IFA H6 B

Východiskom pre vývoj autobusov bola výroba unifikovaných nákladných vozidiel typu H6, ktorých hnací agregát a časti podvozku mohli byť použité aj v autobusoch. Tieto boli neskôr na základe rovnakej konštrukcie s typom H6 vyrábané pod označením H6 B, pričom písmeno "H"  označovalo motory značky Horch, číslo "6"  úžitkovú hmotnosť vozidla v tonách a písmeno "B" znamenalo nemecké bus (autobus). Počas II. svetovej vojny bol závod spoločnosti VOMAG v Plavne často bombardovaný spojeneckými leteckými silami. Krátko po nej bol rozobraný a úplne zničený sovietskymi vojskami. Vývoj však pokračoval v závodoch Auto Union v Zschopau a Horch v Zwickau (Cvikov).  Produkcia H6 B bola v rokoch 1952 až 1959 umiestnená v závode VEB Kraftfahrzeugwerk "Ernst Grube" Werdau (do roku 1945 Schumann-Werke Werdau) so sídlom vo Werdau, neďaleko Zwickau (Cvikov, 8 km), ktorý sa stal súčasťou Industrieverbands Fahrzeugbau – IFA (Združenie automobilového priemyslu). Prvé autobusy vyrobené v tomto závode mali označenie W 501, pričom písmeno "W" znamenalo skratku pre Werdau.  Až neskôr získali získali vyššie uvedené označenie. V roku 1954 začala sériová výroba v závode Werdau s plánovanou ročnou výrobnou kapacitou 700 kusov autobusov typu H6 B. Popri tom sa tu však vyrábali aj nákladné vozidla typu H6, čo spôsobilo veľkú preťaženosť. Z tohoto dôvodu sa časť výroby presunula do závodu v Ammendorfe pri Halle (Sasko-Anhaltsko). Vo Werdau sa vyrábal medzimestský variant H6 B/L, v Ammendorfe mestský variant H6 B/S. Autobusy IFA H6 B sa vyznačovali vysokou spoľahlivosťou a až do roku 1970 neodmysliteľne patrili k mestským a krajinným panorámam NDR. V roku 1959 bola výroba týchto autobusov ukončená. Ako nástupca autobusov H6 B bol vyvíjaný typ AZ57B, ktorý bol riešený novou koncepciou s motorom umiestneným v zadnej časti karosérie. Tento typ bol vyvinutý z nákladnej verzie AZ57, ale výroba tohoto typu bola v rokoch 1959 až 1960 zastavená na základe politických rozhodnutí. Týmto opatrením bol ukončený aj ďalší vývoj autobusov v NDR a výroba bola v rámci deľby práce RVHP pridelená Maďarsku (MĽR) spoločnosti Ikarus. Navyše dokumentácia a design bol využitý pri výrobe autobusov značky Ikarus, ktoré sa potom vo veľkých množstvách dovážali do NDR (cca 30 000 ks). Z NDR sa stal takmer výhradný dovozca autobusov (o. i. aj z ČSSR, typ Škoda 706 RTO). Spoločnosť Ikarus bola počas 80. rokov 20. storočia najväčším výrobcom autobusov na svete.

Otázka: Čo bolo východiskom pre vývoj autobusov ?
Odpoveď: Východiskom pre vývoj autobusov bola výroba unifikovaných nákladných vozidiel typu H6, ktorých hnací agregát a časti podvozku mohli byť použité aj v autobusoch.

Otázka: Kedy získali vyššie uvedené označenie ?
Odpoveď: Až neskôr získali získali vyššie uvedené označenie.

Otázka: Sériová výroba čoho začala v roku 1954 ?
Odpoveď: V roku 1954 začala sériová výroba v závode Werdau s plánovanou ročnou výrobnou kapacitou 700 kusov autobusov typu H6 B.

Otázka: Čo sa vyrábalo popri tom ?
Odpoveď: Popri tom sa tu však vyrábali aj nákladné vozidla typu H6, čo spôsobilo veľkú preťaženosť.

Otázka: Kedy bola spoločnosť Ikarus najväčším výrobcom autobusov na svete ?
Odpoveď: Spoločnosť Ikarus bola počas 80. rokov 20. storočia najväčším výrobcom autobusov na svete.