lukasjanek/skquad huggingface dataset:
Púnske vojny

Najmä po prvej a druhej púnskej vojne sa výrazne menilo postavenie Rimanov, ktorí vlastnili stredné a menšie majetky. Počas ich neprítomnosti pustli ich majetky, pretože nemal kto pracovať na poliach alebo nemal kto kontrolovať prácu otrokov. Zadlžovali svoje majetky a v prípade neschopnosti splatiť svoje dlhy im veritelia zaberali pozemky. Takisto sa stávalo, že veľkostatkári násilím zaberali pozemky svojich ekonomicky slabších susedov, vyháňali ich z ich pôdy. Keď sa vojaci vracali po dlhých rokoch späť, často nenašli ani svoje rodiny ani svoje majetky. Stávali sa bezzemkami a odchádzali do Ríma, aby aspoň tam našli prácu a príležitostné zdroje obživy. Ale aj tieto možnosti ubúdali, pretože prácu slobodných vytláčala práca neporovnateľne lacnejších otrokov. Bývalí slobodní roľníci a občania začali v Ríme vytvárať veľkú masu lumpenproletariátu a žili na úkor štátu. V čase volebných zhromaždení sa nechali vydržiavať a živiť politikmi, uchádzajúcimi sa o volebné hlasy.

Otázka: Kedy sa menilo postavenie Rimanov vlastniacich stredné a menšie majetky ?
Odpoveď: Najmä po prvej a druhej púnskej vojne sa výrazne menilo postavenie Rimanov, ktorí vlastnili stredné a menšie majetky

Otázka: Kto násilím zaberal pozemky svojich ekonomicky slabších susedov ?
Odpoveď: veľkostatkári

Otázka: Čo sa dialo s majetkami Rimanov , ktorí vlastnili stredné a menšie majetky , počas ich neprítomnosti ?
Odpoveď: Počas ich neprítomnosti pustli ich majetky, pretože nemal kto pracovať na poliach alebo nemal kto kontrolovať prácu otrokov

Otázka: Kto Rimanom zaberal pozemky v prípade neschopnosti platiť svoje dlhy ?
Odpoveď: veritelia
Púnske vojny

Prudké rozširovanie veľkostatkov (latifundií) znamenalo aj zmeny v štruktúre pestovaných plodín. Úrodná pôda Sicílie, Hispánie a Afriky sa stala základom pre pestovanie lacného obilia a chov rozsiahlych stád dobytka. Takto lacno dopestovanému obiliu nemohla konkurovať poľnohospodárska výroba v Itálii, ktorá sa musela orientovať na výrobu iných plodín. Dochádza k „reštrukturalizácii“ poľnohospodárskej výroby na Apeninskom polostrove - v čoraz väčšej miere sa prechádza na pestovanie náročnejších, ale aj výnosnejších plodín - vínnej révy, olív, fíg a pod. Tento prechod sa však mohol uskutočniť len na pozemkoch, ktorých majitelia mali dostatok finančných prostriedkov alebo možností.

Otázka: Čoho základom sa stala úrodná pôda Sicílie , Hispánie a Afriky ?
Odpoveď: Úrodná pôda Sicílie, Hispánie a Afriky sa stala základom pre pestovanie lacného obilia a chov rozsiahlych stád dobytka

Otázka: Kto nemohol konkurovať takto lacno dopestovanému obiliu ?
Odpoveď: Takto lacno dopestovanému obiliu nemohla konkurovať poľnohospodárska výroba v Itálii

Otázka: Čo spôsobila " reštrukturalizácia " poľnohospodárskej výroby na Apeninskom polostrove ?
Odpoveď: v čoraz väčšej miere sa prechádza na pestovanie náročnejších, ale aj výnosnejších plodín - vínnej révy, olív, fíg a pod

Otázka: Kde sa mohla uskutočniť reštrukturalizácia ?
Odpoveď: len na pozemkoch, ktorých majitelia mali dostatok finančných prostriedkov alebo možností
Púnske vojny

Víťazné vojny znamenali podstatné rozšírenie pôdneho fondu Rimanov. Ak sa do púnskych vojen veľká časť dobytej pôdy rozdeľovala po malých častiach, alebo zostrávala v kolektívnom vlastníctve ako ager publicus (štátna pôda), v púnskych vojnách sa už pôda nedelila na menšie majetky, ale ponechávala sa predovšetkým vo veľkých častiach. Najmä na Sicílii, ale aj v Hispánii a napokon v Afrike Rimania preberali kartaginské zvyklosti poľnohospodárskej výroby na veľkostatkoch (latifundium). Na nich bolo možné efektívnejšie vyrábať a pestovať poľnohospodárske plodiny alebo chovať dobytok. Na takýchto majetkoch pracovali desiatky a stovky otrokov pod kontrolou osobitných správcov. Víťazné vojny na Západe, ale postupne i na Východe, znamenali prísun desaťtisícov zajatcov. Práca otrokov tak vytláčala prácu drobných a stredných slobodných poľnohospodárov aj v prípade stredných a malých majetkov.

Otázka: Čo zabezpečilo prísun desaťtisícov zajatcov ?
Odpoveď: Víťazné vojny na Západe, ale postupne i na Východe, znamenali prísun desaťtisícov zajatcov

Otázka: Ako sa rozdeľovala pôda dobytá v púnskych vojnách ?
Odpoveď: v púnskych vojnách sa už pôda nedelila na menšie majetky, ale ponechávala sa predovšetkým vo veľkých častiach

Otázka: Kde preberali Rimania kartaginské zvyklosti poľnohospodárskej výroby na veľkostatkoch ?
Odpoveď: Najmä na Sicílii, ale aj v Hispánii a napokon v Afrike

Otázka: Kto pracoval na takýchto majetkoch pod kontrolou osobitných správcov ?
Odpoveď: desiatky a stovky otrokov

Otázka: Koho prácu vytláčala práca otrokov aj v prípade stredných a malých majetkov ?
Odpoveď: prácu drobných a stredných slobodných poľnohospodárov
Púnske vojny

Púnske vojny si vyžadovali zmeny aj v najvyššom velení, a vlastne takmer na všetkých stupňoch velenia rímskej armády. Hoci boli rímski úradníci schopní politici, niektoré vojenské udalosti ukázali, že meniacu sa armádu nemôžu riadiť „neprofesionáli“, pretože dochádzalo k príliš veľkým stratám a problémom už len z dôvodu sporov o kompetencie pri velení armáde. Dlhotrvajúce vojny si vyžadovali schopných a dôkladne pripravených profesionálnych veliteľov, ktorí by dokázali nielen veliť vojsku, ale zabezpečiť jeho zásobovanie a vystrojovanie, stratégiu presunov, schopnosť presvedčiť vojakov i politikov o účelnosti jednotlivých krokov. Príkladom toho, že do popredia sa dostávajú muži, ktorí aj keď neboli úradníkmi, mali vojenské schopnosti, je Publius Cornelius Scipio, ktorého v roku 210 pred Kr. postavili do čela rímskej armády v Hispánii, hoci v tom čase nezastával žiadny úrad, z ktorého by mu vyplývali vojenské právomoci.

Otázka: Aké zmeny si vyžadovali Púnske vojny ?
Odpoveď: Púnske vojny si vyžadovali zmeny aj v najvyššom velení, a vlastne takmer na všetkých stupňoch velenia rímskej armády

Otázka: Čo ukázali niektoré vojenské udalosti pri riadení armád ?
Odpoveď: niektoré vojenské udalosti ukázali, že meniacu sa armádu nemôžu riadiť „neprofesionáli“, pretože dochádzalo k príliš veľkým stratám a problémom už len z dôvodu sporov o kompetencie pri velení armáde

Otázka: Čo si dlhotrvajúce Púnske vojny vyžadovali ?
Odpoveď: Dlhotrvajúce vojny si vyžadovali schopných a dôkladne pripravených profesionálnych veliteľov, ktorí by dokázali nielen veliť vojsku, ale zabezpečiť jeho zásobovanie a vystrojovanie, stratégiu presunov, schopnosť presvedčiť vojakov i politikov o účelnosti jednotlivých krokov
Púnske vojny

Oproti vojnám, ktoré viedol rímsky štát do r. 264 pred Kr. nastala nová skutočnosť. Púnske vojny sa odohrávali mimo územia Itálie (okrem Hannibalovej invázie na Apeninský polostrov) a trvali celé desaťročia. Ak v predchádzajúcom období trvali vojenské operácie obyčajne od marca do októbra a na zimu sa rímske vojsko sťahovalo buď do Ríma alebo do zimných táborov, v priebehu púnskych vojen boli rímski vojaci - občania vzdialení zo svojich domovov celé roky. Zo sezónneho vojska v predchádzajúcom období sa postupne formovalo vojsko, ktoré bolo v zbrani veľmi dlhé obdobie a na štát sa presúvali povinnosti so zásobovaním a výstrojom vojenských oddielov. Rimania sa počas vojen stretávali so žoldnierskym, profesionálnym vojskom Karthága (z veľkej časti tvorili žoldnierske vojsko Gréci) a postupne sa ukazovala potreba transformácie rímskeho vojska z vojska typu domobrany na profesionálnu žoldniersku armádu. Táto premena sa však uskutočnila až na konci 2. stor. pred Kr. (vojenská reforma Gaia Maria).

Otázka: Koľko trvali Púnske vojny ?
Odpoveď: trvali celé desaťročia

Otázka: Kde sa odohrávali Púnske vojny ?
Odpoveď: Púnske vojny sa odohrávali mimo územia Itálie

Otázka: S kým sa stretávali Rimania počas vojen ?
Odpoveď: Rimania sa počas vojen stretávali so žoldnierskym, profesionálnym vojskom Karthága (z veľkej časti tvorili žoldnierske vojsko Gréci)
Púnske vojny

Zároveň sa stala Sicília základňou Kartága pre prenikanie na sever na ostrov Sardíniu, Korziku a Elbu, kde boli dôležité zdroje kovových rúd. Hľadanie zdrojov rôznych surovín priviedlo Kartágo aj do Hispánie, kde sa nachádzali ložiská striebra a medi, ale Iberský polostrov bol zároveň dôležitým tranzitným územím na prenikanie k Britským ostrovom, odkiaľ sa získaval dôležitý cín. Púnske kolónie na Hispánii (Gades - Cádiz, Malaca - Malaga) predstavovali aj dôležité základne pre ďalšie námorné výpravy za "Heraklove stĺpy" do Atlantického ocánu, kde pokračovali buď v cestách na sever k Britským ostrovom alebo na juh pozdĺž západného pobrežia Afriky.

Otázka: Čím sa stala Sicília pre Kartágo ?
Odpoveď: základňou Kartága pre prenikanie na sever na ostrov Sardíniu, Korziku a Elbu, kde boli dôležité zdroje kovových rúd

Otázka: Kam priviedlo Kartágo hľadanie zdrojov rôznych surovín ?
Odpoveď: Hľadanie zdrojov rôznych surovín priviedlo Kartágo aj do Hispánie
Púnske vojny

Kartágo ako mestský štát, zameraný na obchodnú činnosť, hľadalo neustále nové trhy, zdroje surovín i odbytiská. Okrem toho ako poľnohospodársky vyspelý štát hľadal aj nové územia pre extenzívnu poľnohospodársku výrobu a priestor pre odbyt svojich poľnohospodárskych produktov. To všetko nútilo Kartágo do rozširovania nových záujmových sfér vplyvu. Sicília bola pre Kartágo dôležitá ako potravinová základňa, ale aj ako vojenský oporný bod, odkiaľ bolo možné podnikať ďalšie výpravy do západného i východného Stredomoria.

Otázka: Kvôli čomu hľadalo Kartágo nové územia ?
Odpoveď: pre extenzívnu poľnohospodársku výrobu a priestor pre odbyt svojich poľnohospodárskych produktov

Otázka: Aký význam mala pre Kartágo Sicília ?
Odpoveď: Sicília bola pre Kartágo dôležitá ako potravinová základňa, ale aj ako vojenský oporný bod, odkiaľ bolo možné podnikať ďalšie výpravy do západného i východného Stredomoria

Otázka: Čo hľadalo neustále Kartágo ?
Odpoveď: hľadalo neustále nové trhy, zdroje surovín i odbytiská
Púnske vojny

Pôvodne boli vzťahy medzi Rímom a Kartágom viac mierové, pretože záujmy oboch štátov sa nekrížili. Naopak, až do 3. stor. pred Kr. uzatvorili Rimania s Kartágom tri zmluvy, ktoré vymedzovali práva obidvoch politických partnerov.
Prvú zmluvu uzatvorili pravdepodobne v prvých rokoch existencie Rímskej republiky. Touto zmluvou si Kartágo zabezpečilo určitý obchodný monopol v západnom Stredomorí, pretože Rím ešte neašpiroval na politickú, ani ekonomickú nadvládu v tejto oblasti. Zmluva zároveň garantovala do určitej miery ochranu italských pobrežných miest pred útokom Kartága.
Druhú zmluvu uzatvorili oba štáty v roku 348 pred Kr.
Rimania s Kartagincami obnovili a predĺžili platnosť zmluvy v roku 279 pred Kr., keď sa Rím i Kartágo cítili ohrození politikou epirského kráľa Pyrrha na území Itálie.

Otázka: Kedy uzatvorili prvú zmluvu ?
Odpoveď: Prvú zmluvu uzatvorili pravdepodobne v prvých rokoch existencie Rímskej republiky

Otázka: Čo zároveň garantovala zmluva italským pobrežným mestám ?
Odpoveď: Zmluva zároveň garantovala do určitej miery ochranu italských pobrežných miest pred útokom Kartága

Otázka: Aké boli pôvodne vzťahy medzi Rímom a Kartágom ?
Odpoveď: Pôvodne boli vzťahy medzi Rímom a Kartágom viac mierové

Otázka: Koľko zmlúv uzatvorili Rimania s Kartágom až do 3 . stor . pred Kr . ?
Odpoveď: až do 3. stor. pred Kr. uzatvorili Rimania s Kartágom tri zmluvy

Otázka: Čo si zabezpečilo Kartágo prvou zmluvou ?
Odpoveď: určitý obchodný monopol v západnom Stredomorí
Meter

Definícia metra pomocou vzdialenosti dvoch rysiek na prototype bola praktická, ale nepostačovala stále vzrastajúcim nárokom na reprodukciu tejto základnej jednotky. Roku 1960 sa preto prikročilo k novej definícií: meter je dĺžka rovnajúca sa 1 650 763,73 násobku vlnovej dĺžky žiarenia šíriaceho sa vo vákuu, ktoré prislúcha prechodu medzi energetickými hladinami 2p10 a 5d5 atómu kryptónu 86. Podľa tejto definície je meter možné reprodukovať s presnosťou rádovo 10−9 (to znamená, že dĺžka kópie a originálu sú rovnaké ešte na deviatom mieste za desatinnou čiarkou). Rozhodujúcu úlohu pri tejto definícii hrá spektrálna čiara oranžovej farby, a preto sa novo definovanému metru populárne hovorí oranžový meter.

Otázka: Ako je definovaná dĺžka jedného metra z roku 1960 ?
Odpoveď: meter je dĺžka rovnajúca sa 1 650 763,73 násobku vlnovej dĺžky žiarenia šíriaceho sa vo vákuu, ktoré prislúcha prechodu medzi energetickými hladinami 2p10 a 5d5 atómu kryptónu 86
Meter

Neskoršie meranie s použitím omnoho presnejších prístrojov ako mali vedci 18. storočia ukázalo, že dodnes používaný meter sa v skutočnosti nerovná presne desaťmilióntej časti zemského kvadrantu. Po tomto zistení nastalo v metrologických kruhoch zdesenie. Zmeniť dĺžku metra podľa nových meraní zemského kvadrantu, aby skutočne zodpovedala jeho desaťmilióntej časti, nebolo možné. A tak bola stará definícia opustená a nahradená novou, ktorá umožňuje presnú reprodukciu prototypu metra uloženého v archíve Medzinárodného úradu pre váhy a miery v Sèvres v Paríži. Tento prototyp metra totiž slúžil a ešte dlho bude slúžiť ako vzor pre výrobu kópií, z ktorých sa potom odvodzujú všetky vyrábané meradlá v jednotlivých územiach používajúcich metrickú sústavu. Pretože je uložený v archíve, hovorí sa mu taktiež niekedy archívny meter. Konečnú podobu získal prototyp metra v roku 1886. Je to platinoirídiová tyč s prierezom v tvare H, na ktorej je dvoma vrypmi vyznačená vzdialenosť 1 m. Podľa toho prototypu bolo vyrobených celkovo 40 rovnakých tyčí.

Otázka: V ktorom roku získal prototyp metra konečnú podobu ?
Odpoveď: v roku 1886

Otázka: Ako vyzerá konečná podoba prototypu metra ?
Odpoveď: Je to platinoirídiová tyč s prierezom v tvare H, na ktorej je dvoma vrypmi vyznačená vzdialenosť 1 m
Meter

Vo Francúzsku bol metron zavedený zákonom z roku 1795. Prvý prototyp metra mal tvar tyče s obdĺžnikovým prierezom (25 mm x 4,05 mm) a bol vyrobený z platiny. V roku 1797 tento prototyp uložili do štátneho archívu v Louvri a v roku 1799 bola zákonom stanovená definitívna prevodná hodnota pre staré francúzske miery. 1 meter = 443,295 938 (parížskych) čiarok peruánskej siahy. Dĺžka kvadrantu Zeme meraním stanovená ako 5 130 740 peruánskych siah a 1 desaťmiliónta časť tejto vzdialenosti je - meter. To všetko pri teplote 16,5 °C alebo 13 °R, lebo v tej dobe sa vo Francúzsku používala pre meranie teploty stupnica Réaumurova.

Otázka: Kam bol uložený prvý prototyp metra v roku 1797 ?
Odpoveď: do štátneho archívu v Louvri

Otázka: Ako vyzeral prvý prototyp metra ?
Odpoveď: mal tvar tyče s obdĺžnikovým prierezom (25 mm x 4,05 mm)

Otázka: Z čoho bol vyrobený prvý prototyp metra ?
Odpoveď: z platiny

Otázka: V ktorom roku bol prvý prototyp metra uložený do archívu v Louvri ?
Odpoveď: V roku 1797
Meter

Víťazné riešenie nebolo samozrejme jediné. Prvý návrh chcel napr. vziať za základ dĺžku sekundového kyvadla na 45° zemepisnej šírky, na rovnobežke prechádzajúcej v Európe južným Francúzskom, severným Talianskom, Juhosláviou v okolí Belehradu a Rumunskom. Potrebné merania zemského kvadrantu boli vykonané peruánskou siahou. Názov mètre (meter) navrhol Jean Charles Borda, francúzsky matematik a astronóm, podľa latinského slova metrum, ktoré je odvodené od gréckeho slova métron, čo znamená miera (v metrike básní).

Otázka: Kto navrhol názov dĺžkovej miery meter ?
Odpoveď: Jean Charles Borda
Meter

Meter má pôvod vo Francúzsku. Starou jednotkou dĺžky bola siaha. Aby sa dosiahlo jednotnosti tejto miery v celej krajine, bol zhotovený jeden prototyp meradla - v podstate kovová tyč, podľa ktorej sa vyrábali meradlá pre praktickú potrebu (tento spôsob je v podstate bežný dodnes). Koncom 17. storočia bol však tento prototyp tak opotrebovaný, že podľa neho už nemohli byť zhotovované presné meradlá. Boli preto vyrobené dve nové kópie nazývané peruánska siaha a severná siaha podľa toho, že s nimi Francúzska akadémia vied uskutočňovala merania v Peru a v Laponsku. Táto siaha sa delila na šesť kráľovských stôp a merala 1,949 m.

Otázka: Kde má pôvod dĺžková miera meter ?
Odpoveď: vo Francúzsku

Otázka: Čo bolo pred zavedením metra starou jednotkou dĺžky ?
Odpoveď: siaha
Meter

Za príklad prepracovanosti sústavy mierkových jednotiek, stoja trebárs staroegyptské dĺžkové miery používané za I. dynastie asi okolo roku 3000 pred Kr., teda miery staré 5000 rokov. Základnou egyptskou mierou tejto doby bol 1 kráľovský lakeť (0,5236 m), ktorý sa delil na 7 dlaní. Každá dlaň mala 4 prsty. Pre väčšie vzdialenosti mali Egypťania i väčšiu jednotku - 100 kráľovských lakťov, ktorá sa volala chet alebo khet. Na meranie boli starí Egypťania celkom slušne vybavení, svedčia o tom aj diela, ktoré zanechali - (pyramídy). Zachovali sa celkom presné pravítka z kameňa a archeológovia súdia, že existovali podobné, lacnejšie a častejšie používané drevené pravítka, tie sa však nezachovali. Poznali aj pásma na vymeriavanie, ktoré boli drevené s lanom z palmových vlákien. Ani tie sa nezachovali, poznáme ich však z vyobrazení na freskách. Pre zložitejšie meracie práce používali stavitelia pyramíd pravouhlé trojuholníky s olovnicou, ktoré nahradzovali dnešné vodováhy.

Otázka: Aká bola základná egyptská miera dĺžky pred 5000 rokmi ?
Odpoveď: 1 kráľovský lakeť
Ivan Uhliarik

V rokoch 1996 - 2003 pôsobil ako marketingový manažér vo firme Pfizer Inc. Do roku 2005 pracoval v Sanofi Aventis ako riaditeľ divízie. V roku 2006 sa stal generálnym riaditeľom Bristol Myers Sqiubb SR, kde pôsobil až dovtedy, kým sa stal ministrom zdravotníctva Slovenskej republiky (2010 - 2012).
Ako minister zdravotníctva implementoval novú liekovú reformu na Slovensku, zaviedol 2. najlacnejšiu cenu liekov v EÚ, zameriaval sa na finančnú konsolidáciu štátneho zdravotného poistenia spoločnosti.

Otázka: V ktorom období pôsobil politik Ivan Uhliarik ako marketingový manažér vo firme Pfizer Inc . ?
Odpoveď: V rokoch 1996 - 2003

Otázka: V ktorom období pôsobil politik Ivan Uhliarik ako riaditeľ divízie v spoločnosti Sanofi Aventis ?
Odpoveď: Do roku 2005

Otázka: V ktorom období pôsobil politik Ivan Uhliarik ako minister zdravotníctva SR ?
Odpoveď: 2010 - 2012
Ohře

Pramení na území nemeckej spolkovej krajiny Bavorsko, na severozápadnom svahu vrchu Schneeberg (1053 mnm) v krajinnom celku Fichtelgebirge, v blízkosti mesta Weissenstadt. Od prameňa tečie východným smerom, na územie Česka vstupuje severne od mesta Hohenberg an der Eger, na krátkom úseku tvorí štátnu hranicu a vteká do vodnej nádrže Skalka. Za mestom Cheb sa najprv stáča na sever, pričom výrazne meandruje, medzi osadou Chocovice a mestom Kynšperk nad Ohří tečie východným smerom. Odtiaľ až k mestu Klášterec nad Ohří pokračuje neustále sa vlniacim korytom prevažne severovýchodným smerom, následne sa stáča na východ a napája vodnú nádrž Nechranice. Od mesta Budyně nad Ohří sa rieka postupne stáča a tečie k ústiu severným smerom. Do Labe ústi na území mesta Litoměřice.

Otázka: Kde pramení Ohře ?
Odpoveď: Pramení na území nemeckej spolkovej krajiny Bavorsko, na severozápadnom svahu vrchu Schneeberg (1053 mnm) v krajinnom celku Fichtelgebirge, v blízkosti mesta Weissenstadt
Liptovský Ján

V obci sa nachádza 13 minerálnych prameňov a mimo ich je 10. Najznámejší obecný prameň Teplica, inak Kaďa. Nachádza sa asi 100 m od Kazimírovského kaštieľa. Jeho zloženie sa nápadne podobá prameňu Rudolf. Zistilo sa, že tieto dva prameňe sú sesterské pramene - prameň Teplica je bočný prameň prameňa Rudolf. Minerálny prameň Teplica obsahuje až 830 miligramov síranov.
Mimo obce sa nachádza prameň Medokýš. Nachádza sa približne na polovici cesty na Borovú Sihoť v Podturni - Rovni. Jeho zloženie sa podobá na zloženie prameňa Uhorčianka v Uhorskej Vsi.

Otázka: Aký prameň sa nachádza mimo obce Liptovský Ján ?
Odpoveď: prameň Medokýš

Otázka: Koľko minerálnych prameňov sa nachádza v obci Liptovský Ján ?
Odpoveď: V obci sa nachádza 13 minerálnych prameňov a mimo ich je 10.

Otázka: Koľko minerálnych prameňov sa nachádza mimo obce Liptovský Ján ?
Odpoveď: 10.

Otázka: Aký je najznámejší prameň obce Liptovský Ján ?
Odpoveď: Teplica, inak Kaďa
Liptovský Ján

Obec leží v ústí Jánskej doliny do Liptovskej kotliny, pod výbežkom Nízkych Tatier v nadmorskej výške 654 mnm Preteká ňou riečka Štiavnica, ktorá sa cca 1 km severovýchodne vlieva do Váhu. Na severe susedí s Beňadikovou a Uhorskou Vsou, na západe so Závažnou Porubou a Demänovskou Dolinou, na východe s Podturňou a Liptovskou Porúbkou, na juhovýchode s Vyšnou Bocou. Južná hranica chotára vedie po hrebeni Nízkych Tatier a je zároveň hranicou medzi okresmi Liptovský Mikuláš a Brezno i Žilinským a Banskobystrickým krajom, pričom hraničí s katastrálnym územím mesta Brezno.

Otázka: Kde leží obec Liptovský Ján ?
Odpoveď: Obec leží v ústí Jánskej doliny do Liptovskej kotliny, pod výbežkom Nízkych Tatier

Otázka: V akej nadmorskej výške leží obec Liptovský Ján ?
Odpoveď: 654 mnm

Otázka: Aká riečka preteká obcou Liptovský Ján ?
Odpoveď: riečka Štiavnica,

Otázka: S kým susedí obec Liptovský Ján na severe ?
Odpoveď: s Beňadikovou a Uhorskou Vsou

Otázka: S kým susedí obec Liptovský Ján na východe ?
Odpoveď: s Podturňou a Liptovskou Porúbkou,
Liptovský Ján

V roku 1805 začal zbojníčiť Martin Murín z L. Jána.  V roku 1824 upadá ťažba drahých kovov v Svätojánskej Boci (dnes časť L. Jána), založenej ešte Bohumírom v roku 1263.
V roku 1875 vypukla v Liptove cholera a úplne zaniklo svätojánske baníctvo. V roku  1886 bol založený "fajermanský" spolok (= požiarny zbor) a požiarna zbrojnica. V tej dobe mala obec fungujúcu školu a škôlku. V roku 1902 bolo založené ochotnícke divadlo v Podturni a v L. Jáne.
V roku 1930 zomrel posledný slovenský člen rodu Jozef Svätojánsky a jeho majetky predali Československej republike. V roku 1971 bol postavený areál TJ Štart.

Otázka: Čo sa stalo v roku 1805 v Liptovskom Jáne ?
Odpoveď: začal zbojníčiť Martin Murín

Otázka: Čo sa stalo v roku 1875 v Liptove ?
Odpoveď: vypukla v Liptove cholera a úplne zaniklo svätojánske baníctvo

Otázka: Čo sa stalo v roku 1902 v Liptovskom Jáne a v Podturni ?
Odpoveď: bolo založené ochotnícke divadlo

Otázka: V ktorom roku bola v Liptovskom Jáne založená požiarna zbrojnica
Odpoveď: V roku  1886

Otázka: Čo sa stalo v roku 1824 v Svätojánskej Boci ?
Odpoveď: upadá ťažba drahých kovov
Liptovský Ján

V roku 1554 rodina Svätojánskych založila zemiansku protestantskú školu v jednej zo svojich kúrií (v tej dobe ich bolo päť). Učili na nej poprední kazatelia a učitelia (napr. Ján Mathesius a Jakub Spléni v 20-tych a 30-tych rokoch 17. storočia). Škola zanikla počas povstania Františka II. Rákociho (medzi rokmi 1705  –  1709), obnovená bola v roku 1786 (po vzniku samostatného cirkevného zboru). V obci od konca 15. storočia existovala aj rímskokatolícka triviálna škola, ktorú finančne podporovala katolícka vetva rodiny Svätojánskych. Táto škola zanikla po vzniku protestantskej šľachtickej školy, obnovená bola koncom 17. storočia.
V roku 1554 sa v dokumentoch naposledy spomína aj hrad Bogomíra na vrchu Hrádok.
V roku 1633 sa narodil Martin Sentiváni, významný profesor a vedec na Trnavskej univerzite.

Otázka: Aká škola ešte existovala   v obci Liptovský Ján ?
Odpoveď: rímskokatolícka triviálna škola

Otázka: Kedy zanikla škola v obci Liptovský Ján ?
Odpoveď: zanikla počas povstania Františka II. Rákociho (medzi rokmi 1705  –  1709

Otázka: Čo založila rodina Svätojánskych v roku 1554 ?
Odpoveď: založila zemiansku protestantskú školu v jednej zo svojich kúrií
Tank (vozidlo)


(1) – Pásový podvozok zabezpečuje výbornú priechodnosť tanku aj v ťažkom, nerovnom, alebo málo únosnom teréne. Nesie celú váhu tanku a musí sa vyrovnávať s nerovnosťami terénu a tlmiť nežiaduce kolísanie vozidla. Kolesá sú odpružené. Systémy odpruženia bývajú najčastejšie torzné tyče alebo hydropneumatické tlmiče. Tie zabezpečujú, že každé koleso sa prispôsobí terénu a pás doslova „oblepí“ aj najhrboľatejší povrch. Vďaka tomu vie pásový podvozok výborne prekonávať veľmi ťažký terén, kde by kolesový podvozok zlyhal, a to aj pri oveľa menšej hmotnosti vozidla.

Otázka: Čo zabezpečujú systémy odpruženia tanku ?
Odpoveď: , že každé koleso sa prispôsobí terénu a pás doslova „oblepí“ aj najhrboľatejší povrch

Otázka: Čo vie pásový podvozok tanku prekonávať ?
Odpoveď: veľmi ťažký terén, kde by kolesový podvozok zlyhal, a to aj pri oveľa menšej hmotnosti vozidla

Otázka: Čo musí zvládnuť podvozok tanku ?
Odpoveď: musí sa vyrovnávať s nerovnosťami terénu a tlmiť nežiaduce kolísanie vozidla

Otázka: Čo zabezpečuje pásový podvozok tanku ?
Odpoveď: výbornú priechodnosť tanku aj v ťažkom, nerovnom, alebo málo únosnom teréne

Otázka: Aký systém odpruženia má tank ?
Odpoveď: torzné tyče alebo hydropneumatické tlmiče
Tank (vozidlo)

Pancierová ochrana tankov je veľmi dôležitá, pretože tank musí vydržať zásahy nepriateľskými zbraňami, kým ich nezničí alebo neobíde. Tanky nie sú pancierované rovnako odolným pancierom na všetkých častiach konštrukcie. Masívne a odolné pancierovanie má spravidla veža a predná časť trupu, teda bojovo najviac exponované časti tanku. Časti, kde je len malá pravdepodobnosť, že budú zasiahnuté nepriateľskou paľbou, sú chránené pancierom menšej hrúbky a odolnosti. Dôvodom je predovšetkým hmotnosť tanku. Tank, ktorý by mal celý trup z rovnako hrubého pancieru, ako v prednej časti, by bol dva, možno až trikrát ťažší. Tak napríklad pomerne slabé je pancierovanie dna korby, čo zasa spôsobuje pomerne veľkú zraniteľnosť tanku protidnovými protitankovými mínami (majú prútový alebo nekontaktný zapaľovač a reagujú na prejazd tanku nad mínou). Slabšie pancierované miesta sú tiež najčastejším cieľom pre strelcov z protitankových zbraní. Preto je pre vojská životne dôležité poznať slabiny v pancierovaní vlastných aj nepriateľských strojov. Účinnosť pancierovania tiež zvyšuje sklon stien. Čím je sklon pancieru väčší, tým sa pre strelu javí pancier ako hrubší, strela pôsobí približne po vodorovnej dráhe a musí preto prekonávať v pancieri dlhšiu dráhu.

Otázka: Ktoré časti tanku sú chránené pancierom menšej hrúbky ?
Odpoveď: Časti, kde je len malá pravdepodobnosť, že budú zasiahnuté nepriateľskou paľbou

Otázka: Prečo nie sú všetky časti tanku pancierované rovnako ?
Odpoveď: Tank, ktorý by mal celý trup z rovnako hrubého pancieru, ako v prednej časti, by bol dva, možno až trikrát ťažší

Otázka: Aká je nevýhoda slabého pancierovania dna korby tanku ?
Odpoveď: zraniteľnosť tanku protidnovými protitankovými mínami (majú prútový alebo nekontaktný zapaľovač a reagujú na prejazd tanku nad mínou)

Otázka: Ako zvyšuje účinnosť pancierovania tanku sklon stien ?
Odpoveď: Čím je sklon pancieru väčší, tým sa pre strelu javí pancier ako hrubší, strela pôsobí približne po vodorovnej dráhe a musí preto prekonávať v pancieri dlhšiu dráhu

Otázka: Ktorá časť tanku má masívne pancierovanie ?
Odpoveď: veža a predná časť trupu, teda bojovo najviac exponované časti tanku
Tank (vozidlo)


Armáda USA je kompletne vyzbrojená tankom M1A2 Abrams. V rezerve pre prípad ohrozenia sa však nachádzajú aj tisíce tankov M60. Nemecko vyrába aj používa tanky Leopard a Leopard 2. Francúzsko má vo výzbroji vynikajúci Leclerc. Britská armáda ma vo výzbroji ako štandardný tank Challenger 2 alebo Chieftain. Najmodernejší ruský tank je T-90, prípadne modernizovaný T-80UM. V súčasnosti má Ruská federácia prototyp tanku 4. generácie T-95. Jeho sériová výroba je však otázna. Prakticky jediný typ tanku, ktorý je v Slovenskej armáde je T-72 a jeho varianty. Slovensko má však podobne ako väčšina bývalých krajín Varšavskej zmluvy uskladnené v zásobe aj tanky T-55. Izrael je vyzbrojený tankom vlastnej výroby Merkava.

Otázka: Aký tank používa francúzska armáda v súčasnosti ?
Odpoveď: Leclerc

Otázka: Aký tank používa britská armáda v súčasnosti ?
Odpoveď: Challenger 2 alebo Chieftain

Otázka: Aký tank používa ruská armáda v súčasnosti ?
Odpoveď: Najmodernejší ruský tank je T-90, prípadne modernizovaný T-80UM. V súčasnosti má Ruská federácia prototyp tanku 4. generácie T-95

Otázka: Aký tank používa americká armáda v súčasnosti ?
Odpoveď: M1A2 Abrams. V rezerve pre prípad ohrozenia sa však nachádzajú aj tisíce tankov M60.

Otázka: Aký tank používa nemecká armáda v súčasnosti ?
Odpoveď: Leopard a Leopard 2
Tank (vozidlo)

V súčasnosti a hlavne v blízkej budúcnosti sa najväčšou nevýhodou tanku stane jeho nízka mobilita na strategickej úrovni – hmotnosť tanku býva väčšinou väčšia ako 50 ton. Na dlhšie vzdialenosti je jeho presun po vlastnej osi problematický pre vysokú spotrebu, rozmery a poškodzovanie ciest. Ich leteckú prepravu komplikuje jeho hmotnosť – tanky dokážu prepravovať len ťažké dopravné lietadla u ktorých je problém s letiskami. Zničiť sa dá pomerne ľahko protitankovou raketou, aj keď sa už objavujú viaceré metódy obrany proti nim – zadymovacie granáty, reaktívny pancier, rušiace zariadenia (Štora), prostriedky aktívnej ochrany (Arena, Drozd).

Otázka: Čo komplikuje leteckú dopravu tanku ?
Odpoveď: jeho hmotnosť – tanky dokážu prepravovať len ťažké dopravné lietadla u ktorých je problém s letiskami

Otázka: Aké metódy obrany proti protitankovým raketám majú tanky ?
Odpoveď: zadymovacie granáty, reaktívny pancier, rušiace zariadenia (Štora), prostriedky aktívnej ochrany (Arena, Drozd)

Otázka: Čím sa dá tank zničiť ?
Odpoveď: protitankovou raketou

Otázka: Čo je najväčšou nevýhodou tanku ?
Odpoveď: jeho nízka mobilita na strategickej úrovni – hmotnosť tanku býva väčšinou väčšia ako 50 ton

Otázka: Prečo problematický presun tanku na dlhšie vzdialenosti ?
Odpoveď: pre vysokú spotrebu, rozmery a poškodzovanie ciest
Tank (vozidlo)

Pás je zložený z kovových dosiek (článkov pásu), pohyblivo spojených kovovými alebo kovovo-gumenými spojmi. Články pásu sú z vonkajšej strany uspôsobené tak, aby mali v teréne čo možno najlepší záber v teréne a z vnútornej strany vytvárajú dráhu, po ktorej sa pohybujú kolesá. V článkoch pásu sú otvory, do ktorých zapadá hnacie koleso. Na povrchu článkov sú niekedy pripevnené gumové telesá, ktoré znižujú hlučnosť pásov tanku pri pohybe, zlepšujú odpruženia tanku, znižujú vibrácie a chránia povrch betónových a asfaltových ciest pred poškodením kovovými článkami pásov. Na vnútornej strane článkov pásu sú vytvorené časti, ktoré vedú pás po kolesách a zabraňujú jeho zošmyknutiu pri pohybe alebo otáčaní. Spravidla majú tvar zaoblených trojuholníkov alebo lichobežníkov a sú umiestnené v jednom alebo dvoch radoch.

Otázka: Aké vlastnosti majú jednotlivé články pásu tanku ?
Odpoveď: Články pásu sú z vonkajšej strany uspôsobené tak, aby mali v teréne čo možno najlepší záber v teréne a z vnútornej strany vytvárajú dráhu, po ktorej sa pohybujú kolesá. V článkoch pásu sú otvory, do ktorých zapadá hnacie koleso. Na povrchu článkov sú niekedy pripevnené gumové telesá, ktoré znižujú hlučnosť pásov tanku pri pohybe, zlepšujú odpruženia tanku, znižujú vibrácie a chránia povrch betónových a asfaltových ciest pred poškodením kovovými článkami pásov. Na vnútornej strane článkov pásu sú vytvorené časti, ktoré vedú pás po kolesách a zabraňujú jeho zošmyknutiu pri pohybe alebo otáčaní. Spravidla majú tvar zaoblených trojuholníkov alebo lichobežníkov a sú umiestnené v jednom alebo dvoch radoch.

Otázka: Z čoho sa skladá pás tanku ?
Odpoveď: Pás je zložený z kovových dosiek (článkov pásu), pohyblivo spojených kovovými alebo kovovo-gumenými spojmi
Tank (vozidlo)


(9) – základný trup tanku, v ňom je bojový priestor posádky, zásoba paliva a munície a motor s prevodovkou a spojkami. Trup tanku je v celej prednej časti veľmi dobre pancierovaný, čelné pláty pancieru patria k najhrubším. Bočný pancier trupu je slabší, podobne aj spodný a horný pancier, najslabší je obvykle zadný pancier trupu. Hrúbka pancieru sa mení podľa toho, akú je pravdepodobnosť, že bude vystavený nepriateľskej paľbe a tiež podľa toho, ako dôležité časti tanku chráni a aké sú možné následky jeho prerazenia.

Otázka: Čo sa nachádza v korbe tanku ?
Odpoveď: bojový priestor posádky, zásoba paliva a munície a motor s prevodovkou a spojkami

Otázka: Čo je korba tanku ?
Odpoveď: základný trup tanku

Otázka: Ktoré pláty panciera tanku sú najhrubšie ?
Odpoveď: čelné pláty

Otázka: Ktorý pancier trupu tanku je najtenší ?
Odpoveď: zadný

Otázka: Podľa čoho sa mení hrúbka pancieru tanku ?
Odpoveď: podľa toho, akú je pravdepodobnosť, že bude vystavený nepriateľskej paľbe a tiež podľa toho, ako dôležité časti tanku chráni a aké sú možné následky jeho prerazenia.
Tank (vozidlo)

Rýchlosť je dobrá zbraň, ale bez panciera dobrá len na ústup. Motor tankov musí byť veľmi výkonný. Najviac sa osvedčili Dieselové na všetky druhy paliva. Výkon motora môže dosiahnuť až 1 500 kW, ako napríklad motor poháňajúci francúzsky tank Leclerc a izraelský Merkava 4. Niektoré tanky majú miesto dieselového motora plynovú turbínu výkonom nad 1 000 koní. Tá ma obrovskú účinnosť pri vysokých otáčkach ale problémy má keď tank stojí – vtedy spotrebuje zase priveľa paliva. Preto má napríklad M1A1 Abrams aj dodatočný spaľovací motor na pohon elektroagregátu.

Otázka: Aký musí byť motor tankov ?
Odpoveď: veľmi výkonný. Najviac sa osvedčili Dieselové na všetky druhy paliva
Tank (vozidlo)

Kanóny sa objavili už vo výzbroji prvých použiteľných tankov. Kanón je takmer vždy umiestnený vo veži a predstavuje hlavnú výzbroj tanku. Prvé tanky (z prvej svetovej vojny) mali kanóny umiestnené v pancierových nástavbách na bokoch trupu – takzvaných barbetach či sponsonoch. Existovali aj tanky, ktoré kanón umiestnený v prednej časti trupu – z prvej svetovej vojny St Chamond a Schneider CA1 (Francúzsko), A7V (Nemecko), z druhej svetovej vojny napríklad M3 Lee a M3 Grant (USA), tento tank mal ešte druhý kanón menšieho kalibru namontovaný vo veži, z povojnového obdobia je to bezvežový tank (presnejšie skôr ťažký stíhač tankov) Stridsvagn 103 / Strv-103 / S-Tank (Švédsko). Veľmi vzácne býva vo veži bojového tanku použitý viac ako jeden kanón. Všetky takéto pokusy skončili v štádiu prototypov. V minulosti existovali tiež konštrukcie tankov, ktoré mali niekoľko otočných veží s rôznou výzbrojou: britský prototyp Vickers A1E1 Independent, sovietske sériové T-28 a T-35 a prototyp T-100, nemecký Neubaufahrzeug. Viacvežové tanky sa v praxi vôbec neosvedčili, boli príliš ťažké, pomalé a neobratné.

Otázka: Kde je na tanku umiestnený kanón ?
Odpoveď: Kanón je takmer vždy umiestnený vo veži a predstavuje hlavnú výzbroj tanku.

Otázka: Aké sú príklady tankov , ktoré využívali viac otočných veží ?
Odpoveď: britský prototyp Vickers A1E1 Independent, sovietske sériové T-28 a T-35 a prototyp T-100, nemecký Neubaufahrzeug

Otázka: Prečo sa v praxi viacvežové tanky neosvedčili ?
Odpoveď: boli príliš ťažké, pomalé a neobratné
Tank (vozidlo)

Postupným vývojom sa dospelo k záveru, predovšetkým v Sovietskom zväze a o čosi neskôr aj v Nemecku, že tank musí byť vyzbrojený protitankovým kanónom, ktorý mu dáva schopnosť účinne bojovať s nepriateľskými tankmi, a to aj za cenu, že je menej vhodný na ničenie iných druhov cieľov (napríklad pre menší kaliber). V opačnom prípade by bol tank proti nepriateľským tankom prakticky bezbranný a rýchlo zničený. Do druhej svetovej vojny vstupovali tanky hlavných armád vyzbrojené protitankovými kanónmi kalibru 37 – 57 mm, alebo menej výkonnými krátkohlavňovými tankovými kanónmi kalibru do 100 mm. Výnimkou boli sovietske tanky T-34 a KV-1 vyzbrojené výkonnými kanónmi kalibru 76.2 mm, čo im dávalo významnú palebnú prevahu nad nemeckými tankmi, ktoré mali prevažne krátkohlavňové kanóny kalibru do 75 mm. V priebehu vojny sa výkony tankových kanónov zvyšovali a nemecké tanky dostali postupne dlhohlavňové kanóny kalibru 75 mm, 88 mm a nakoniec až 128 mm, sovietske tanky boli postupne vyzbrojované zlepšeným kanónom kalibru 76.2 mm, 85 mm a nakoniec aj 122 mm. Podobne rástol kaliber a výkon kanónu aj u britských a amerických tankov.

Otázka: K akému záveru sa dospelo postupným vývojom tanku ?
Odpoveď: Postupným vývojom sa dospelo k záveru, predovšetkým v Sovietskom zväze a o čosi neskôr aj v Nemecku, že tank musí byť vyzbrojený protitankovým kanónom, ktorý mu dáva schopnosť účinne bojovať s nepriateľskými tankmi, a to aj za cenu, že je menej vhodný na ničenie iných druhov cieľov (napríklad pre menší kaliber).

Otázka: Ako sa v priebehu druhej svetovej vojny menili výkony tankových kanónov ?
Odpoveď: V priebehu vojny sa výkony tankových kanónov zvyšovali a nemecké tanky dostali postupne dlhohlavňové kanóny kalibru 75 mm, 88 mm a nakoniec až 128 mm, sovietske tanky boli postupne vyzbrojované zlepšeným kanónom kalibru 76.2 mm, 85 mm a nakoniec aj 122 mm. Podobne rástol kaliber a výkon kanónu aj u britských a amerických tankov.
Tank (vozidlo)

V súčasnosti je hlavnou zbraňou takmer všetkých zavedených tankov výkonný kanón s hladkou hlavňou kalibru nad 100 mm. V krajinách NATO je kaliber kanónu 120 mm, výnimkou je britský kanón L7 s drážkovanou hlavňou kalibru 105 mm, u moderných sovietskych, ruských a ukrajinských tankov je používaný hladkostenný kanón kalibru 125 mm s deleným strelivom (strela a nábojka sa nabíja osobitne). Hladký vývrt hlavne moderných tankových kanónov je vynútený používaním kumulatívnej munície, u ktorej rotácia znižuje priebojnosť a dlhých podkalibrových striel, ktoré nie je možné stabilizovať rotáciou – strely sú stabilizované aerodynamicky, krídelkami. Tankový kanón je primárne určený na ničenie tankov a obrnenej techniky nepriateľa, ale vďaka rôznej munícii sa dá účinne používať aj proti pechote, neobrnenej technike, palebným ohniskám, poľným a stálym opevneniam a v poslednej dobe aj proti bojovým helikoptéram. Munícia pre tankové kanóny zahrňuje predovšetkým strelivo pre boj s obrnenými cieľmi, kumulatívne strely a podkalibrové šípové strely (bezjadrové alebo s jadrom z ťažkého kovu (volfrám, urán)), univerzálne sú použiteľné trieštivo-trhavé strely, vhodné pre použitie proti pechote, neobrnenej technike, palebným ohniskám, poľným a iným opevneniam. Úlohu trieštivo-trhavých striel dokážu v istom rozsahu nahradiť niektoré typy kumulatívneho streliva so zvýšeným črepinovým účinkom. Objavujú sa aj špeciálne strely pre boj s helikoptérami alebo mnohoúčelové strely, hodné pre boj s ľahšie obrnenými cieľmi, pechotou a neobrnenou technikou, použiteľné aj proti nízkoletiacim helikoptéram. Takéto strely majú pomerne zložité programovateľné zapaľovače.

Otázka: Čo je hlavnou zbraňou tankov v súčasnosti ?
Odpoveď: výkonný kanón s hladkou hlavňou kalibru nad 100 mm

Otázka: Na čo je primárne určený tankový kanón ?
Odpoveď: na ničenie tankov a obrnenej techniky nepriateľa

Otázka: Čím je vynútený hladký vývrt hlavne moderných tankov súčasnosti ?
Odpoveď: používaním kumulatívnej munície, u ktorej rotácia znižuje priebojnosť a dlhých podkalibrových striel, ktoré nie je možné stabilizovať rotáciou – strely sú stabilizované aerodynamicky, krídelkami
Tank (vozidlo)

Od začiatku 80. rokov sa vo výzbroji tankov objavujú protitankové riadené rakety odpaľované z hlavne tankového kanónu. Sú to predovšetkým rôzne sovietske ruské systémy a v poslednej dobe aj izraelský systém Lahat. Tieto rakety dokážu presne zasiahnuť aj na veľké vzdialenosti (až 5 km) a zničiť tank s reaktívnym pancierom či bojovú helikoptéru. Prvý tank v možnosťou použitia PTRS opaľovaných z hlavne tankového kanónu bol T-64 so 125 mm hladkostenným kanónom, neskôr bol pre použitie PTRS upravený aj T-55 so 100 mm drážkovaným kanónom (strela je vložená v štandardnej nábojnici)

Otázka: Ktorý tank ako prvý používal protitankové riadené rakety odpaľované z hlavne tankového kanónu ?
Odpoveď: T-64 so 125 mm hladkostenným kanónom, neskôr bol pre použitie PTRS upravený aj T-55 so 100 mm drážkovaným kanónom (strela je vložená v štandardnej nábojnici)

Otázka: Kedy sa vo výzbroji tankov objavujú protitankové riadené rakety odpaľované z hlavne tankového kanónu ?
Odpoveď: Od začiatku 80. rokov

Otázka: Na aké vzdialenosti dokážu protitankové riadené rakety zasiahnuť cieľ ?
Odpoveď: aj na veľké vzdialenosti (až 5 km) a zničiť tank s reaktívnym pancierom či bojovú helikoptéru
Tank (vozidlo)

Myšlienka použiť na tanku kolesový podvozok je však veľmi stará a existovali aj kolesopásové tanky. Pri pohybe v ťažkom teréne používali pásy, čo im dávalo dobrú priechodnosť, na pevnom povrchu alebo na cestách používali kolesá, čo im dávalo vysokú rýchlosť. Napríklad sovietske tanky radu BT (BT-5, BT-7) používali pásy natiahnuté okolo kolies. Existovali aj varianty, kde mal tank kolesový podvozok, ktorý sa mohol sklopiť a na terén dosadli pásy. V praxi sa ukázalo, že takéto kombinované podvozky sú príliš zložité a nespoľahlivé, nasadzovanie pásov na kolesá zasa stojí cenný čas.

Otázka: Aký podvozok používali kolesopásové tanky na pevnom povrchu a cestách ?
Odpoveď: kolesá

Otázka: Akú výhodu poskytovali kolesopásovým tankom kolesá ?
Odpoveď: vysokú rýchlosť

Otázka: Aký podvozok používali sovietske tanky BT-5 aBT-7 ?
Odpoveď: pásy natiahnuté okolo kolies

Otázka: Prečo sa kolesopásové podvozky na tankoch nevyužívajú v praxi ?
Odpoveď: kombinované podvozky sú príliš zložité a nespoľahlivé, nasadzovanie pásov na kolesá zasa stojí cenný čas

Otázka: Čo používali kolesopásové tanky v ťažkom teréne ?
Odpoveď: pásy
Tank (vozidlo)


(5) – Veža je umiestnená na hornej strane trupu tanku, pohybuje sa po guličkovej dráhe. Moderné tanky majú jednu plne otočnú vežu (o 360°), ale existujú aj tanky bezvežové a v minulosti existovali aj tanky viacvežové (sovietsky tank T-35 mal päť veží, z toho tri s kanónmi a guľometmi a dve s guľometmi), ale neosvedčili sa. Vo veži tanku je vytvorený bojový priestor, v ktorom je umiestnená posádka, časť streliva a predovšetkým hlavná zbraň tanku – kanón. Tanková veža je výborne pancierovaná, najhrubší pancier je prednej časti veže, bočné a zadný pancier je o čosi slabší, najslabší je obvykle stropný pancier veže.

Otázka: Koľko veží mal sovietsky tank T-35 ?
Odpoveď: päť veží, z toho tri s kanónmi a guľometmi a dve s guľometmi)

Otázka: Po čom sa pohybuje veža tanku ?
Odpoveď: po guličkovej dráhe

Otázka: Akú vežu majú moderné tanky ?
Odpoveď: jednu plne otočnú vežu (o 360°)

Otázka: Čo sa nachádza vo veži tanku ?
Odpoveď: bojový priestor, v ktorom je umiestnená posádka, časť streliva a predovšetkým hlavná zbraň tanku – kanón

Otázka: Akú ochranu má tanková veža ?
Odpoveď: je výborne pancierovaná
Tank (vozidlo)

Posádka každého tanku má k dispozícii osobné ručné zbrane a ručné granáty (až niekoľko desiatok kusov), okrem toho existujú špeciálne trieštivé granáty, ktoré je možné nabiť a vystreľovať z vrhačov dymových granátov. Automatický granátomet sa ako improvizovaná výzbroj objavil vo výzbroji tankov počas vojny vo Vietname i v Afganistane. Spravidla nahrádzal protilietadlový guľomet, oproti ktorému má v boji s pechotou a strelcami z ručných zbraní protitankových niekoľko výhod, predovšetkým väčší plošný účinok.

Otázka: Kedy sa v tankoch objavil automatický granátomet ako improvizovaná výzbroj ?
Odpoveď: počas vojny vo Vietname i v Afganistane

Otázka: Má posádka tanku k dispozícii aj ručné zbrane ?
Odpoveď: Posádka každého tanku má k dispozícii osobné ručné zbrane a ručné granáty (až niekoľko desiatok kusov), okrem toho existujú špeciálne trieštivé granáty, ktoré je možné nabiť a vystreľovať z vrhačov dymových granátov
Tank (vozidlo)

Na hornej ploche veže sú umiestnené zameriavacie prístroje (zameriavače), pozorovacie prístroje (periskopy a optoelektronické prístroje) antény rádiostaníc, meteorologické snímače, obvykle sú tu aj vstupné otvory (prielezy) pre posádku tanku – predovšetkým veliteľa, strelca a nabíjača (7). Prielez veliteľa je často zvýšený, tvorí veliteľské vežičku s priezormi alebo periskopmi, ktoré umožňujú veliteľovi lepší rozhľad do okolia. Pri vstupných otvoroch posádky sú často na obežných kruhoch umiestnené doplnkové zbrane tanku – guľomety pre ostreľovanie pozemných a vzdušných cieľov. Guľomety sa niekedy dajú ovládať aj zvnútra tanku.
Na bokoch veže bývajú rozmiestnené vrhače dymových granátov (4), určených pre rýchle vytvorenie dymovej clony pred tankom v prípade napadnutia protitankovými riadenými strelami (sú obvykle účinné aj proti infračerveným a tepelným senzorom). Môžu obsahovať aj špeciálne črepinové granáty pre boj proti pechote v bezprostrednom okolí tanku.

Otázka: Aké otvory sa nachádzajú na hornej ploche tankovej veže ?
Odpoveď: vstupné otvory (prielezy) pre posádku tanku – predovšetkým veliteľa, strelca a nabíjača

Otázka: Čo je charakteristické pre prielez veliteľa na hornej ploche tankovej veže ?
Odpoveď: je často zvýšený, tvorí veliteľské vežičku s priezormi alebo periskopmi, ktoré umožňujú veliteľovi lepší rozhľad do okolia

Otázka: Aké prístroje sa nachádzajú na hornej ploche tankovej veže ?
Odpoveď: zameriavacie prístroje (zameriavače), pozorovacie prístroje (periskopy a optoelektronické prístroje) antény rádiostaníc, meteorologické snímače

Otázka: Čo je umiestnené pri vstupných otvoroch posádky na hornej ploche tankovej veže ?
Odpoveď: doplnkové zbrane tanku – guľomety pre ostreľovanie pozemných a vzdušných cieľov

Otázka: Načo slúžia vrhače dymových granátov umiestnené na bokoch tankovej veže ?
Odpoveď: rýchle vytvorenie dymovej clony pred tankom v prípade napadnutia protitankovými riadenými strelami (sú obvykle účinné aj proti infračerveným a tepelným senzorom
Tank (vozidlo)

Keďže tankové vojská sú vo väčšine armád potomkami jazdectva, od začiatku svojho nasadenia sa používali pri komunikácii zástavy a vlajky, rádiostanice mali spočiatku len niektoré veliteľské tanky. Systém signalizácie vlajkami nie je ešte ani dnes prekonaný, okrem iného sa nedá rušiť a len obťažne odpočúvať, navyše nemá demaskujúce príznaky činnosti. Najdôležitejším prvkom komunikácie tankov sa ale stala rádiostanica. V modernom tanku môže byť aj niekoľko rádiostaníc, pracujúcich v rôznych rádiových pásmach a rôznym určením. Používajú sa na prenos povelov a rozkazov, v poslednom období aj na prenos iných dát, často už aj v digitálnej forme.

Otázka: Na čo slúžia rádiostanice v tankoch ?
Odpoveď: Používajú sa na prenos povelov a rozkazov, v poslednom období aj na prenos iných dát, často už aj v digitálnej forme.

Otázka: Čo je najdôležitejším prvkom komunikácie tanku ?
Odpoveď: rádiostanica
Tank (vozidlo)

Na najstarších tankoch pozorovala posádka okolie tanku štrbinami v pancieri. Takýto spôsob pozorovania bol samozrejme nešikovný, štrbiny poskytovali len malý výhľad a umožňovali zasiahnuť posádku paľbou alebo črepinami. Vylepšením boli štrbiny chránené pancierovým sklom a predovšetkým periskopy. Spočiatku boli periskopy jednoduché, nepohyblivé, neskôr sa objavili otočné, umožňujúce aj pohľad dozadu, postupne boli vybavené aj ďalekohľadmi. Moderné periskopy obsahujú aj prístroje pre nočné videnie. Pevné periskopy má stále napríklad vodič tanku.

Otázka: Aké periskopy sa používali v minulosti na tankoch ?
Odpoveď: Spočiatku boli periskopy jednoduché, nepohyblivé, neskôr sa objavili otočné, umožňujúce aj pohľad dozadu, postupne boli vybavené aj ďalekohľadmi. Moderné periskopy obsahujú aj prístroje pre nočné videnie. Pevné periskopy má stále napríklad vodič tanku.

Otázka: Ako pozorovala posádka tanku okolie na najstarších tankoch ?
Odpoveď: štrbinami v pancieri
Tank (vozidlo)


(2) – Tankový kanón je takmer vždy umiestnený vo veži a predstavuje hlavnú výzbroj tanku. Prvé tanky (z prvej svetovej vojny) mali kanóny umiestnené v pancierových nástavbách na bokoch trupu – takzvaných barbetach či sponsonoch. Existovali aj tanky, ktoré kanón umiestnený v prednej časti trupu – z prvej svetovej vojny St Chamond a Schneider CA1 (Francúzsko), A7V (Nemecko), z druhej svetovej vojny napríklad M3 Lee a M3 Grant (USA), z povojnového obdobia Stridsvagn 103 (Strv-103/S-Tank (Švédsko)). Veľmi vzácne býva vo veži bojového tanku použitý viac ako jeden kanón. Externe (mimo vežu) montovaný kanón je tiež veľmi neobvyklý, v minulosti boli takto urobené niektoré improvizované konštrukcie, v súčasnosti sú to experimentálne konštrukcie.

Otázka: Ktoré americké tanky z druhej svetovej vojny mali kanón umiestnený v prednej časti trupu ?
Odpoveď: M3 Lee a M3 Grant

Otázka: Čo je hlavná výzbroj tanku ?
Odpoveď: Tankový kanón

Otázka: Kde mali umiestnený kanón prvé tanky z prvej svetovej vojny ?
Odpoveď: v pancierových nástavbách na bokoch trupu – takzvaných barbetach či sponsonoch

Otázka: Ktoré tanky z prvej svetovej vojny mali kanón umiestnený v prednej časti trupu ?
Odpoveď: St Chamond a Schneider CA1 (Francúzsko), A7V (Nemecko)

Otázka: Ktorý tank z povojnového obdobia má kanón umiestnený v prednej časti trupu ?
Odpoveď: Stridsvagn 103