Vzdušné sily Dominikánskej republiky

Počas svojej histórie sa musela Dominikánska republika vyrovnať s búrlivými politickými udalosťami, diktatúrou, občianskou vojnou a vojnou s kubánskymi exulantmi. Neskôr sa krajina stala hlavnou trasou pašerákov drog, čo okrem iného znamenalo prelety desiatok lietadiel ponad územie Dominikánskej republiky. Najcharakteristickejším tovarom pašerákov je kokaín pochádzajúci z Južnej Ameriky, ktorý tadeto prúdi do Európy. Počiatky dnešných dominikánskych vzdušných síl možno nájsť v roku 1932, kedy boli založené ako letecká zložka dominikánskej armády (Arma de Aviación del Ejército Nacional). Počas svojej existencie používalo dominikánske letectvo stroje ako P-47 Thunderbolt, P-51 Mustang, de Havilland Mosquito, Bristol Beaufighter, AT-6 Texan, Boeing-Stearman PT-17, BT-13 Valiant, P-38 Lightning, T-28 Trojan, T-34B Mentor, T-41 Mescalero, C-47 Skytrain, C-46 Commando a taktiež bombardéry B-25 Mitchell, B-26 Invader, B-17G Flying Fortress a hydroplán PBY-5A Catalina. Medzi prevádzkované vrtuľníky patrili UH-12 Raven, OH-13 Sioux, UH-19 Chickasaw a OH-6A Cayuse. V priebehu rokov vzdušné sily viackrát zmenili svoj názov, avšak od roku 1962 existujú pod súčasným názvom. Od začiatku 50. rokov 20. storočia bolo dominikánske letectvo sústredené na základni San Isidro (Base Aérea San Isidro), ktorá sa nachádza východne od hlavného mesta Santo Domingo. V tom istom čase boli do výzbroje zaradené prvé prúdové lietadlá, ktorými sa stali nadbytočné švédske de Havilland Vampire. V dôsledku rozsiahleho obstarávania bolo dominikánske letectvo najsilnejšou leteckou silou v tomto regióne, pričom v roku 1952 malo vo výzbroji okolo 240 lietadiel. Po roku 1961 však letectvo začalo upadať. V dôsledku zníženej kvality údržby, nedostatku kvalifikovaných technikov a absencie logistiky a zásob náhradných dielov sa prudko znížil počet prevádzkovaných lietadiel. V polovici 90. rokov 20. storočia malo dominikánske letectvo k dispozícii len 45 strojov. V polovici 60. rokov 20. storočia boli dominikánske vzdušné sily rozdelené do troch operačných zón: severnej, južnej a východnej, pričom každá z nich mala vlastné zodpovedajúce veliteľstvo. V roku 1990 bolo letectvo reorganizované do jediného veliteľstva - Comando Aéreo - pozostávajúceho z troch letiek (Dragones, Pegasos a Aguilas). Tieto zodpovedajú za 2 zóny: Comando Aéreo Norte, so základňou na medzinárodnom letisku Puerto Plata , a Comando Aéreo Sur, so základňou na letisku San Isidro. Predtým bola základňa severného veliteľstva dislokovaná na letisku Cibao, ktoré v súčasnosti slúži ako záložné letisko. Medzinárodné letisko Puerto Plata má totiž výhodnú strategickú polohu na severnom pobreží Dominikánskej republiky. Slúži ako hlavná základňa, napriek tomu, že sa tam nenachádzajú žiadne permanentne umiestnené lietadlá a letectvo sa musí deliť o vzletovú a pristávaciu dráhu s medzinárodným letiskom. Bežná činnosť pozostáva z prepravných letov z San Isidra do Puerto Valarta, pobrežného hliadkovania, základného a pokročilého výcviku, VIP letov, protidrogovým a spojovacím letom.

Otázka:   S čim sa musela vyrovnať Dominikánska republika počas svojej histórie ?
Odpoveď: búrlivými politickými udalosťami, diktatúrou, občianskou vojnou a vojnou s kubánskymi exulantmi

Otázka: Čo bolo najcharakteristickejším tovarom pašerákov Dominikánskej republiky ?
Odpoveď: kokaín

Otázka: Odkiaľ pochádza kokaín ?
Odpoveď: z Južnej Ameriky

Otázka: Ktoré letisko slúži ako hlavné v Dominikánskej republike ?
Odpoveď: Medzinárodné letisko Puerto Plata

Otázka: Čím sa stala Dominikánska republika ?
Odpoveď: hlavnou trasou pašerákov drog