lukasjanek/skquad huggingface dataset:
Hranovnica

Prvý záznam o vydaní listiny predstaviteľmi obce Hranovnica pochádza z roku 1502. Listina je opatrená pečaťou s clonou priemeru 25 mm. V pečatnom poli sa nachádza postava ženy s dlhými vlasmi, ktorá v pravej zdvihnutej ruke drží vežu, v ľavej ruke, v úrovni pásu, má pravdepodobne knihu. Po jej stranách sa nachádzajú dve šesťcípe hviezdy. Hoci doložené patrocínium miestneho chrámu z roku 1396 hovorí o sv. Márii Magdaléne, atribút veža identifikuje ženu z obecnej pečate ako sv. Barboru. Kruhopis pečate obsahuje text „S.GRENICZ“ (Sigillum Grenicz), písaný gotickým minuskulským písmom. Typ pečate a písma umožňuje položiť vznik typária už do 1. polovice 15. storočia. Existujú ešte ďalšie dva dokumenty overené touto pečaťou, a to z roku 1518, kedy bol richtárom istý Matúš, a z roku 1529, keď bol richtárom Melchior Flayshacker.

Otázka: Aký je   priemer clony pečate listiny o založení obce Nitrianske Pravno ?

Otázka: Z akého roku pochádza prvý záznam o obci Blatnica ?

Otázka: Čo sa nachádza v pečatnom poli pečate obce Hranovnica ?

Otázka: Kto bol richtárom obce Hrachovo v roku 1529 ?

Otázka: Aký text sa nachádza v kruhopise pečate obce Hranovnica ?
Hranovnica

Sídelná forma Hranovnice do 19. storočia nie je známa. Predpokladá sa, že bola radová, pretože v roku 1820 celá obec vyhorela aj s kostolom a po tomto roku bola doslova vybudovaná od základu. Terajší sídelný ráz Hranovnice pochádza z obdobia 1820 – 1830. Vyznačuje sa kompaktným intravilánom v tvare trojuholníka. V hornej časti sa domy zbiehajú až k potoku, ktorý preteká stredom obce. Pri ceste z Popradu vyúsťujúcej na námestie sú drevené a murované sypance (lemhauzy). Odstránením spancov sa vytvorili podmienky na rozšírenie parku pred kostolom. Pri poslednej prestavbe sa vybudovala nová cesta smerom na Vernár, ktorá obchádza námestie z ľavej strany. Po druhej svetovej vojne sa pri tejto ceste postupne vytvára nové centrum obce, najmä vybudovaním školy, budovy miestneho zastupiteľstva a nákupného strediska.

Otázka: Je známy pôvod obce Hranovnica do 19 . storočia ?

Otázka: V ktorom roku sa predpokladá , že obec Hranovica zanikla ?

Otázka: Načo nie sú   lemhauzy ?

Otázka: Ktorou časťou Hranovnice nepreteká potok ?

Otázka: Je známa sídelná forma Hranovnice do 19 . storočia ?
Odpoveď: Sídelná forma Hranovnice do 19. storočia nie je známa.

Otázka: V akom roku sa predpokladá , že obec Hranovica vyhorela ?
Odpoveď: v roku 1820 celá obec vyhorela aj s kostolom

Otázka: Z akého obdobia pochádza terajší sídelný ráz Hranovnice ?
Odpoveď: Terajší sídelný ráz Hranovnice pochádza z obdobia 1820 – 1830

Otázka: Čo sú to lemhauzy ?
Odpoveď: drevené a murované sypance

Otázka: Kadiaľ preteká Hranovnicou potok ?
Odpoveď: preteká stredom obce
Hranovnica

Hranovničania sa zapojili aj do revolučného hnutia v rokoch 1848 – 1849 prevážaním vojakov i munície. Tradičné zamestnania ako boli ovčiarstvo, včelárstvo, výroba vápna a uhliarstvo zaznamenali konjunktúru. Najrozšírenejším a v mnohých prípadoch aj jediným zdrojom obživy bolo poľnohospodárstvo. V štatistike Spišskej župy z konca 19. storočia sú o Hranovnici tieto údaje: obec mala 1 221 obyvateľov, nachádzalo sa v nej 144 domov, mala vlastný poštový úrad. Administratívne obec patrila do pohornádskeho okresu, Levočskej súdnej stolice, súdneho okresu v Spišskej Sobote a daňového úradu v Kežmarku.

Otázka: Koľko mala obec Hranovica domov podľa záznamov z konca 19 . storočia ?
Odpoveď: V štatistike Spišskej župy z konca 19. storočia sú o Hranovnici tieto údaje: obec mala 1 221 obyvateľov, nachádzalo sa v nej 144 domov, mala vlastný poštový úrad

Otázka: V ktorých rokoch sa zapojili Hranovničania revolučného hnutia ?
Odpoveď: Hranovničania sa zapojili aj do revolučného hnutia v rokoch 1848 – 1849

Otázka: V akých rokoch sa Hranovničania zapojili do revolučného hnutia prevážaním vojakov a munície ?
Odpoveď: v rokoch 1848 – 1849

Otázka: Koľko mala obec Hranovnica obyvateľov podľa záznamov z konca 19 . storočia ?
Odpoveď: 1 221
Hranovnica

Prvá písomná zmienka o obci pochádza až z roku 1294. Ide o listinu, ktorou cisterciánsky štiavnický opát Ján uzatvoril zmluvu so svojim šoltýsom Helbrandom zo Stoján o zakúpení 120 jutár zeme v Hranovnici a 120 jutár zeme v Kubachoch. Je pravdepodobné, že Hranovnica i Kubachy (dnes Spišské Bystré) boli šoltýsovi dané už ako jestvujúce dediny, iba o nich nemáme žiadne písomné dokumenty. Túto zmluvu v roku 1299 obnovil opát Ján v súvislosti s prechodom dedičstva na Helbrandových potomkov – Helbranda z Hranovnice a Menharda z Kubách. Opätovne ju potvrdil kráľ Žigmund v roku 1423, keď sa zdržiaval na Spiši kvôli sporu medzi opátom a hranovnickým šoltýsom (synom Helbranta) o mlyn.

Otázka: V akom roku potvrdil zmluvu o Hranovnici kráľ Žigmund ?
Odpoveď: 1423

Otázka: V akom roku obnovil opát Ján zmluvu o Hranovnici ?
Odpoveď: 1299
Hranovnica

Medzi rokmi 1674 – 1693 došlo k zmene typária a to z dôvodu zmeny patrocínia miestneho chrámu na sv. Martina. Najstarší odtlačok so sv. Martinom, ktorý sa našiel v obecnom urbári pochádza z roku 1771. Táto pečať má priemer 35 mm. Vo svojom poli má sv. Martina na koni, ako si mečom odsekáva z plášťa, aby zaodel žobráka. Po bokoch jazdca sú písmená “S” a “M”, ktoré identifikujú jazdca (Sanctus Martinus). Kruhopis pečate obsahuje text: „SIGILLVM+COMMVNITATIS+GRENNIZENSE“. Okraj pečate je zdobený vencom. Túto pečať používala obec ešte aj v 60. rokoch 19. storočia. Pečatidlo sv. Martina akoby plnilo funkciu veľkého autentického typária, pretože súčasne s ním, medzi rokmi 1801 – 1870 obec používala na pečatenie svojich listov aj menšie pečatidlo (priemeru 23 mm). Obsahuje postavu sv. Barbory, ale v inej podobe ako na najstaršej pečati. Rytcovi tohoto typária slúžila najstaršia pečať obce ako predloha, ale nenapodobnil ju do detailov. Svätica drží v pravej zohnutej ruke pravdepodobne knihu a vľavo ju sprevádza veža s krížikom. Svätici pridal ešte aj korunu a vynechal obe hviezdy po stranách postavy. Je zaujímavé, že do pečate neprevzal nového patróna chrámu sv. Jána Krstiteľa, ktorého Hranovnica získala v roku 1775, ale vrátil sa k sv. Barbore. Zvláštnosťou pečate je, že jej kruhopis nekorešponduje s názvom obce Hranovnica, ktorá ju používala na overovanie svojich písomností, ani s obsahom pečatného poľa. Text kruhopisu je totiž nasledovný: „S:FRIS IODOVI“ (Sigilum fratris Iodovici). Keďže sa v pečati evidentne nachádza sv. Barbora a nie sv. Jodok ako hovorí nápis, pravdepodobne ide o pretrvávajúci kult a obľúbenosť tejto patrónky u miestnych obyvateľov a môže to súvisieť aj s rozvojom baníctva, hámorníctva a kováčstva v obci koncom 18. a začiatkom 19. storočia. Nápis zas môže odrážať reminiscenciu zemepánov obce, pretože sv. Jodok bol patrónom pútnikov, slepcov, dobrej úrody a dobytka, ochranca proti moru, ohňu a búrke. Hranovnica teda do 70. rokov 19. storočia používala na overovanie svojich dokumentov obrazové pečate. Autor I. Ponduša uvádza existenciu pečate s textom „GRENICZ MEZÖVÁROS PECSETJÉ 1873“, ale bez citácie prameňa. Teda nevedno, či ide o obrazovú pečať alebo o nápisovú pečať.

Otázka: Z akého roku pochádza najstarší odtlačok so sv . Martinom ?
Odpoveď: 1771

Otázka: Z akého dôvodu došlo k zmene typária obce Hranovnica medzi rokmi 1674 – 1693 ?
Odpoveď: z dôvodu zmeny patrocínia miestneho chrámu na sv. Martina

Otázka: Aký priemer má najstaršia pečať obce Hranovnica so sv . Martinom ?
Odpoveď: 35 mm

Otázka: V akom roku došlo k zmene typária obce Hranovnica ?
Odpoveď: Medzi rokmi 1674 – 1693

Otázka: Aký text obsahuje kruhopis pečate so sv . Martinom obce Hranovnica ?
Odpoveď: SIGILLVM+COMMVNITATIS+GRENNIZENSE
Hranovnica

Prvý záznam o vydaní listiny predstaviteľmi obce Hranovnica pochádza z roku 1502. Listina je opatrená pečaťou s clonou priemeru 25 mm. V pečatnom poli sa nachádza postava ženy s dlhými vlasmi, ktorá v pravej zdvihnutej ruke drží vežu, v ľavej ruke, v úrovni pásu, má pravdepodobne knihu. Po jej stranách sa nachádzajú dve šesťcípe hviezdy. Hoci doložené patrocínium miestneho chrámu z roku 1396 hovorí o sv. Márii Magdaléne, atribút veža identifikuje ženu z obecnej pečate ako sv. Barboru. Kruhopis pečate obsahuje text „S.GRENICZ“ (Sigillum Grenicz), písaný gotickým minuskulským písmom. Typ pečate a písma umožňuje položiť vznik typária už do 1. polovice 15. storočia. Existujú ešte ďalšie dva dokumenty overené touto pečaťou, a to z roku 1518, kedy bol richtárom istý Matúš, a z roku 1529, keď bol richtárom Melchior Flayshacker.

Otázka: Aká je veľkosť priemeru clony pečate listiny o založení obce Hranovnica ?
Odpoveď: 25 mm

Otázka: Z akého roku pochádza prvý záznam o obci Hranovnica ?
Odpoveď: 1502

Otázka: Čo sa nachádza v pečatnom poli obce Hranovnica ?
Odpoveď: V pečatnom poli sa nachádza postava ženy s dlhými vlasmi, ktorá v pravej zdvihnutej ruke drží vežu, v ľavej ruke, v úrovni pásu, má pravdepodobne knihu

Otázka: Kto bol richtárom obce Hranovnica v roku 1529 ?
Odpoveď: Matúš

Otázka: Aký text sa nachádza v kruhopise pečate obce Hranovnica ?
Odpoveď: Kruhopis pečate obsahuje text „S.GRENICZ“ (Sigillum Grenicz), písaný gotickým minuskulským písmom
Hranovnica

Heraldická komisia Ministerstva vnútra Slovenskej republiky odporúčala prijať erb obce v tejto podobe: v červenom štíte strieborná, zlatovlasá, strieborno odetá, zlatým plášťom zahalená sv. Barbora, vo vystretej pravici so striebornou trojokennou vežou, v ľavici pred sebou so zlatou knihou, po jej bokoch po jednej veľkej zlatej hviezde. Tento symbol obce Hranovnica je zaevidovaný v Heraldickom registri Slovenskej republiky pod signatúrou H-80/97. Sv. Barbora bola v stredoveku jednou z najpopulárnejších svätíc. Dve zlaté hviezdy plnia funkciu odlišovacích prvkov v erboch a pečatiach s jej obrazom, keďže zobrazení tejto svätice v stredovekých erboch bolo veľa. Červená farba štítu je symbolom jej preliatej mučeníckej krvi. Zlatá alebo žltá farba je v kresťanskej symbolike znakom cnosti, úcty a vznešenosti. Strieborná alebo biela farba je zas vyjadrením nevinnosti, čistoty a radosti. Žltá a biela farba v heraldike symbolizujú tiež vzácne kovy zlato a striebro, kým červená farba je aj symbolom železa. Vlajka obce pozostáva z piatich pozdĺžnych pruhov vo farbách červenej (3/10), žltej (1/10), bielej (2/10), žltej (1/10) a červenej (3/10). Pomer strán vlajky je 2:3 a je ukončená tromi cípmi, t. j. dvoma zástrihmi siahajúcimi do tretiny listu vlajky.

Otázka: Kto sa nachádza v erbe obce Hranovnica ?
Odpoveď: sv. Barbora

Otázka: Kto bola sv . Barbora ?
Odpoveď: bola v stredoveku jednou z najpopulárnejších svätíc

Otázka: Akým symbolom je červená farba štítu v erbe Hranovice ?
Odpoveď: preliatej mučeníckej krvi

Otázka: V akej podobe odporúča Heraldická komisia Ministerstva vnútra Slovenskej republiky prijať erb obce Hranovnica ?
Odpoveď: v červenom štíte strieborná, zlatovlasá, strieborno odetá, zlatým plášťom zahalená sv. Barbora, vo vystretej pravici so striebornou trojokennou vežou, v ľavici pred sebou so zlatou knihou, po jej bokoch po jednej veľkej zlatej hviezde
Hranovnica

Všeobecne prevláda názor, že názov obce je odvodený od slova granica, hranica. Vychádza zrejme zo slovansko-germánskeho prvotvaru v zmysle označenia „hraničného miesta“. Pravdepodobne preto, že leží na hranici medzi Spišom a Gemerom alebo snáď aj Uhorska a Poľska. Jej názov sa nám dochoval v rôznych podobách: Granich (1294 – 1320), Greniz, Grenic (1321 – 1328), Grenicz (1423), Hranowycza (1598), Hranowcze (1773) a v roku 1786 sa už stretávame s dnešným názvom v podobe Hranownicza. Latinsky sa uvádzala ako villa Granich, nemecky ako Grencz, maďarsky Grénic alebo Veghély či Szépesveghely.

Otázka: Pod akým menom sa uvádzala obec Hranovnica v latinčine ?
Odpoveď: villa Granich

Otázka: Aké boli pôvodné názvy obce Hranovnica ?
Odpoveď: Granich (1294 – 1320), Greniz, Grenic (1321 – 1328), Grenicz (1423), Hranowycza (1598), Hranowcze (1773) a v roku 1786 sa už stretávame s dnešným názvom v podobe Hranownicza

Otázka: Z akého prvotvaru vychádza názov obce Hranovnica ?
Odpoveď: Všeobecne prevláda názor, že názov obce je odvodený od slova granica, hranica. Vychádza zrejme zo slovansko-germánskeho prvotvaru v zmysle označenia „hraničného miesta“

Otázka: Od akého slova je odvodený názov obce Hranovnica ?
Odpoveď: Všeobecne prevláda názor, že názov obce je odvodený od slova granica, hranica.

Otázka: Kde leží obec Hranovnica ?
Odpoveď: na hranici medzi Spišom a Gemerom alebo snáď aj Uhorska a Poľska
Habáni

Na Slovensko prišli z Nemecka cez Moravu najmä na Spiš (1529), po dvoch veľkých prenasledovaniach na Morave v 30. a 40. rokoch 16. storočia sa usadzovali najmä na západnom Slovensku. Tu sa usadili v obci Sobotište v roku 1546. Medzi rokmi 1550 a 1622 mali na Slovensku nepretržite existujúce dvory v 23 obciach, plus ďalšie, ktoré po relatívne krátkom čase zanikli. Napríklad obce Veľké Leváre, Brodské, Dubnica nad Váhom a Častkovce, kde sa doteraz zachovala prezývka občanov Častkoviec a to habáni.

Otázka: Odkiaľ prišli Habáni na Slovensko ?
Odpoveď: prišli z Nemecka

Otázka: V ktorom roku sa usadili Habáni v obci Sobotište ?
Odpoveď: v roku 1546

Otázka: V ktorej obci sa doteraz zachovala prezývka občanov habáni ?
Odpoveď: Častkovce
Oravské Veselé

Začiatkom 20. storočia žilo v obci už 2 070 obyvateľov, žijúcich v 442 domoch, nasledoval však ich pokles. Obyvatelia sa zaoberali najmä roľníctvom a drevorubačstvom a v oblasti pretrvávalo pôvodné kopaničiarske osídlenie. Pestoval sa ovos, jačmeň, žito, zemiaky, ľan, no tiež kapusta, kŕmna repa, hrach, bôb a ďatelina. V roku 1940 bolo v obci evidovaných takmer 1 500 kusov hovädzieho dobytka a rozšírený bol aj chov oviec, ktorých bolo okolo 300. O niečo menej (230) bolo v obci koní, ošípaných sa v danom období chovalo okolo 500 kusov a nevyhnutnou súčasťou dediny bolo množstvo hydiny. Choroby však decimovali aj počty zvierat, ktorých množstvo značne kolísalo. Od roku 1928 v obci pôsobilo Úverové družstvo, vo februári 1933 bol založený hasičský spolok. Počas II. svetovej vojny mnohí mladí obyvatelia obce chodievali na sezónne práce do Nemeckej ríše, židovskí obyvatelia boli v roku 1942 odvlečení do koncentračného tábora v Osvienčime. Miestni sa vytvorením bojovej jednotky aktívne zapájali do Slovenského národného povstania, po jeho potlačení boli obyvatelia nútení budovať vojenské opevnenie pred očakávaným postupom Červenej armády. Veselé bolo oslobodené jednotkou generála Jeremenka 3. apríla 1945.

Otázka: Čo sa pestovalo v Oravskom Veselom začiatkom 20 . storočia ?
Odpoveď: Pestoval sa ovos, jačmeň, žito, zemiaky, ľan, no tiež kapusta, kŕmna repa, hrach, bôb a ďatelina

Otázka: Koľko obyvateľov mala obec Oravské Veselé začiatkom 20 . storočia ?
Odpoveď: Začiatkom 20. storočia žilo v obci už 2 070 obyvateľov

Otázka: Koľko domov bolo obývaných v Oravskom Veselom začiatkom 20 . storočia ?
Odpoveď: 442 domoch

Otázka: Čím sa zaoberali obyvatelia Oravského Veselého začiatkom 20 . sotorčia ?
Odpoveď: Obyvatelia sa zaoberali najmä roľníctvom a drevorubačstvom a v oblasti pretrvávalo pôvodné kopaničiarske osídlenie

Otázka: Koľko kusov dobytka bolo evidovaných v Oravskom Veselom v roku 1940 ?
Odpoveď: V roku 1940 bolo v obci evidovaných takmer 1 500 kusov hovädzieho dobytka a rozšírený bol aj chov oviec, ktorých bolo okolo 300
Oravské Veselé

O storočie neskôr, v roku 1805 žilo v obci už 1 108 obyvateľov, ktorí obývali 398 domov, počas sčítania v roku 1828 síce počet obývaných domov klesol na 365, počet obyvateľov napriek tomu narástol na 1 823. Obec vlastnila školu, márnicu, hasičský sklad a trhovisko a richtár, notár a prísažní zabezpečovali chod školy a farnosti, no tiež sa starali o poľnohospodárstvo, výstavbu a opravu ciest a mostov. Dozerali tiež na bezpečnosť v obci, výber daní, lesné práce a mobilizovali regrútov do armády. Vedenie obce malo tiež na starosti protipožiarnu ochranu, zdravotníctvo, sociálne zabezpečenie, pomoc sirotám, tulákom, žobrákom a bezdomovcom. Farnosť vo Veselom zastrešovala veriacich aj z Mútneho a Beňadova a prichádzajúcich veriacich využívali predajcovia výrobkov a tovaru. Postupne sa tradícia trhov a jarmokov udomácnila natoľko, že do Veselého chodili kupci zo širokého okolia. Začiatkom 19. storočia do obce prišli židovskí podnikatelia, ktorí prevádzkovali krčmu, obchod s voskom, sviecami, soľou a priemyselným tovarom. V tomto období bolo vo Veselom v prevádzke 7 mlynov, ktoré mleli obilie pre všetky obce z údolia Bielej Oravy, no tiež kováčska dielňa. V roku 1873 bol založený Spolok urbarialistov, v tom istom roku obec postihla epidémia cholery. Obyvateľov decimovali i epidémie týfusu, kiahní, osýpok, červienky, šarlachu či tuberkulózy. Známou bola aj veľká povodeň, ktorá v roku 1813 zničila domy, hospodárske usadlosti aj úrodu a podobné katastrofy opakovane a často ničili obydlia i úrodu. Veľmi časté boli požiare, preto obec zakúpila už v 70. rokoch 19. storočia hasičskú striekačku.

Otázka: Aký bol počet obyvateľom Oravského Veselého v roku 1828 ?
Odpoveď: 1 823

Otázka: Koľko obyvateľov žilo v Oravskom Veselom v roku 1805 ?
Odpoveď: v roku 1805 žilo v obci už 1 108 obyvateľov

Otázka: Koľko domov bolo obývaných v Oravskom Veselom v roku 1805 ?
Odpoveď: 398 domov

Otázka: Koľko domov bolo obývaných v Oravskom Veselom v roku 1828 ?
Odpoveď: počas sčítania v roku 1828 síce počet obývaných domov klesol na 365

Otázka: Ktoré ďalšie dediny zahŕňala farnosť Oravské Veselé v 80 . rokoch ?
Odpoveď: Farnosť vo Veselom zastrešovala veriacich aj z Mútneho a Beňadova
Oravské Veselé

Zakladacia listina obce Oravské Veselé je datovaná dňom 13. augusta 1629, kedy ju v ružomberskom kaštieli svätej Žofie vydala grófka Helena Illešháziová. Prví osadníci boli oslobodení od daní, platili však desiatok za chov oviec. Územie, patriace Oravskému hradu, bolo už predtým využívané na pastvu oviec a hovädzieho dobytka. Príšelci dostali navyše právo prevádzkovať mlyn a pílu a medzi ich povinnosti patrilo stráženie neďalekej hranice a tiež ochrana do a z Poľska smerujúcich obchodníkov. Okolo roku 1657 dostal Juraj Námestovský šoltýstvo, zmenil si priezvisko na Veselovský a po prijatí evanjelickej viery dal vybudovať malý drevený kostolík. V roku 1659 žilo vo Veselom 578 katolíkov a 239 evanjelikov. Počas plienenia Oravy vojskom Jána Sobieskeho v roku 1683 bolo Veselé jednou z mála dedín, ktoré sa ubránilo rabujúcim žoldnierom. Na prelome 17. a 18. storočia bola aj táto oblasť zasiahnutá viacerými pohromami v podobe neúrody, vojen i epidémií, a tak sa počet obyvateľov znížil z 817 v roku 1659 na 490 v roku 1715.

Otázka: Kto vydal zakladajúcu listinu obce Oravské Veselé ?
Odpoveď: grófka Helena Illešháziová

Otázka: Kde bola podpísaná zakladajúca listina obce Oravské Veselé ?
Odpoveď: v ružomberskom kaštieli svätej Žofie

Otázka: Kedy prebehlo plienenie Oravy Janom Sobieskim ?
Odpoveď: v roku 1683

Otázka: Koľko katolíkov a evanjelikov žilo v Oravskom Veselom v roku 1659 ?
Odpoveď: V roku 1659 žilo vo Veselom 578 katolíkov a 239 evanjelikov

Otázka: Z akého dátumu pochádza zakladacia listina obce Oravské veselé ?
Odpoveď: Zakladacia listina obce Oravské Veselé je datovaná dňom 13. augusta 1629
Prepínač (prvok počítačovej siete)

Prepínač v pamäti vytvorí a udržiava tabuľku MAC adries všetkých zariadení pripojených k jednotlivým portom. Po jeho štarte je však celá MAC  tabuľka prázdna a preto sa správa ako rozbočovač. Rozposiela dátové rámce všetkým pripojeným zariadeniam, no prijíma ho len zariadenie, pre ktoré je rámec určený. Odpoveďou naň sa zariadenie zapíše do MAC tabuľky prepínača. Keď dátový rámec príde na port prepínača, prepínač porovná cieľovú MAC adresu v rámci so svojou tabuľkou MAC adries. Tak je prepínač schopný určiť, na ktorý port má prijatý dátový rámec preposlať.

Otázka: Akú funkciu vykonáva prepínač v počítačovej pamäti ?
Odpoveď: vytvorí a udržiava tabuľku MAC adries všetkých zariadení pripojených k jednotlivým portom
Núbia

Núbijci rozprávajú minimálne dvoma nárečiami z núbijskej jazykovej skupiny, ktorá patrí spolu s jazykmi Nobiin, Kenuzi-Dongola, Midob a niekoľkými príbuznými nárečiami zo severných častí pohoria Nuba v južnom Kordofane do nílo-saharskej jazykovej rodiny. Ďalšie nárečie, Birgid, bolo používané aspoň do roku 1970 na sever od Njaly v Darfúre, ale v dnešnej dobe je mŕtve. Stará núbijčina bola používaná hlavne v náboženskej literatúre z 8. a 9. storočia po Kr. a je považovaná za predchodcu moderného jazyka Nobiin.

Otázka: Za predchodcu ktorého jazyka je považovaná stará núbijčina ?
Odpoveď: je považovaná za predchodcu moderného jazyka Nobiin

Otázka: Kde a kedy sa používala stará núbijčina ?
Odpoveď: Stará núbijčina bola používaná hlavne v náboženskej literatúre z 8. a 9. storočia po Kr.

Otázka: Do ktorého roku sa používalo nárečie Birgid ?
Odpoveď: bolo používané aspoň do roku 1970

Otázka: Do akej jazykovej rodiny patrí   núbijská jazyková skupina ?
Odpoveď: do nílo-saharskej jazykovej rodiny
Núbia

V 7. storočí Makúria vzrástla natoľko, že sa stala dominantnou mocnosťou v núbijskej oblasti. Kráľovstvo bolo dostatočne silné, aby zastavilo rozširovanie islamu Arabmi, ktorí sa zmocnili Egypta. Po niekoľkých neúspešných útokoch vládcovia Egypta a Makúrie uzavreli dohodu o mierovom spolunažívaní a obchode. Táto zmluva vydržala šesť storočí. V priebehu storočí však príliv arabských obchodníkov priniesol do Núbie islam a ten postupne nahradil kresťanstvo. Okolo roku 1350 bol „kráľovský“ kostol v Dongole premenený na mešitu.

Otázka: Kedy sa Makúria stala dominantnou mocnosťou ?
Odpoveď: V 7. storočí Makúria vzrástla natoľko, že sa stala dominantnou mocnosťou v núbijskej oblasti.

Otázka: Na čo bolo kráľovstvo Makúria dostatočne silné ?
Odpoveď: Kráľovstvo bolo dostatočne silné, aby zastavilo rozširovanie islamu Arabmi, ktorí sa zmocnili Egypta.

Otázka: Akú dohodu uzavreli vládcovia Egypta a Makúrie ?
Odpoveď: Po niekoľkých neúspešných útokoch vládcovia Egypta a Makúrie uzavreli dohodu o mierovom spolunažívaní a obchode.

Otázka: Ako dlho vydržala dohoda medzi Egyptom a Makúriou ?
Odpoveď: Po niekoľkých neúspešných útokoch vládcovia Egypta a Makúrie uzavreli dohodu o mierovom spolunažívaní a obchode. Táto zmluva vydržala šesť storočí.

Otázka: Aké náboženstvo nahradilo kresťanstvo v Núbii ?
Odpoveď: V priebehu storočí však príliv arabských obchodníkov priniesol do Núbie islam a ten postupne nahradil kresťanstvo.
Núbia

Biskup Atanázius Alexandríjsky vysvätil istého Marka ako biskupa Fíl krátko pred svojou smrťou roku 373, čo dosvedčuje, že v 4. storočí kresťanstvo preniklo do Núbie. Ján Efezský zaznamenáva, že monofyzitský kňaz menom Julián obrátil kráľa Nobatie a jeho dvor okolo roku 545. Ján tiež poznamenáva, že kráľovstvo Alódia bolo obrátené okolo roku 569. Ján z Biscloria však zaznamenáva, že kráľovstvo Makúria bolo obrátené toho istého roku na rímskokatolícke kresťanstvo, čo by mohlo naznačovať, že Ján Efezský sa mýli. Pochybnosti o Jánovom svedectve zvyšuje záznam v kronike alexandríjskeho patriarchu gréckej ortodoxnej cirkvi Eutycha, ktorý uvádza, že roku 719 cirkev v Núbii prestúpila z gréckej ortodoxnej cirkvi k etiópskej ortodoxnej cirkvi.

Otázka: Kedy preniklo kresťanstvo do Núbie ?
Odpoveď: v 4. storočí

Otázka: V ktorom roku obrátil Kňaz Julián kráľa Nobatie a jeho dvor na kresťanstvo ?
Odpoveď: Ján Efezský zaznamenáva, že monofyzitský kňaz menom Julián obrátil kráľa Nobatie a jeho dvor okolo roku 545.

Otázka: Čo zvyšuje pochybnosti o Jánovom svedectve ?
Odpoveď: Pochybnosti o Jánovom svedectve zvyšuje záznam v kronike alexandríjskeho patriarchu gréckej ortodoxnej cirkvi Eutycha, ktorý uvádza, že roku 719 cirkev v Núbii prestúpila z gréckej ortodoxnej cirkvi k etiópskej ortodoxnej cirkvi.

Otázka: K akému prestupu došlo v roku 719 v Núbii ?
Odpoveď: roku 719 cirkev v Núbii prestúpila z gréckej ortodoxnej cirkvi k etiópskej ortodoxnej cirkvi.
Núbia

Okolo roku 350 po Kr. na Núbiu zaútočilo etiópske kráľovstvo Aksúm a Kuš sa rozpadol. Na jeho mieste vznikli po istom čase tri menšie kráľovstvá: Nobatia s hlavným mestom Pachoras (dnes Faras) na severe, medzi prvým a druhým nílskym kataraktom, Makúria s hlavným mestom Stará Dongola v strede a Alódia s hlavným mestom Soba (neďaleko Chartúmu) na juhu. Nobatský kráľ Silko porazil okolo roku 500 po Kr. kočovný kmeň Blemmijov a zaznamenal svoje víťazstvo v gréckom nápise vytesanom na stenách chrámu v Talamis (dnes Kalabša).

Otázka: Kto zaútočil na Núbiu okolo roku 350 po Kr . ?
Odpoveď: Okolo roku 350 po Kr. na Núbiu zaútočilo etiópske kráľovstvo Aksúm a Kuš sa rozpadol.

Otázka: Aké kráľovstvá vznikli na miestach rozpadnutého Kušu ?
Odpoveď: Na jeho mieste vznikli po istom čase tri menšie kráľovstvá: Nobatia s hlavným mestom Pachoras (dnes Faras) na severe, medzi prvým a druhým nílskym kataraktom, Makúria s hlavným mestom Stará Dongola v strede a Alódia s hlavným mestom Soba (neďaleko Chartúmu) na juhu.

Otázka: Koho porazil nobatský kráľ Silko ?
Odpoveď: Nobatský kráľ Silko porazil okolo roku 500 po Kr. kočovný kmeň Blemmijov a zaznamenal svoje víťazstvo v gréckom nápise vytesanom na stenách chrámu v Talamis (dnes Kalabša).

Otázka: Kde sa nachádzala Nobatia ?
Odpoveď: Nobatia s hlavným mestom Pachoras (dnes Faras) na severe, medzi prvým a druhým nílskym kataraktom,
Núbia

V istej dobe bol Kuš dobytý príslušníkmi skupiny Noba, od mena ktorých je možno odvodený názov Núbia (iným variantom je egyptské slovo nub označujúce zlato). Od tohto okamihu nazývali Rimania krajinu Nobatea. Dnešné výskumy v oblasti populačnej genetiky ukazujú, že v povodí Nílu existoval pohyb genetického materiálu v smere juh-sever. Podobne lingvistické doklady naznačujú, že Núbijci prišli plvodne z juhu alebo juhozápadu. Výskum na poli historickej lingvistiky naznačuje, že núbijská jazyková skupina nílo-núbijských jazykov sa musela oddeliť od núbijských jazykov, ktorými sa dosiaľ hovorí v pohorí Nuba v sudánskom Kordofane, pred aspoň 2500 rokmi.

Otázka: Kým bol dobytý Kuš ?
Odpoveď: V istej dobe bol Kuš dobytý príslušníkmi skupiny Noba, od mena ktorých je možno odvodený názov Núbia (iným variantom je egyptské slovo nub označujúce zlato).

Otázka: Čo ukazujú dnešné výskumy o pohybe genetického materiálu v povodí Nílu ?
Odpoveď: Dnešné výskumy v oblasti populačnej genetiky ukazujú, že v povodí Nílu existoval pohyb genetického materiálu v smere juh-sever.

Otázka: Odkiaľ pôvodne prišli Núbijci ?
Odpoveď: Podobne lingvistické doklady naznačujú, že Núbijci prišli plvodne z juhu alebo juhozápadu.

Otázka: Kedy došlo k rozdeleniu núbijských jazykov ?
Odpoveď: Výskum na poli historickej lingvistiky naznačuje, že núbijská jazyková skupina nílo-núbijských jazykov sa musela oddeliť od núbijských jazykov, ktorými sa dosiaľ hovorí v pohorí Nuba v sudánskom Kordofane, pred aspoň 2500 rokmi.
Núbia

Z kultúry skupiny C pochádza prvé kráľovstvo, ktorému sa podarilo zjednotiť veľkú časť oblasti, kráľovstvo Kerma nazvané podľa jeho predpokladaného hlavného mesta Kerma, jedného z najrannejších mestských osídlení v tropickej Afrike. V roku 1750 pred Kr. už boli králi Kermy dostatočne mocní, aby dokázali riadiť výstavbu rozsiahlych stavebných prác z nepálených tehál a vlastnili hroby s bohatou výbavou a ľudskými obeťami. Remeselníci boli zruční v práci s kovom a ich keramika predstihla aj egyptskú. Za Novej ríše obnovili Egypťania svoje výboje a podarilo sa im zničiť kráľovstvo Kerma a dosiahnuť až štvrtý nílsky katarakt. V dobách Thutmosa I., okolo roku 1520 pred Kr., bola podmanená celá severná Núbia. Egypťania vybudovali nové správne stredisko v Napate a využívali Núbiu ako zdroj zlata, ktoré robilo Egypt jednotkou v produkcii zlata na Blízkom východe.

Otázka: Z ktorej skupiny pochádza jedno z najranejších mestských osídlení v tropickej Afrike ?
Odpoveď: Z kultúry skupiny C pochádza prvé kráľovstvo, ktorému sa podarilo zjednotiť veľkú časť oblasti, kráľovstvo Kerma nazvané podľa jeho predpokladaného hlavného mesta Kerma, jedného z najrannejších mestských osídlení v tropickej Afrike.

Otázka: V ktorom roku boli králi Kermy dostatočne mocní , aby vlastnili hroby s bohatou výbavou ?
Odpoveď: V roku 1750 pred Kr. už boli králi Kermy dostatočne mocní, aby dokázali riadiť výstavbu rozsiahlych stavebných prác z nepálených tehál a vlastnili hroby s bohatou výbavou a ľudskými obeťami.

Otázka: V akých oblastiach remeselníci v Núbii vynikali ?
Odpoveď: Remeselníci boli zruční v práci s kovom a ich keramika predstihla aj egyptskú.

Otázka: Kto zničil kráľovstvo Kerma ?
Odpoveď: Za Novej ríše obnovili Egypťania svoje výboje a podarilo sa im zničiť kráľovstvo Kerma a dosiahnuť až štvrtý nílsky katarakt.

Otázka: V akých dobách bola podmanená celá severná Núbia ?
Odpoveď: V dobách Thutmosa I., okolo roku 1520 pred Kr., bola podmanená celá severná Núbia.
Núbia

Núbia sa po prvý raz spomína v záznamoch o obchodnej výprave počas Starej ríše z roku 2300 pred Kr. Egypťania používali obchodnú sieť, ktorá viedla z Asuánu nad prvým nílskym kataraktom, najjužnejšej hranice Egypta v tomto období, cez Núbiu do tropickej Afriky, po ktorej do ich ríše prúdilo zlato, kadidlo, slonovina, ebenové drevo a exotické zvieratá. Tento obchod priniesol do Núbie bohatstvo a stabilitu. V časoch 6. dynastie bola už Núbia rozdelená na viacero malých kráľovstiev. O tom, či skupina C, ktorá prekvitala od roku 2240 do roku 2150 pred Kr., bola výsledkom ďalšieho vnútorného vývoja v Núbii alebo vpádu útočníkov, sa vedú spory. Medzi keramikou skupiny A a C jestvuje jednoznačná podobnosť, čo by mohlo poukazovať na obnovenie moci vyhnanej skupiny A alebo návrat k predošlým formám umenia. V tomto čase tiež došlo k vysychaniu Sahary, čo mohlo spôsobiť náhle nájazdy saharských kočovníkov. Keramika skupiny C je charakteristická vtláčaním čiar s bielou výplňou a napodobňovaním povrchu košov.

Otázka: Kedy bola Núbia rozdelená ?
Odpoveď: V časoch 6. dynastie bola už Núbia rozdelená na viacero malých kráľovstiev.

Otázka: Kedy sa Núbia spomína prvý raz ?
Odpoveď: Núbia sa po prvý raz spomína v záznamoch o obchodnej výprave počas Starej ríše z roku 2300 pred Kr.

Otázka: Kadiaľ viedla obchodná sieť , ktorú používali Egypťania ?
Odpoveď: Egypťania používali obchodnú sieť, ktorá viedla z Asuánu nad prvým nílskym kataraktom, najjužnejšej hranice Egypta v tomto období, cez Núbiu do tropickej Afriky,

Otázka: Čo prúdilo do Egyptskej ríše cez obchodnú cestu z Asuánu ?
Odpoveď: Egypťania používali obchodnú sieť, ktorá viedla z Asuánu nad prvým nílskym kataraktom, najjužnejšej hranice Egypta v tomto období, cez Núbiu do tropickej Afriky, po ktorej do ich ríše prúdilo zlato, kadidlo, slonovina, ebenové drevo a exotické zvieratá.
Núbia

Archeologické nálezy naznačujú, že neolitická populácia údolia Nílu sem pravdepodobne prišla zo Sudánu rovnako ako zo Sahary a počas praveku tvorili všetky tri oblasti okruh s jednotnou kultúrou. Okolo roku 3800 pred Kr. vznikla prvá „núbijská“ kultúra označovaná ako skupina A. Jestvovala súčasne s mestskými štátmi preddynastického Horného Egypta kultúry Nakáda a bola s ňou etnicky i kultúrne podobná. Nálezy z Kustulu dokladajú, že okolo roku 3300 pred Kr. jestvovalo v oblasti jednotné kráľovstvo, ktoré udržiavalo významné obojstranné styky s nakádskou civilizáciou Horného Egypta, a to tak vo výmene kultúrnych poznatkov ako v miešaní obyvateľstva. Je možné, že tento útvar ovplyvnil zjednotenie Egypta a veľmi pravdepodobne prispel do fondu egyptskej ikonografie, trebárs bielou korunou a serechom, odznakmi neskorších faraónov. V čase prechodu k archaickej dobe si Nakáda pri svojej snahe o dobytie a zjednotenie Nílskeho údolia, ako sa zdá, podmanila Ta-Seti (kráľovstvo, v ktorom ležal Kustul) a pripojila ho k vznikajúcemu egyptskému štátu ako prvý egyptský nom. Zdá sa, že v čase prvej dynastie bola oblasť skupiny A celkom vyľudnená, pravdepodobne v dôsledku sťahovania ľudí na územia na západe a juhu. Skupina A začala upadať na začiatku 28. storočia pred Kr.

Otázka: Kedy začala skupina A upadať ?
Odpoveď: Skupina A začala upadať na začiatku 28. storočia pred Kr.

Otázka: Odkiaľ prišla neolitická populácia Nílu ?
Odpoveď: Archeologické nálezy naznačujú, že neolitická populácia údolia Nílu sem pravdepodobne prišla zo Sudánu rovnako ako zo Sahary a počas praveku tvorili všetky tri oblasti okruh s jednotnou kultúrou.

Otázka: Kedy vznikla prvá núbijská kultúra ?
Odpoveď: Okolo roku 3800 pred Kr. vznikla prvá „núbijská“ kultúra označovaná ako skupina A.

Otázka: S ktorou civilizáciou udržiavala núbijská civilizácia obojstranné styky ?
Odpoveď: Nálezy z Kustulu dokladajú, že okolo roku 3300 pred Kr. jestvovalo v oblasti jednotné kráľovstvo, ktoré udržiavalo významné obojstranné styky s nakádskou civilizáciou Horného Egypta, a to tak vo výmene kultúrnych poznatkov ako v miešaní obyvateľstva.
Núbia

Núbijci rozprávajú minimálne dvoma nárečiami z núbijskej jazykovej skupiny, ktorá patrí spolu s jazykmi Nobiin, Kenuzi-Dongola, Midob a niekoľkými príbuznými nárečiami zo severných častí pohoria Nuba v južnom Kordofane do nílo-saharskej jazykovej rodiny. Ďalšie nárečie, Birgid, bolo používané aspoň do roku 1970 na sever od Njaly v Darfúre, ale v dnešnej dobe je mŕtve. Stará núbijčina bola používaná hlavne v náboženskej literatúre z 8. a 9. storočia po Kr. a je považovaná za predchodcu moderného jazyka Nobiin.

Otázka: Akými jazykmi rozprávajú Núbijci ?
Odpoveď: Núbijci rozprávajú minimálne dvoma nárečiami z núbijskej jazykovej skupiny,
MS-DOS

Ako každý systém, aj MS-DOS bol poplatný dobe svojho vzniku. V čase jeho vytvorenia sa nepredpokladal taký búrlivý vývoj v oblasti počítačového hardvéru. Preto bol systém obmedzený na 640 KB operačnej pamäte RAM, podobne nejestvovala podpora veľkokapacitných pevných diskov a pod. Jedným z problémov MS-DOSu je správa pamäte. Procesor Intel 8086 umožňuje adresovať iba 1MB operačnej pamäte RAM. Tento priestor bol operačným systémom rozdelený na 640 KB tzv. konvenčná pamäť a zvyšok do 1 MB bol používaný pre tieňovanie BIOSu a pre účely periférnych zariadení. Pomocou emulátorov napr. EMM bolo síce možné pracovať aj s väčšími pamäťami formou stránkovania, ale to spôsobovalo spomalenie práce. Neskoršie procesory využívali pre správu "hornej pamäte" ovládač himem.sys. Stále však ostalo zachované delenie pamäte na konvenčnú a hornú. Takéto rozdelenie spôsobovalo problémy aplikačnému softvéru, ktorý si musel nároky na RAM parametrizovať v zavádzacích súboroch.

Otázka: Čo je jedným z problémov MS - DOS ?
Odpoveď: Jedným z problémov MS-DOSu je správa pamäte

Otázka: Na akú kapacitu RAM bol obmedzený systém ?
Odpoveď: Preto bol systém obmedzený na 640 KB operačnej pamäte RAM

Otázka: Kvôli čomu mal systém obmedzený na využitie pamäte ?
Odpoveď: V čase jeho vytvorenia sa nepredpokladal taký búrlivý vývoj v oblasti počítačového hardvéru.

Otázka: Aký ovládač sa používal na správu " hornej pamäte " ?
Odpoveď: Neskoršie procesory využívali pre správu "hornej pamäte" ovládač himem.sys.

Otázka: Ako bolo možné pracovať s väčšími pamäťami ?
Odpoveď: Pomocou emulátorov napr. EMM bolo síce možné pracovať aj s väčšími pamäťami formou stránkovania
MS-DOS

MS-DOS umožňoval prácu so súbormi a adresármi (presun, kopírovanie, mazanie, vytváranie, premenovanie a pod.), spúšťanie aplikačného softvéru aj od iných dodávateľov (textový editor, tabuľkový kalkulátor, kresliace programy, jednoduché hry), umožňoval použitie vyšších programovacích jazykov (C, Pascal, jednoduchý BASIC, Fortran), formátovať pevné disky a diskety, vytvárať tzv. dávkové súbory (batch file), ktoré umožňovali spustiť dávku príkazov (napr. autoexec.bat), konfiguráciu systému pri štarte (config.sys), tlač na periférnych tlačiarňach, podporu cudzojazyčných znakov (interpunkcia) a pod. Sada príkazov bola uložená v súbore Command.com.

Otázka: Akú prácu so súbormi a adresármi poskytoval MS - DOS ?
Odpoveď: presun, kopírovanie, mazanie, vytváranie, premenovanie a pod.

Otázka: Aký softvér bolo možné spúšťať na MS - DOS ?
Odpoveď: spúšťanie aplikačného softvéru aj od iných dodávateľov (textový editor, tabuľkový kalkulátor, kresliace programy, jednoduché hry)
Alexandr Valerievič Radulov

Radulov začal hrať v Severnej Amerike v sezóne 2004 – 05, potom čo bol vybraný v CHL Import drafte 2004 tímom Québec Remparts z Quebec Major Junior Hockey League. Vo svojej prvej sezóne v tomto klube skončil na 3. mieste v tímovom bodovaní. V nasledujúcej sezóne sa stal dominantným hráčom QMJHL ligy. V októbri 2005 vytvoril nový rekord ligy, keď strelil v zápase proti Drummondville Voltigeurs 6 gólov a pomohol tým k víťazstvu 11:3. V marci 2006 vytvoril rekord Memorial cupu, keď dal v jednom zápase 7 gólov. Prekonal aj klubový rekord Remparts v počte zápasov v ktorých nepretržite bodoval s 50 zápasmi a prekonal tak 28 zápasov Érica Chouinarda zo sezóny 1999 – 00. V lige sa s týmto výsledkom dostal na druhé miesto v histórii QMJHL za Maria Lemieux, ktorý bodoval v 62 po sebe idúcich zápasoch. Vyhral aj bodovanie QMJHL a CHL sezóny 2005 – 06 so 152 bodmi, čo bol nový rekord Québecu Remparts a prekonal tak Simona Gagného zo sezóny 1998 – 99. Tiež prekonal tímový rekordy Érica Chouinarda v počte strelených gólov a Wesa Scanzana v počte asistencií. V play-off QMJHL 2006 vyhral kanadské bodovanie s 55 bodmi. V roku 2006 vyhral s tímom Remparts cenený Memorial Cup, k čomu dopomohol v 4 zápasoch 9 bodmi a získal Stafford Smythe Memorial Trophy pre najlepšieho hráča Memorial Cupu.
Na Radulovovu počesť vyradil tím Québec Remparts dres s číslom 22.

Otázka: Ktorým tímom bol Alexandr Valerievič Radulov draftovaný v roku 2004 ?
Odpoveď: Québec Remparts
Bazilej

Mesto Bazilej má vďaka svojej polohe veľmi mierne a slnečné podnebie a v porovnaní so stredným Švajčiarskom veľmi málo hmly na jeseň. Priemerná ročná teplota je 9,0°C. Najteplejšie mesiace sú júl a august s priemernými teplotami 17,1 a 18,1°C a najchladnejšie január a december s 0,2 a 1,3°C. Priemerné ročné zrážky sú 785 mm, pričom najviac zrážok padá v júni a auguste (91 mm) a najmenej vo februári - v priemere 42 mm. V zime sa v Bazilej vyskytuje zvyčajne len veľmi malá alebo žiadna snehová pokrývka a ročne sa vyskytuje priemerne 30 dní so snežením. Rekordných 49 cm snehu napadlo v meste 5. marca 2006, ktorý úplne ochromil celý Bazilej, vrátane letiska. Vietor tu fúka väčšinou slabý, najčastejšie z východu alebo západu.

Otázka: Aké sú najvyššie letné teploty v Bazileji ?
Odpoveď: 17,1 a 18,1°C

Otázka: Aká je priemerná ročná teplota v Bazileji ?
Odpoveď: Priemerná ročná teplota je 9,0°C
Bazilej

Mesto bolo v roku 917 vyplienené maďarským nájazdom. V roku 1019 začala počas vlády nemeckého cisára Henricha II. výstavba katedrály (známa ako Münster). V roku 1356 bola po zemetrasení zničená veľká časť mesta. Počas rokov 1431 – 1449 sa v meste konal Bazilejský koncil. V roku 1501 sa Bazilej pridal k Starému sprisahanectvu ako 11. kantón. Bazilej bol miestom vydania prvej knihy o ľudskej anatómií De humani corporis fabrica (1543), ktorú vydal Andreas Vesalius (1514–1564) V roku 1874 bola v meste otvorená prvá švajčiarska zoo.

Otázka: Kedy bola Bazilej vyplienená maďarmi ?
Odpoveď: v roku 917

Otázka: Kto vydal prvú ľudskú anatómiu v Bazileji ?
Odpoveď: Andreas Vesalius

Otázka: Kedy bola v Bazileji otvorená prvá švajčiarska zoo ?
Odpoveď: V roku 1874

Otázka: Za ktorého panovníka začala výstavba katedrály v Bazileji ?
Odpoveď: počas vlády nemeckého cisára Henricha II

Otázka: Kedy začala výstavba katedrály Munster v Bazileji ?
Odpoveď: V roku 1019
Bazilej

Mesto Bazilej má vďaka svojej polohe veľmi mierne a slnečné podnebie a v porovnaní so stredným Švajčiarskom veľmi málo hmly na jeseň. Priemerná ročná teplota je 9,0°C. Najteplejšie mesiace sú júl a august s priemernými teplotami 17,1 a 18,1°C a najchladnejšie január a december s 0,2 a 1,3°C. Priemerné ročné zrážky sú 785 mm, pričom najviac zrážok padá v júni a auguste (91 mm) a najmenej vo februári - v priemere 42 mm. V zime sa v Bazilej vyskytuje zvyčajne len veľmi malá alebo žiadna snehová pokrývka a ročne sa vyskytuje priemerne 30 dní so snežením. Rekordných 49 cm snehu napadlo v meste 5. marca 2006, ktorý úplne ochromil celý Bazilej, vrátane letiska. Vietor tu fúka väčšinou slabý, najčastejšie z východu alebo západu.

Otázka: Aké podnebie má Bazilej ?
Odpoveď: Mesto Bazilej má vďaka svojej polohe veľmi mierne a slnečné podnebie a v porovnaní so stredným Švajčiarskom veľmi málo hmly na jeseň

Otázka: Aké sú najchladnejšie teploty v Bazileji ?
Odpoveď: 0,2 a 1,3°C
WUWA

V medzivojnovom období sa Werkbund podieľal na riešení problému bývania v mestách po 1. svetovej vojne, pričom tento problém bol najviac citeľný v Nemecku. Bolo potrebné vytvoriť veľký počet bytových jednotiek na malej ploche, za ceny prijateľné pre strednú obyvateľskú vrstvu. Program Werkbundu ponúkol obyvateľom miest všade v Európe bývanie za nízku cenu, pričom sa snažil maximálne efektívne využiť priestor bytovej jednotky, najčastejšie určenej pre jedného obyvateľa. Pri realizácii takýchto bývaní sa uplatnil princíp tzv. „Existenzminimum“, čiže minimum potrebné pre existenciu, resp. bývanie.

Otázka: Na čom sa nepodieľalo združenie stavebníkov Werkbund v medzivojnovom období ?

Otázka: Kde bol najmenší problém s bývaním v mestách po Prvej svetovej vojne ?

Otázka: Čo bolo potrebné vytvoriť v oblasti sadenia po prvej svetovej kríze ?

Otázka: Čo neponúkol program združenia stravníkov Werkbund v medzivojnovom období ?

Otázka: Aký princíp neuplatňovalo združenie Werkbund pri riešení problému bývania v mestách ?
WUWA

 
Nové požiadavky v staviteľstve si vyžadovali aj pokrokové vzdelanie, ktoré dovtedy neposkytovala žiadna vzdelávacia inštitúcia. Práve z týchto dôvodov bola v roku 1919 založená nová škola Bauhausu vo Weimare, neskoršie v Dessau a v Berlíne. Jedným zo zakladateľom školy bol Walter Gorpius, ktorý vlastne definoval zásady novej školy staviteľstva. Vo svojich zásadách vychádzal z potreby vymaniť architektúru z jej dekoratívnosti a dekadencie a nadviazať na potreby súčasného človeka, aplikovať nové technológie pre pohodlnejšie bývanie, a predovšetkým uplatniť zásadu funkčného prostredia, ktoré by slúžilo k pohodliu moderných obyvateľov mesta.

Otázka: Kto bol jedným zo zakladateľov školy Bauhaus v Košiciach ?

Otázka: Kedy bola zatvorená škola Bauhaus vo Weimare ?

Otázka: V ktorých mestách bola po prvej búrskej vojne založená   škola Bauhaus ?

Otázka: Z čoho vychádzal v architektúre Dušan Jurkovič ?
WUWA

WUWA (WuWa z nem. Wohnung und Werkraumausstellung – doslova Výstava Bývanie a miesto práce) je skrátený názov výstavy, ktorá sa konala vo Vroclave v roku 1929, a ktorú organizovalo združenie staviteľov Deutsche Werkbund. WuWa je aj názov jednej zo šiestich realizácií vzorových sídlisk Werkbundu, ktoré boli zrealizované v Európe v 20. a 30. rokoch 20. storočia. Vzorové sídliská mali byť príkladom nového moderného staviteľstva a architektúry bývania, ktorá zohľadňuje potreby človeka a jeho každodenný život. Zároveň tieto typové sídliská boli experimentom osobitého významu, ktorý v rozhodujúcej miere ovplyvnil rozvoj modernej architektúry 20. storočia.

Otázka: Čo neznamená názov výstavy WUWA ?

Otázka: V ktorom roku sa konala vojenská operácia WUWA ?

Otázka: Kde sa konala výstava VOVO ?

Otázka: Kto dezorganizoval výstavu WUWA v roku 1929 ?
WUWA

Z iniciatívy Werkbundu a jeho zahraničných sekcií vo Švajčiarsku, Rakúsku a Československu, v rozpätí piatich rokov, vybudovali šesť sídlisk. V roku 1927 to bolo sídlisko Weissenhoff v Stuttgarte, kde bola zároveň prezentovaná výstava „Súčasné bývanie“. V roku 1928 vzniklo ďalšie sídlisko Nový Dům v Brne-Žabovřeskoch, opäť s doplňujúcou výstavou „Súčasná kultúra v Československu“. V roku 1929 vzniklo v poradí tretie sídlisko WuWa, kde bola prezentovaná výstava „Bývanie a miesto práce“. Ďalšie sídliská boli postavené v roku 1931 v Zürichu, sídlisko „Neubühl“, a 1932 v Prahe v Dejviciach, sídlisko Baba. Nakoniec Werkbund prezentoval jedno zo svojich sídlisk – Laiz aj vo Viedni, ktoré bolo taktiež postavené v roku 1932.

Otázka: Kde bolo zbúrané sídlisko Weissenhoff v roku 1927 ?
WUWA

 
CIAM (franc. Les Congres Internationaux d’Architecture Moderne) je označenie medzinárodného kongresu modernistickcýh architektov, ktorý bol prvýkrát organizovaný v roku 1928 vo Švajčiarsku, na zámku La Sarraz. Členovia kongresu CIAM sa stretávali na kongresoch, ktorých témou boli záležitosti novodobej modernej architektúry a urbanizmu. Témou II Kongresu CIAM vo Frankfurte nad Mohanom (1929) bola práve otázka sociálneho bývania a malých príbytkov. Sprievodný program kongresu tvorila prebiehajúca výstava s názvom „Najmenšie byty“. Na tejto výstave boli prezentované plány malých bytov realizovaných v rôznych mestách Európy, medzi inými aj vroclavského sídliska Księże Małe (z pl. Malé Kríže).

Otázka: Aký názov mala sprievodná výstava kongresu CIAM vo Franfurkte nad Mohanom v roku 1999 ?

Otázka: Kedy sa poslednýkrát organizoval kongres CIAM ?

Otázka: Čo nie je CIAM ?

Otázka: Kde sa prvýkrát organizoval kongres FIAM ?

Otázka: Aké témy sú na kongrese CIAM tabu ?

Otázka: Aký názov mala sprievodná výstava kongresu CIAM vo Franfurkte nad Mohanom v roku 1929 ?
Odpoveď: Najmenšie byty

Otázka: Kedy sa prvýkrát organizoval kongres CIAM ?
Odpoveď: v roku 1928

Otázka: Čo je CIAM ?
Odpoveď: označenie medzinárodného kongresu modernistickcýh architektov

Otázka: Kde sa prvýkrát organizoval kongres CIAM ?
Odpoveď: vo Švajčiarsku, na zámku La Sarraz

Otázka: Aká témy sa rozoberajú na kongrese CIAM ?
Odpoveď: záležitosti novodobej modernej architektúry a urbanizmu
WUWA

 
Nové požiadavky v staviteľstve si vyžadovali aj pokrokové vzdelanie, ktoré dovtedy neposkytovala žiadna vzdelávacia inštitúcia. Práve z týchto dôvodov bola v roku 1919 založená nová škola Bauhausu vo Weimare, neskoršie v Dessau a v Berlíne. Jedným zo zakladateľom školy bol Walter Gorpius, ktorý vlastne definoval zásady novej školy staviteľstva. Vo svojich zásadách vychádzal z potreby vymaniť architektúru z jej dekoratívnosti a dekadencie a nadviazať na potreby súčasného človeka, aplikovať nové technológie pre pohodlnejšie bývanie, a predovšetkým uplatniť zásadu funkčného prostredia, ktoré by slúžilo k pohodliu moderných obyvateľov mesta.

Otázka: Čo definoval Walter Gorpius ?
Odpoveď: zásady novej školy staviteľstva

Otázka: Kedy bola otvorená škola Bauhaus vo Weimare ?
Odpoveď: v roku 1919

Otázka: Kto bol jedným zo zakladateľov školy Bauhaus ?
Odpoveď: Walter Gorpius

Otázka: V ktorých mestách bola po prvej svetovej vojne založená   škola Bauhaus ?
Odpoveď: vo Weimare, neskoršie v Dessau a v Berlíne

Otázka: Z čoho vychádzal v architektúre Walter Gorpius ?
Odpoveď: vychádzal z potreby vymaniť architektúru z jej dekoratívnosti a dekadencie a nadviazať na potreby súčasného človeka, aplikovať nové technológie pre pohodlnejšie bývanie, a predovšetkým uplatniť zásadu funkčného prostredia, ktoré by slúžilo k pohodliu moderných obyvateľov mesta.
WUWA

V medzivojnovom období sa Werkbund podieľal na riešení problému bývania v mestách po 1. svetovej vojne, pričom tento problém bol najviac citeľný v Nemecku. Bolo potrebné vytvoriť veľký počet bytových jednotiek na malej ploche, za ceny prijateľné pre strednú obyvateľskú vrstvu. Program Werkbundu ponúkol obyvateľom miest všade v Európe bývanie za nízku cenu, pričom sa snažil maximálne efektívne využiť priestor bytovej jednotky, najčastejšie určenej pre jedného obyvateľa. Pri realizácii takýchto bývaní sa uplatnil princíp tzv. „Existenzminimum“, čiže minimum potrebné pre existenciu, resp. bývanie.

Otázka: Na čom sa podieľalo združenie stavebníkov Werkbund v medzivojnovom období ?
Odpoveď: na riešení problému bývania v mestách po 1. svetovej vojne

Otázka: Kde bol najväčší problém s bývaním v mestách po prvej svetovej vojne ?
Odpoveď: v Nemecku

Otázka: Čo bolo potrebné vytvoriť v oblasti bývania po prvej svetovej vojne ?
Odpoveď: veľký počet bytových jednotiek na malej ploche, za ceny prijateľné pre strednú obyvateľskú vrstvu

Otázka: Čo ponúkol program združenia staviteľov Werkbund v medzivojnovom období ?
Odpoveď: bývanie za nízku cenu, pričom sa snažil maximálne efektívne využiť priestor bytovej jednotky, najčastejšie určenej pre jedného obyvateľa

Otázka: Aký princíp uplatňovalo združenie Werkbund pri riešení problému bývania v mestách ?
Odpoveď: Existenzminimum“, čiže minimum potrebné pre existenciu, resp. bývanie