rákociho prívržencami.
Juraj Jánošík

Prokurátor v obžalobe uviedol, že „Obžalovaný počas troch rokov istým diabolským duchom povzbudený a nadchnutý, bez bázne a strachu, nehľadiac na božský ani svetský zákon a jeho zákazy a pokuty, stal sa vodcom zbojníckej bandy a pridružiac si zbojníckych kamarátov, chodil po okolitých slávnych stoliciach: Trenčianskej, Nitrianskej, Turčianskej, Liptovskej, Oravskej a iných, áno aj v Sliezsku, po horách a lesoch, na slobodných cestách kráľovských i na vodách, a zbojníckym, lúpežníckym spôsobom lúpil dobrých a statočných ľudí, zastavoval kupcov a iných pocestných, a opovážil sa ich zbíjať, zdierať, áno i raniť a mordovať. Ba čo viac, neostýchal sa vo dne v niektorých mestečkách a dedinách so svojimi zbojníckymi tovarišmi ľudí oberať, ako sa to menovite okolo Fačkova stalo, kde prepadli istého pána farára, a keďže sa im postavil na odpor a začal sa brániť, ranili ho tak, že následkom tej rany umrel. O podobných jeho bezbožných kúskoch ležia pred slávnym súdom mnohé listy a žaloby, ktoré dostatočne svedčia o jeho zbojstve.“ (citát)

Otázka: Čo uviedol prokurátor v obžalobe proti Jánošíkovi ?
Odpoveď: Prokurátor v obžalobe uviedol, že „Obžalovaný počas troch rokov istým diabolským duchom povzbudený a nadchnutý, bez bázne a strachu, nehľadiac na božský ani svetský zákon a jeho zákazy a pokuty, stal sa vodcom zbojníckej bandy a pridružiac si zbojníckych kamarátov, chodil po okolitých slávnych stoliciach: Trenčianskej, Nitrianskej, Turčianskej, Liptovskej, Oravskej a iných, áno aj v Sliezsku, po horách a lesoch, na slobodných cestách kráľovských i na vodách, a zbojníckym, lúpežníckym spôsobom lúpil dobrých a statočných ľudí, zastavoval kupcov a iných pocestných, a opovážil sa ich zbíjať, zdierať, áno i raniť a mordovať. Ba čo viac, neostýchal sa vo dne v niektorých mestečkách a dedinách so svojimi zbojníckymi tovarišmi ľudí oberať, ako sa to menovite okolo Fačkova stalo, kde prepadli istého pána farára, a keďže sa im postavil na odpor a začal sa brániť, ranili ho tak, že následkom tej rany umrel. O podobných jeho bezbožných kúskoch ležia pred slávnym súdom mnohé listy a žaloby, ktoré dostatočne svedčia o jeho zbojstve.“

Otázka: Po ktorých slávnych stoliciach chodil Jánošík ?
Odpoveď: Trenčianskej, Nitrianskej, Turčianskej, Liptovskej, Oravskej a iných, áno aj v Sliezsku, po horách a lesoch, na slobodných cestách kráľovských i na vodách
Juraj Jánošík

Súdne pojednávanie sa začalo 16. marca 1713 v Liptovskom Mikuláši v Hanzelyho dome, ktorý je známy ako Illešházyovská kúria, Ehrlichovský alebo Seligovský dom. Stoličný dom dlho v Liptovskom Mikuláši nemali. Rozhodli sa pre neho na stoličnej kongregácii v roku 1712. Zakúpili Hanzelyho kúriu, ktorá sa nachádzala na sever od Pongrácovskej kúrie. V roku 1713 ju stavebne upravili pre stoličné potreby. Kúria bola v druhej polovici 19. storočia a na začiatku 20. storočia prestavaná. Od mája 1956 v nej sídli Múzeum Janka Kráľa. Niektorí historici, ako napríklad Rudo Brtáň, uvádzajú, že nie je spoľahlivo zistené, kde Jánošíka vypočúvali, obžalovali, súdili a mučili, lebo Stoličný dom (Hanzelyho kúria) práve v roku 1713 len dostavali. S Hanzelyho kúriou sa však spája tradícia súdu s Jánošíkom.

Otázka: Ako sa spája Stoliční dom s Liptovským Mikulášom ?
Odpoveď: Stoličný dom dlho v Liptovskom Mikuláši nemali. Rozhodli sa pre neho na stoličnej kongregácii v roku 1712. Zakúpili Hanzelyho kúriu, ktorá sa nachádzala na sever od Pongrácovskej kúrie.

Otázka: Kde začalo súdne pojednávanie Jánošíka ?
Odpoveď: v Liptovskom Mikuláši v Hanzelyho dome, ktorý je známy ako Illešházyovská kúria, Ehrlichovský alebo Seligovský dom

Otázka: Kedy začalo súdne pojednávanie Jánošíka ?
Odpoveď: Súdne pojednávanie sa začalo 16. marca 1713
Juraj Jánošík

Zimu na prelome rokov 1712 – 1713 Jánošík vyžil na rýchle premiestňovanie sa z miesta na miesto, akoby tušil, že nie je nikde v bezpečí. Ukrýval sa v Klenovci ako valach u Štefánika, potom na Kysuciach v Krásnej nad Kysucou, Radôstke a opäť v Malohonte v Kokave u Tomáša Uhorčíka. Liptovskí župní predstavitelia po prepade Schardonky pri Východnej už nenechali nič na náhodu a rozhodli sa Jánošíka nájsť a zlapať. Liptovská sedria vyslala do Malohontu Emericha Kubínyiho. Stopu mu pomohol nájsť zbojník Mikuláš Šustek, ktorého súdili a popravili v Žiline. Pravdepodobne prezradil ho aj Turiak-Huncaga, ktorý vedel o jeho pobyte v Klenovci. Jánošíka a Tomáša Uhorčíka chytilo 25 – 30 drábov. Viedol ich zeman Andreánsky. Vtedy ešte netušili, že chytili Tomáša Uhorčíka. Poznali ho v Klenovci ako Martina Mravca. Uväznili ich v Palúdzke pri Liptovskom Mikuláši v Paluďaiho kaštieli.

Otázka: Čo sa stalo cez zimu 1712 - 1713 Jánošíkovi ?
Odpoveď: Zimu na prelome rokov 1712 – 1713 Jánošík vyžil na rýchle premiestňovanie sa z miesta na miesto, akoby tušil, že nie je nikde v bezpečí.

Otázka: Kde sa ukrýval Jánošík ?
Odpoveď: Ukrýval sa v Klenovci ako valach u Štefánika, potom na Kysuciach v Krásnej nad Kysucou, Radôstke a opäť v Malohonte v Kokave u Tomáša Uhorčíka.

Otázka: Kto prezradil Jánošíka ?
Odpoveď: Stopu mu pomohol nájsť zbojník Mikuláš Šustek, ktorého súdili a popravili v Žiline. Pravdepodobne prezradil ho aj Turiak-Huncaga, ktorý vedel o jeho pobyte v Klenovci.
Juraj Jánošík



Počas jednej Jánošíkovej návštevy v malohontskom Klenovci u Tomáša Uhorčíka (Martina Mravca), ktorý tam žil so svojou manželkou ako hajdúch i ako paholok a valach, na jeseň v roku 1712 Jánošíka i Tomáša Uhorčíka zatkli a uväznili ešte s jedným Kokavcom v Hrachovskom kaštieli. Stalo sa tak po prepade banskobystrických kupcov na území Malohontskej stolice. Za chyteného zbojníka vyplácali odmenu 50 zlatých a za mŕtveho 25 zlatých. Vtedy s Jánošíkom bol v Klenovci Turiak-Huncaga. Ten utiekol do Poľska a pravdepodobne varoval ostatných členov Jánošíkovej družiny. Obvinili ho z prepadov, ale podarilo sa mu preukázať nevinu a neúčasť na činoch, z ktorých ho obvinili. Pomohla mu intervencia podžupana Pavla Lániho. Podžupanovi sa odmenili líščími kožušinami a oštiepkami. Pavol Láni bol malohontský podžupan (1711 – 1714), banský podnikateľ. Bol stúpencom Františka II. Rákociho. V roku 1706 bol inšpektorom v manufaktúre v Dobšinej a Jelšave, ktorá vyrábala šable. Uhorčíka poznal už prv. Ten mu daroval vzácnu pušku, ktorú ukradol zemanovi Révayovi. Jánošík po rýchlom odchode z väzenia prepadol medzi Važcom a Východnou oficiersku vdovu.

Otázka: Kto bol Pavol Láni ?
Odpoveď: bol malohontský podžupan (1711 – 1714), banský podnikateľ. Bol stúpencom Františka II. Rákociho.
Juraj Jánošík

Zbojníctvo prežívalo v Hornom Uhorsku a v Karpatoch obdobie najväčšieho rozmachu v 17. storočí a v prvej polovici 18. storočia. Poddanský ľud trpel a túžil po odplate. Z týchto pohnútok, snov i túžob v očiach ľudí boli zbojníci hrdinovia, ktorí bili pánov, pomstili sa krivdy na bezbrannom ľude. Ľudia ich milovali, rozprávali si o nich príbehy, z ktorých vznikali povesti, valasi na košiaroch vymýšľali piesne, vkladali ich slová do hudobných prejavov. Ľudová slovesnosť už pred Jánošíkovým pôsobením v Karpatoch bola živá. Prvú zmienku o Jánošíkovi v tlači priniesli banskobystrické „Staré noviny liternjho uměnj“ v roku 1785. Pod titulkom „Znamenita kázeň jednoho kazatele za duši hlavného zbojníka Jánošíka“, ju napísal A. Doležal. Postava Juraja Jánošíka sa pomaly dostávala do ľudovej slovesnosti. Meno Jánošík, Janko, Janík, Janošek sa začalo objavovať v piesňach, povestiach, rozprávkach, porekadlách, prísloviach. Jánošíkovská tematika sa v literatúre začala objavovať v 18. storočí. V Tarnovského knižnici v Liptovskom Mikuláši je odpis zbojníckej piesne nazvanej „Piesne o Jánošíkovi-zbojníkovi“ uverejnený v zborníku, ktorý zapísal Pavol Križka. Iná verzia piesne o Jánošíkovi pochádza z Kokavy a jestvuje aj tretia verzia „Jánossjk Liptowský Laupežnjk“, ktorú zapísal Bohuslav Tablic. Ich vznik datoval Ján Vilikovský do 80. a 90. rokov 18. storočia.

Otázka: Kto napísal prvý článok o Jánošíkovi ?
Odpoveď: A. Doležal

Otázka: Kedy bola prvá zmienka o Jánošíkovi v tlači ?
Odpoveď: v roku 1785

Otázka: V ktorom storočí sa začala objavovať Jánošikovská téma v literatúre ?
Odpoveď: v 18. storočí
Juraj Jánošík

Prokurátor Alexander Čemický na súde, ktorému predsedal liptovský podžupan Ladislav Okoličáni, obvinil Jánošíka, že: „... prepadol jednoho pána plebana tak smrtelne ranil, že z takovej rany i umrieť musel“. (citát) Na otázku kto zapríčinil vraždu niekdajšieho dôstojného pátra a plebána z Domaniže, kto ich najal alebo kto im to nariadil, Jánošík vypovedal, že „Dva tovarišia Plaučík z Dunajova a Turiak strelili naňho a on ten čas vodu pil na studnici a že od toho pána pátera nič nevzali a že ho Huncaga prestrelil“ (pozn. výpoveď je doslovne prevzatá z dobového dokumentu o pravote Juraja Jánošíka).(citát) Krátko po poprave Juraja Jánošíka Turjaka-Huncagu, za túto vraždu obesili v Svätom Mikuláši.

Otázka: Kde obesili Juraja Jánošíka ?
Odpoveď: v Svätom Mikuláši

Otázka: Aké zamestnanie mal Alexander Čemický ?
Odpoveď: Prokurátor
Juraj Jánošík

Ešte pred zimou roku 1711 sa Uhorčík oženil s dcérou Jablunkovského baču Stoligu a odišiel s ňou do Klenovca v Malohontskej stolici, kde žil pod menom Martin Mravec. Zo zbojníckej družiny odišiel po súboji s Hvizdalom, ktorý zbojníkov nahováral, aby prepadli faru vo Varíne. Uhorčík s ním nesúhlasil, postavil sa proti nemu a prestal zbojníčiť. Uhorčíka na zboj zverbovali dvaja zbojníci Toporisko a Drozd. Na súde vypovedal, že na zboj sa dal náhodou. Keď sa vracal z Moravy, nečakane sa ocitol medzi zbojníkmi a pridal sa k nim proti svojej vôli. Uhorčík so skupinou zbíjal niekoľko rokov pred tým, ako sa k nemu pridal Jánošík. Jánošík sa po jeho odchode stal kapitánom Uhorčíkovej zbojníckej družiny. Stalo sa tak pravdepodobne preto, lebo Uhorčík ocenil jeho pomoc počas bytčianskeho väznenia, jeho osobné i veliteľské schopnosti, i keď nebol v zbojníckej skupine najstarší. Uhorčík ho, ako vypovedal Jánošík, sprisahal.

Otázka: S kým sa oženil Tomáš Uhorčík ?
Odpoveď: s dcérou Jablunkovského baču Stoligu

Otázka: Kde žil Martin Mravec ?
Odpoveď: v Malohontskej stolici
Juraj Jánošík

Nevedno ako utiekol Tomáš Uhorčík z bytčianskeho väzenia. Podarilo sa mu však nadviazať kontakt a obnoviť staré priateľstvo s Jurajom Jánošíkom. Navštívil ho v Terchovej a navádzal ho na zboj. Uhorčík o tom vypovedal v jeho súdnej pravote. Nepriznal sa priamo, ale vraj videl jeho chuť zbojníčiť, navrhol mu, aby sa k nemu pridal. Prvým zbojom Juraja Jánošíka bol "výlet" na Moravu, odkiaľ si spolu s Uhorčíkovou družinou priniesol plátno na košele. Uhorčík ho ešte predtým sprisahal, ako bolo vtedy zvykom medzi zbojníkmi. Bolo to okolo sviatku Michala 29. septembra 1711.

Otázka: Kedy priniesol Jánošík plátno na košele ?
Odpoveď: 29. septembra 1711
Juraj Jánošík

Zo súdnych protokolov v pravote proti Jánošíkovi je zrejmé, že Jánošík opustil kurucké vojsko dávnejšie pred Satmárskym mierom. Pravdepodobne po porážke pri Trenčíne, keď kurucké vojsko ustupovalo na východ. Vrátil sa do Terchovej. Nezotrval tam dlho. Pravdepodobne na vyzvanie grófa Löwenburga sa pridal k cisárskej armáde, i keď to nemuselo byť dobrovoľné. O jeho účinkovaní v kuruckej armáde je v súdnych protokoloch len nepatrná zmienka. Vyplýva z nej však údaj, že bol zaradený do záložného oddielu, ktorý pôsobil na Bytčianskom zámku ako strážny oddiel. Okrem iných povinností Jánošík bol zaradený do väzenskej služby. V zámockom väzení si odpykávali trest rebelanti a zbehovia. Jánošík strážil Tomáša Uhorčíka, zbojníckeho kapitána z horných Kysúc, ktorý pochádzal z Predmieru. Obaja sa zakrátko stali priateľmi. Jánošík, ako sa uvádza v súdnom protokole, často drobnými službami pomáhal väznenému Uhorčíkovi. Pravdepodobne mu sprostredkoval spojenie s jeho zbojníckou skupinou. Jánošík neslúžil dlho v cisárskom vojsku. Jeho rodičia ho zo služby vykúpili.

Otázka: Odkiaľ bol Tomáš Uhorčík ?
Odpoveď: z horných Kysúc
Juraj Jánošík


Prvé roky svojho života prežil na terchovských lazoch v čase medzi dvoma významnými protihabsburskými povstaniami Imricha Tököliho a Františka II. Rákociho. Keď mal desať, rokov cisár Leopold I. dal v roku 1698 zváľať Strečniansky hrad, aby potrestal rebelanstsvo kurucov, ktorí ho okupovali. Po krátkom prechodnom období sa strečnianske panstvo dostáva do majetku sliezskeho Nemca grófa Jána Jakuba Löwenburga. Jeho sídlo bolo v kaštieli v Tepličke. Bol to typický predstaviteľ viedenského absolutizmu, veľkostatkár. Do jeho feudálneho panstva patrila, tak ako okolité dediny, Terchová a jej obyvatelia. Poddaní neboli spokojní s novými poriadkami. Mnohí sa vyhýbali poddanským povinnostiam. V roku 1703 František II. Rákoci vydal svoj manifest „Recrudescunt inclytae gentis Hungariae vulnera“, ktorým oslobodil poddaných bojujúcich pod jeho velením od feudálnych povinností. Vtedy mal Juraj Jánošík 15 rokov. Löwenburg, ktorý mal za manželku sestru Imricha Tököliho, sa vyhol šarvátkam a sporom s kurucmi, ktorí nezabudli na Tököliho účinkovanie. Poddaní na strečnianskom panstve žili s novou nádejou na zlepšenie ich života. Mnohí vstupovali do kuruckých radov. Je dosť pravdepodobné, že sa k ním vo veku asi 18 – 19 (v roku 1706 alebo 1707) rokov pridal aj Juraj Jánošík. Možno ho zlákal nový bohatší život kuruckého vojaka, možnosť poznávať nové kraje i sloboda bez poddanských povinností. Ku kurucom ho zverbovali vojaci na výzvu plukovníka Viliama Winklera, veliteľa pešieho pluku povstalcov. Súpis vojakov bol vyhotovený 2. decembra 1707. Zapísaný je v ňom aj Juraj Jánošík. Niektorí historici sa domnievajú, že sa zúčastnil pamätnej bitky pri Trenčíne 3. augusta 1708, keď kurucké vojská vedené dôstojníkom Heisterom boli porazené.

Otázka: Kedy bolo vydané Recrudescunt inclytae gentis Hungariae vulnera ?
Odpoveď: 1703

Otázka: Kto vydal Recrudescunt inclytae gentis Hungariae vulnera ?
Odpoveď: František II. Rákoci

Otázka: Kedy bola pamätná bitka pri Trenčíne ?
Odpoveď: 3. augusta 1708

Otázka: Kedy sa zničil Strečniansky hrad ?
Odpoveď: v roku 1698

Otázka: Kde žil Juraj Jánošik prvé roky svojho života ?
Odpoveď: na terchovských lazoch
Juraj Jánošík

Historici dlho nepoznali dátum narodenia Juraja Jánošíka. V dokumentoch z jeho výsluchov sa dátum narodenia neobjavuje. Tradovalo sa, že v čase popravy mal 31 rokov. To by znamenalo, že sa narodil v roku 1682. Čo je nepravdepodobné. Slovenský historik Rudo Brtáň publikoval v poľskom jazyku v roku 1968 článok, v ktorom popiera všeobecne prijímaný dátum Jánošíkovho narodenia (pokrstenia) – 25. január 1688. Brtáň po preskúmaní matriky farského kostola vo Varíne zistil, že dovtedajšie identifikácie mnohých historikov vychádzali z faktu, že Jánošíkov brat Ján bol podľa farskej matriky Jurajovým mladším bratom. V protokole z hrdelného súdu nad Jánom Jánošíkom, ktorý sa uskutočnil pred Vianocami roku 1713 v kaštieli v Tepličke nad Váhom je zapísané, že Ján bol starším bratom Juraja Jánošíka a v uvedenom období už bol ženatý. Jána odsúdili na smrť za pomoc bratovi Jurajovi počas jeho zbojníčenia. Kľúčom k odhaleniu dátumu narodenia by mali byť jeho súrodenci. Podľa historika Ruda Brtáňa mal Jánošík staršieho brata Jána a mladšiu sestru Barbaru, pokrstenú 8. apríla 1691, ktorej krstným otcom bol rovnako ako u Juraja narodeného 16. mája 1688 Pavel Laurinčík. Je veľmi ťažké určiť presný dátum narodenia Juraja Jánošíka, najmä preto, lebo zachované listiny tento dátum neuvádzajú. Na základe zistenia, že Juraj Jánošík mal staršieho brata Jána a na základe dochovaných záznamov z jeho súdnej pravoty, Rudo Brtáň spochybnil v súčasnosti ustálený dátum Jánošíkovho narodenia. Podľa neho je pravdepodobné, že sa narodil v máji 1688 a bol pokrstený 16. mája 1688. Jeho rodičmi boli Michal Jánošík a Barbara Cingeľová.

Otázka: Kedy bola pokrstená sestra Juraja Jánošíka ?
Odpoveď: 8. apríla 1691

Otázka: Prečo odsúdili Jánošíka na smrť ?
Odpoveď: za pomoc bratovi Jurajovi počas jeho zbojníčenia
Juraj Jánošík





Narodil sa v roku 1688 povyše Terchovej asi štyri až päť kilometrov, pod vrchom Pupov na laze „u Janošuof“ (u Jánošov). Historici sa nezhodujú na presnom dátume jeho narodenia respektíve jeho pokrstenia i na jeho rodičoch. Zo záznamov varínskej kroniky, kde ho pokrstili, vyplýva, že v rokoch 1688 – 1694 sa v Terchovej narodili štyria Jánošikovci. Prvý Juraj bol pokrstený 25. januára 1688. Kňaz Michal Smutko do varínskej kroniky latinsky zapísal: „Eadem die baptizavi infantem natum de Martin Janosik et Anna Czisznik cui datum est nomen Georgii. Patrini erant Jacobus Mergad et Barbara Kristofik de Terchova“. (Dňa 25. tohože mesiaca som pokrstil dieťa narodené z Martina Jánošíka a Anny Cesnekovej, ktorému je dané meno Juraj. Krstní rodičia boli Jakub Meriad a Barbora Krištofíková z Terchovej). Druhého pokrstili 16. mája 1688. Jeho otec bol Michal, matka Barbora, rodená Cingelová. Mal staršieho brata Jána. Tretí Juraj Jánošík bol pokrstený 19. marca 1691. Jeho otec bol tiež Juraj a matka Anna, rodená Chorvatiková. Štvrtého Juraja Jánošíka pokrstili 21. septembra 1694. Otcom bol Martin Jánošík a matka Anna, rodená Laculková. Vekový rozdiel bol viac ako päť rokov. Znamená to, že ak by išlo o tohto Juraja, v čase popravy by mal necelých dvadsať rokov. Meno Juraj bolo v Terchovej veľmi rozšírené. Kňaz Michal Smutko, ktorý krstil Juraja Jánošíka začal viesť varínsku matriku od 16. apríla 1686. Kniha má 646 strán a je viazaná v koži.

Otázka: Kde sa narodil Juraj Jánošík ?
Odpoveď: povyše Terchovej

Otázka: Ako sa volala mama Juraja Jánošíka ?
Odpoveď: Barbora

Otázka: Ako sa volal brat Juraja Jánošíka ?
Odpoveď: . Mal staršieho brata Jána

Otázka: Ako sa volal otec Juraja Jánošíka ?
Odpoveď: Michal

Otázka: Kedy bol pokrstený Juraj Jánošík ?
Odpoveď: 25. januára 1688
Juraj Jánošík



Juraj Jánošík (iné zápisy: Juro Janošak, Janošiak, ''Georgii Janossik'' (lat)"Hlavienka"> Hlavienka  Ján  a kolektív     Jubilejný zborník Literárnohistorického múzea Janka Kráľa    1.   Literánohistorické múzeum J. Kráľa   Liptovský Mikuláš  1986  110      po slovensky, pozn; a ~ "krst" n "border-bottom:1px dotted">~
 23. január/16. máj 1688, Terchová – † 17./18. marec 1713, Liptovský Mikuláš, popravený) bol slovenský zbojník. Zromantizovaná verzia jeho života sa prostredníctvom ľudovej slovesnosti a romantickej (štúrovskej) literárnej tvorby zachovala ako slovenská národná legenda.

Otázka: Kedy zomrel Juraj Jánošík ?
Odpoveď: 17./18. marec 1713

Otázka: Aké iné zápisy sú pre meno Juraj Jánošík ?
Odpoveď: Juro Janošak, Janošiak, ''Georgii Janossik
Juraj Jánošík



Počas jednej Jánošíkovej návštevy v malohontskom Klenovci u Tomáša Uhorčíka (Martina Mravca), ktorý tam žil so svojou manželkou ako hajdúch i ako paholok a valach, na jeseň v roku 1712 Jánošíka i Tomáša Uhorčíka zatkli a uväznili ešte s jedným Kokavcom v Hrachovskom kaštieli. Stalo sa tak po prepade banskobystrických kupcov na území Malohontskej stolice. Za chyteného zbojníka vyplácali odmenu 50 zlatých a za mŕtveho 25 zlatých. Vtedy s Jánošíkom bol v Klenovci Turiak-Huncaga. Ten utiekol do Poľska a pravdepodobne varoval ostatných členov Jánošíkovej družiny. Obvinili ho z prepadov, ale podarilo sa mu preukázať nevinu a neúčasť na činoch, z ktorých ho obvinili. Pomohla mu intervencia podžupana Pavla Lániho. Podžupanovi sa odmenili líščími kožušinami a oštiepkami. Pavol Láni bol malohontský podžupan (1711 – 1714), banský podnikateľ. Bol stúpencom Františka II. Rákociho. V roku 1706 bol inšpektorom v manufaktúre v Dobšinej a Jelšave, ktorá vyrábala šable. Uhorčíka poznal už prv. Ten mu daroval vzácnu pušku, ktorú ukradol zemanovi Révayovi. Jánošík po rýchlom odchode z väzenia prepadol medzi Važcom a Východnou oficiersku vdovu.

Otázka: Koho navštívil Jánošík v Klenovci ?
Odpoveď: Tomáša Uhorčíka (Martina Mravca)
Jaroslav Foglar

Folgar sa narodil v Nusliach, na Benátskej ulici 3. Študoval na Verejnej obchodnej škole, pracoval ako úradník, pedagogický pracovník, zodpovedný redaktor časopisov Mladý hlasatel, Junák a Vpřed.
17. júla 1911, ako štvorročnému, mu zomrel otec Jindřich (39-ročný) a odvtedy žil s matkou a starším bratom. V roku 1914 sa presťahovali z Nuslí na Vinohrady. Roku 1920 prvý raz navštívil skautský oddiel 48. klub oldskautov „Jastrabi“, podľa ktorého neskôr dostal aj svoju prezývku Jastrab, a v roku 1921 vstúpil do 34. pražského skautského oddielu „Ohnivci“.
Ako trinásťročnému (1920) mu vyšiel literárny pokus, báseň Měsíční noci. Jeho prvá publikovaná poviedka Vítězství vyšla v časopise roku 1923 a je vlastne prvým krokom k spisovateľskej dráhe.
V roku 1925 absolvoval obchodnú školu, na krátky čas sa zamestnal v informačnej kancelárii firmy Wys Müller et Company, potom pracoval trinásť rokov ako úradník vo firme Oskar Stein, papierenský veľkoobchod.
Počas prázdnin viedol skautský tábor a vtedy prvý raz zavítal do Slnečnej zátoky na rieke Sázave. Po návrate z tábora sa 34. pražský oddiel zlúčil so slávnou Dvojkou a Jastrab prešiel pod jeho vedenie s názvom „Chlapci od Bobrej rieky“. V čase trvania druhej svetovej vojny viedol ilegálny skautský oddiel, dokonca s ním chodil aj na skautské tábory, ktoré boli tiež zakázané.
Po šesťdesiatich rokoch nepretržitého vedenia zveril oddiel v roku 1987 svojmu nástupcovi. Tým sa zaradil medzi najstarších oddielových vedúcich na svete.

Otázka: S kým žil Jaroslav Foglar odkedy mu odcestoval otec ?

Otázka: Kde sa učil plávať Jaroslav Folgar ?

Otázka: Kde pracoval Jaroslav Foglar ?

Otázka: Kedy Jaroslavovi Foglarovi zomrel otec Juraj ?

Otázka: S kým žil odkedy mu zomrel otec ?
Odpoveď: žil s matkou a starším bratom

Otázka: Kde sa narodil Folgar ?
Odpoveď: Folgar sa narodil v Nusliach, na Benátskej ulici 3.

Otázka: Kde študoval ?
Odpoveď: Študoval na Verejnej obchodnej škole

Otázka: Kedy mu zomrel otec Jindřich ?
Odpoveď: 17. júla 1911

Otázka: Kedy sa presťahovali z Nuslí na Vinohrady ?
Odpoveď: V roku 1914 sa presťahovali z Nuslí na Vinohrady.
Karambir Singh

Pri povýšení do generálskej hodnosti bol vymenovaný do funkcie viceadmirála (vlajkového dôstojníka a vrchného veliteľa) štábu Východného námorného veliteľstva Indie (Flag Officer Commanding-in-Chief of India's Eastern Naval Command). Ďalšími funkciami na generálskej úrovni boli funkcia náčelníka štábu unifikovaného veliteľstva Andamán a Nikobarských ostrovov a funkcia viceadmirála (vlajkového dôstojníka) základne Maharashtra and Gujarat Naval Area (FOMAG). Ako generálny riaditeľ projektu Seabird viedol výstavbu novej námornej základne pri Karváre. Následne v pokračoval najprv ako druhý a neskôr ako prvý zástupca náčelníka indického Námorného štábu.

Otázka: Čo Karambir Singh viedol ako generálny riaditeľ projektu Seabird ?
Odpoveď: výstavbu novej námornej základne

Otázka: Do akej funkcie bol Karambir Singh vymenovaný pri povýšení do generálskej hodnosti ?
Odpoveď: do funkcie viceadmirála

Otázka: Aké boli ďalšie funkcie Karambira Singha na generálskej úrovni ?
Odpoveď: funkcia náčelníka štábu unifikovaného veliteľstva Andamán a Nikobarských ostrovov a funkcia viceadmirála (vlajkového dôstojníka) základne Maharashtra and Gujarat Naval Area (FOMAG)
Karambir Singh

Ako námorný dôstojník slúžil v indickom Západnom námornom veliteľstve (Western Naval Command) a v indickom Východnom námornom veliteľstve (Eastern Naval Command). Velil lodi pobrežnej stráže ICGS Chand Bibi, korvete INS Vijaydurg a torpédoborcom s riadenými strelami INS Rana a INS Delhi. Na brehu slúžil v Námornom štábe vo funkcii veliteľa Štábu námorného letectva (Joint Director Naval Air Staff) a leteckého kapitána a veliaceho dôstojníka Námornej leteckej základne v Bombaji (Captain Air and Officer-in-Charge of the Naval Air Station at Mumbai). Bol tiež členom Komisie pre hodnotenie a kategorizáciu leteckých prístrojov AIRCATS (Aircrew Instrument Rating and Categorisation Board).

Otázka: Akú funkciu mal Karambir Singh v indickom Západnom námornom veliteľstve ?
Odpoveď: námorný dôstojník

Otázka: V čom Karambir Singh slúžil na brehu ?
Odpoveď: v Námornom štábe

Otázka: Kde Karambir Singh slúžil ako námorný dôstojník ?
Odpoveď: v indickom Západnom námornom veliteľstve (Western Naval Command) a v indickom Východnom námornom veliteľstve (Eastern Naval Command)

Otázka: Čomu Karambir Singh velil ?
Odpoveď: Velil lodi pobrežnej stráže ICGS Chand Bibi, korvete INS Vijaydurg a torpédoborcom
Eugene Paul Wigner

V roku 1960, keď ho už považovali za jedného z najväčších predstaviteľov matematickej fyziky, ponúkol pohľad na silu matematiky v jeho najznámejšej eseji, v súčasnosti už klasickej „The Unreasonable Effectiveness of Mathematics in the Natural Sciences” (voľný preklad: Neodôvodniteľná účinnosť matematiky v prírodných vedách, tu v online verzii), v ktorej argumentoval, že biológia a poznávanie môžu byť zdrojom fyzikálnych konceptov, a že šťastná náhoda, pri ktorej sa matematika a fyzika tak dobre dopĺňajú sa zdá byť „nerozumná“ a ťažko vysvetliteľná.

Otázka: Ako sa nazýva najznámejšia esej matematika Eugena Paula Wignera ?
Odpoveď: „The Unreasonable Effectiveness of Mathematics in the Natural Sciences” (voľný preklad: Neodôvodniteľná účinnosť matematiky v prírodných vedách, tu v online verzii)
PBZ Zagreb Indoors 2010

PBZ Zagreb Indoors 2010 bol tenisový turnaj mužov, ktorý sa konal v dňoch od 1. do 7. februára 2010 v hale na tvrdom povrchu v chorvátskom meste Záhreb. Titul v dvojhre získal Chorvát Marin Čilić, ktorý vo finále porazil Nemca Berrera. Bol to jeho piaty titul v dvojhre na okruhu ATP. Titul vo štvorhre získali Rakúšan Jürgen Melzer a Nemec Philipp Petzschner, ktorí vo finále porazili francúzsko-belgický pár Arnaud Clément, Olivier Rochus. Pre Melzera to bol siedmy a pre Petzschnera prvý titul vo štvorhre na okruhu ATP.

Otázka: Koho porazil vo finále Chorvát Marin Čilić ?
Odpoveď: Nemca Berrera

Otázka: Koľký titul vyhral Chorvát Marin Čilić na PBZ Zagreb Indoors 2010 ?
Odpoveď: Bol to jeho piaty titul

Otázka: Kedy sa konal PBZ Zagreb Indoors 2010 , tenisový turnaj mužov ?
Odpoveď: v dňoch od 1. do 7. februára 2010

Otázka: V ktorom meste sa konal PBZ Zagreb Indoors 2010 ?
Odpoveď: v chorvátskom meste Záhreb

Otázka: Kto získal titul   PBZ Zagreb Indoors 2010 ?
Odpoveď: Chorvát Marin Čilić
PBZ Zagreb Indoors 2010


PBZ Zagreb Indoors 2010 bol tenisový turnaj mužov, ktorý sa konal v dňoch od 1. do 7. februára 2010 v hale na tvrdom povrchu v chorvátskom meste Záhreb. Titul v dvojhre získal Chorvát Marin Čilić, ktorý vo finále porazil Nemca Berrera. Bol to jeho piaty titul v dvojhre na okruhu ATP. Titul vo štvorhre získali Rakúšan Jürgen Melzer a Nemec Philipp Petzschner, ktorí vo finále porazili francúzsko-belgický pár Arnaud Clément, Olivier Rochus. Pre Melzera to bol siedmy a pre Petzschnera prvý titul vo štvorhre na okruhu ATP.

Otázka: Kedy sa konal tenisový turnaj mužov PBZ   Zagreb Indoors 2010 ?
Odpoveď: v dňoch od 1. do 7. februára 2010 v

Otázka: Kde sa konal tenisový turnaj PBZ Zagreb Indoors 2010 ?
Odpoveď: v hale na tvrdom povrchu v chorvátskom meste Záhreb

Otázka: Kto získal titul v dvojhre na tenisovom turnaji PBZ Zagreb Indoors 2010 ?
Odpoveď: Chorvát Marin Čilić

Otázka: Koho porazil Marin Čilić vo finále dvojhry na tenisovom turnaji PBZ Zagreb Indoors 2010 ?
Odpoveď: Nemca Berrera

Otázka: Kto získal titul vo finále štvorhry na tenisovom turnaji PBZ Zagreb Indoor 2010 ?
Odpoveď: získali Rakúšan Jürgen Melzer a Nemec Philipp Petzschner
Half-Life 2

Half-Life 2 (HL2) je počítačová hra vyvinutá firmou Valve Software, vydaná v roku 2004.
Hlavným hrdinom je podobne ako v prvej časti Gordon Freeman, PhD.  Dej sa odohráva v City 17, v postapokalyptickom meste, ktorého vzľad bol inšpirovaný architektúrou východnej Európy. Hra mala vo svojej dobe jednu z najlepších grafických prezentácií, so Source engine-om, ktorí si zakladá na realistickom a pokročilom fyzikálnom modeli. Hoci sa hra radí do žánru FPS (first person shooter-strieľačka z pohľadu prvej osoby), okrem akčných pasáží obsahuje aj veľa logických úloh, vrátane využívania fyziky Source enginu. Zaujímavosťou je, že hlavný hrdina, podobne ako v prvej časti počas celej hry neprehovorí ani slovo. Revolučnou novinkou bol taktiež Gravity gun, zbraň s ktorou je možné predmet uchopiť a vystreliť. Hra je perfektne vyladená po hardwarovej stránke. Predáva sa v troch verziách. DVD, 5CD a online distribúciou cez distribučný systém Steam, taktiež vyvinutý  firmou Valve. Na hranie hry je nutné hru cez internet zaregistrovať.

Otázka: Čo je Whole - Life 1 ?

Otázka: Ktorou spoločnosťou bola vyvinutá rozhlasová hra Half - Life 2 ?

Otázka: V ktorom roku vyšla počítačová hra Mafia ?

Otázka: Kto je hlavným hrdinom počítačovej hry Mortal Combat ?

Otázka: Kde sa neodohráva dej počítačovej hry Half - Life 2 ?

Otázka: Čo je Half - Life 2 ?
Odpoveď: je počítačová hra

Otázka: Ktorou spoločnosťou bola vyvinutá počítačová hra Half - Life 2 ?
Odpoveď: Valve Software

Otázka: V ktorom roku vyšla počítačová hra Half - Life 2 ?
Odpoveď: v roku 2004

Otázka: Kto je hlavným hrdinom počítačovej hry Half - Life 2 ?
Odpoveď: Gordon Freeman, PhD.

Otázka: Kde sa odohráva dej počítačovej hry Half - Life 2 ?
Odpoveď: v City 17, v postapokalyptickom meste, ktorého vzľad bol inšpirovaný architektúrou východnej Európy
Marcin Bylica

Marcin Bylica sa narodil v Olkusze (Poľsko). Bol absolventom krakovskej univerzity, kde začal aj svoju dráhu univerzitného profesora, neskôr prednášal na univerzitách vo Viedni a Bologni. Od roku 1465 pôsobil v Uhorsku, 1472–1490 bol dvorným astrológom panovníka Mateja Korvína a v rokoch 1467–1472 prednášal na bratislavskej Academii Istropolitane, neskôr v Budíne. Bol priateľom a spolupracovníkom ďalšieho profesora Academie Jána Müllera Regiomontana, s ktorým sa zoznámil ešte v Taliansku. Spolupracovali nielen v oblasti astronómie, ale aj pri zostavovaní šesťmiestnych tabuliek tangens – prvých v európskych dejinách matematiky – a na iných trigonometrických, resp. astronomických tabuľkách. Na bratislavskej univerzite prednášal matematiku a tzv. computus. V rámci svojich astronomických meraní uskutočňovaných v r. 1474 po celom Uhorsku stanovil zemepisné šírky mnohých uhorských miest. Zaoberal sa aj astrológiou a v spolupráci s viedenským dominikánom, mechanikom Jánom Dornom aj zhotovovaním astronomických prístrojov. Svoju knižnicu a zbierku prístrojov venoval krakovskej univerzite, na ktorej pôsobil v posledných desaťročiach svojho života. Zomrel v roku 1493 v Budíne.

Otázka: Kde sa narodil Marcin Bylica ?
Odpoveď: v Olkusze (Poľsko)

Otázka: Absolventom akej univerzity bol Marcin Bylica ?
Odpoveď: krakovskej univerzity

Otázka: Akú funkciu zastával Marcin Bylica v rokoch 1472 - 1490 v Uhorsku ?
Odpoveď: bol dvorným astrológom panovníka Mateja Korvína

Otázka: Pri čom spolupracoval Marcin Bylica s Jánom Mullerom Regiomontanom ?
Odpoveď: pri zostavovaní šesťmiestnych tabuliek tangens

Otázka: Čo stanovil Marcin Bylica v rámci svojich astronomických meraní po celom Uhorsku v r 1474 ?
Odpoveď: stanovil zemepisné šírky mnohých uhorských miest
Ján Silván

Pre Silvánovu poetiku je typická zmyslová konkrétnosť metafor, prirovnaní i prívlastkov, ktorými vie názorne a plasticky vyjadriť pocity lyrického subjektu. Prvky kazateľského, patetického náboženského štýlu zjemňuje tendenciou k hovorovosti a k jednoduchosti ľudovej poézie. Verš je sylabický, stroficky usporiadaný (prevažuje štvorveršová strofa), združene rýmovaný (dominujú gramatické rýmy), v osobne ladených veršoch a dlhších strofách sa však mení na komplikovanejšie a nepravidelnejšie rýmové usporiadania.

Otázka: Čo je typické pre Silvánovu poetiku ?
Odpoveď: Pre Silvánovu poetiku je typická zmyslová konkrétnosť metafor, prirovnaní i prívlastkov, ktorými vie názorne a plasticky vyjadriť pocity lyrického subjektu.

Otázka: Aké sú znaky Silvánovej tvorby ?
Odpoveď: Verš je sylabický, stroficky usporiadaný (prevažuje štvorveršová strofa), združene rýmovaný (dominujú gramatické rýmy), v osobne ladených veršoch a dlhších strofách sa však mení na komplikovanejšie a nepravidelnejšie rýmové usporiadania.
Ján Silván

Jedinečnú osobnú výpoveď predstavuje Silvánova autobiografická žalmová pieseň Z hlubokosti volám k tobě (1536), reagujúca na konfesionálne spory, ktorá je aj rozhorčeným protestom proti zrade ideálov. Táto pieseň, ktorá sa má spievať na nápev inej historickej piesne O krále Ludvíka porážce, reaguje na udalosti spojené s bitkou pri Moháči (1526), ktorá výrazne zmenila politické pomery v Uhorsku a hovorí predovšetkým o hanebnej zrade Uhrov, ich nesvornosti  pri tejto rozhodujúcej protitureckej bitke. Poézii Jána Silvána dodáva črtu neopakovateľnej individuálnosti predovšetkým subjektívne ostro vyhrotené prežívanie ľudského času, prítomné napríklad v elegických reflexiách za pominutím veku mladosti Jak jest čistá věc z mladosti a Rozpomeniž se, mládenče výborný alebo v reflexiách vyjadrujúcich existenciálnu úzkosť z neúprosného plynutia času spojeného s dramatickým vedomím zániku všetkého pozemského, vrátane bytia človeka, ako sú Přišel jsem na tento svět a Marnost na všem znám a vidím. Medzi najpozoruhodnejšie Silvánove piesne patria aj Kto chce stále štěstí míti, Ktož miluje nesmírně, nostalgická pieseň Slušíť se za to prositi (ktorá sa dosiaľ spievava u slovenských evanjelikov), pieseň Srozumívám tomu, žeť radosti není..., ktorá vyjadruje dramaticky prežívanú úvahu nad tým, čo je to vlastne "bezpečné svědomí", i cez nové a nové poznávanie, že človekovo aktívne sebaprežívanie nie je nič iné, "než těžké soužení, ustavičný vždycky boj, srdečný nepokoj", ako aj pieseň Spomoziž mi z hoře mého, vyjadrujúca pocity človeka – lyrického subjektu, ktorý stojí pred čitateľom do hĺbky svojej bytosti smutný, vnútorne rozporný a koniec koncov osamotený – a z týchto polôh adresuje svoju reč, resp. svoju "pieseň", i svoju ľudskú nádej Bohu.

Otázka: Ako sa volali Silvánove najpozoruhodnejšie piesne ?
Odpoveď: Medzi najpozoruhodnejšie Silvánove piesne patria aj Kto chce stále štěstí míti, Ktož miluje nesmírně, nostalgická pieseň Slušíť se za to prositi (ktorá sa dosiaľ spievava u slovenských evanjelikov), pieseň Srozumívám tomu, žeť radosti není..., ktorá vyjadruje dramaticky prežívanú úvahu nad tým, čo je to vlastne "bezpečné svědomí", i cez nové a nové poznávanie, že človekovo aktívne sebaprežívanie nie je nič iné, "než těžké soužení, ustavičný vždycky boj, srdečný nepokoj", ako aj pieseň Spomoziž mi z hoře mého, vyjadrujúca pocity človeka – lyrického subjektu, ktorý stojí pred čitateľom do hĺbky svojej bytosti smutný, vnútorne rozporný a koniec koncov osamotený – a z týchto polôh adresuje svoju reč, resp. svoju "pieseň", i svoju ľudskú nádej Bohu.

Otázka: Ako sa volá Silvánova autobiografická žalmová pieseň ?
Odpoveď: Jedinečnú osobnú výpoveď predstavuje Silvánova autobiografická žalmová pieseň Z hlubokosti volám k tobě (1536)
Ján Silván

Silván zo žalmického dvojveršia, funkčne parafrázujúc, vytvára piesňové štvorveršie. K piesňam a parafrázam na žalmy pripája populárnu melódiu z jednoduchej historickej, ľudovej i poloľudovej piesne alebo majú svoju individuálnu melódiu, ktorú uvádza pred textom v notovom zápise. Všetky žalmické parafrázy spája nápev historickej piesne O muránskom zámku, majú sa teda spievať na melódiu, v sprievode ktorej sa rozširovala "historicky pamätná" Píseň o zámku muránském z roku 1549. Jedna z jeho najstarších piesní Z hlubokosti volám k Tobě je zložená na nápev inej historickej piesne O krále Ludvíka porážce. Predpísanými nápevmi Silván síce zbavil text a melódiu piesne jej sakrálnej výnimočnosti, jeho piesne však vďaka tomu miestami „udierajú na charakteristický prostonárodný tón“, umožňuje mu to spopularizovať ich a urobiť ľahko zapamätateľnými, a žalmický text tak navyše približuje k bezprostrednejšej citovosti a prežívaniu. Lyrický subjekt sa v parafrázach žalmov javí ako hriešny, slabý, biedny a bezmocný vo svojej pokore a nedokonalosti, z čoho vyplýva jeho pocit osamelosti. „Už Blahoslav bol tej mienky o Silvánovi, že je viac básnikom svetským než cirkevným.“

Otázka: Aký spoločný nápev spája všetky žalmické parafrázy Jána Silvána ?
Odpoveď: Všetky žalmické parafrázy spája nápev historickej piesne O muránskom zámku, majú sa teda spievať na melódiu, v sprievode ktorej sa rozširovala "historicky pamätná" Píseň o zámku muránském z roku 1549.

Otázka: Na akom historickom nápeve je založená pieseň Z hlubokosti volám k Tobě ?
Odpoveď: Jedna z jeho najstarších piesní Z hlubokosti volám k Tobě je zložená na nápev inej historickej piesne O krále Ludvíka porážce.

Otázka: Ako vyzerá štýl Silvánovej tvorby ?
Odpoveď: K piesňam a parafrázam na žalmy pripája populárnu melódiu z jednoduchej historickej, ľudovej i poloľudovej piesne alebo majú svoju individuálnu melódiu, ktorú uvádza pred textom v notovom zápise.