lucaswychan/mrtydi-reasoning-embedding huggingface dataset:
Sonic the Hedgehog oli pelisarjan ensimmäinen peli. Ilkeä tohtori Robotnik sieppaa viattomat eläimet muuttaakseen nämä sydämettömiksi Badnik-roboteiksi. Sonic kiitää paikalle ja pelastaa eläimet sekä Etelän saaren Robotnikin vallasta. Peli julkaistiin ympäri maailmaa Sega Mega Drivelle vuonna 1991 ja oli suuri menestys ympäri maailmaa. Peliä on julkaistu yhteensä 16 miljoonaa kappaletta, tehden siitä pelisarjan myydyimmän pelin.[2] Vuonna 1992 julkaistiin Sonic the Hedegehog 2, joka oli jatkoa ensimmäiselle osalle. Peli esittelee Sonicin uuden ystävän, Miles ”Tails” Prowerin ja he yhdessä pysäyttävät Robotnikin maailmanvalloitus aikeet. Peli myi yhteensä 6 miljoonaa kappaletta ja on parhaiten myynnyt Sonic-peli Segan Mega Drive-konsolilla.[3]
The Legend of Zelda on Nintendon The Legend of Zelda -pelisarjan ensimmäinen osa, ja se julkaistiin vuonna 1986 NES:lle. Pelin kehittäjä on Nintendon tunnetuin pelisuunnittelija Shigeru Miyamoto ja musiikin peliin sävelsi Koji Kondo. Peli oli aikanaan mullistava kokemus avoimen pelimaailmansa ansiosta. The Legend of Zelda oli ensimmäinen uuden sukupolven pelikonsolipeli, jota myytiin yli miljoona kappaletta.[1] Peliä myytiin maailmanlaajuisesti 6,51 miljoonaa kappaletta.[2]
Sir Joseph Banks (13. helmikuuta 1743 Lontoo – 19. kesäkuuta 1820 Lontoo) oli brittiläinen luonnontutkija ja kasvitieteilijä. Banks osallistui kahdeksanhenkisen tiedemiesryhmän johtajana löytöretkeilijä James Cookin ensimmäiselle maailmanympäripurjehdukselle (1768–1771). Matkoiltaan hän toi mukanaan useita eurooppalaisille ennen tuntemattomia kasvilajeja, muun muassa eukalyptuksen, akasian ja mimosan. Banksia-kasvisuku on nimetty Banksin mukaan.[1]
Kansallissosialistinen Saksa eli natsi-Saksa, joskus myös Kolmas valtakunta ja vanhemmissa lähteissä Hitler-Saksa,[1][2] tarkoittaa vuosien 1933–1945 aikaista Saksan diktatuuria, jota hallitsi Saksan kansallissosialistinen työväenpuolue NSDAP johtajanaan Adolf Hitler. Valtion virallinen nimi oli Saksan valtakunta () vuoteen 1943, jolloin siitä tuli Suur-Saksan valtakunta (.
Daniel Wadén perusti Helsingin puhelinyhdistyksen (HPY) 31. tammikuuta 1882, kun senaatti oli siihen antanut luvan. Ensimmäinen puhelinlinja oli Kaivopuiston ravintolasta Oopperakellariin.
Puolan valtion katsotaan saaneen alkunsa 900- ja 1000-luvuilla. Puolan perustajana pidetään myyttistä Piastia, joka perusti pääkaupunkinsa Gnieznoon‎. Hänen seuraajistaan ensimmäinen historiallinen hallitsija oli Mieszko I, joka kääntyi kristinuskoon vuonna 966.[6] Puola muodostui yhtenäiseksi valtioksi 1000-luvulla. 1100-luvulla valtakunta hajosi pikkuvaltioiksi, joita mongolien armeijat ryöstelivät 1241, 1259 ja 1287. Vuonna 1320 Władysław I yhdisti maan ja otti nimen Puolan kuningas. Valtakunta nousi loistoonsa Jagiellonien suvun aikana Liettuan kanssa vuonna 1386 tehdyn liiton jälkeen ja Saksalaisen ritarikunnan lyömisen Grunwaldissa vuonna 1410 jälkeen. Ensimmäiset valtiopäivät eli sejm pidettiin vuonna 1493.
Suomessa työsuojelusta vastaa lain mukaan työnantaja. Työpaikoilla toimii lain velvoittamana työsuojelupäällikkö ja työsuojeluvaltuutettu. Työterveyshenkilöstö ja työterveyshuolto vastaavat käytännön työterveyden järjestämisessä yhdessä yrityksen henkilöstöhallinnon kanssa.
Eduard Bloch (30. tammikuuta 1872 Frombork, Itä-Preussi, Saksa – 1. kesäkuuta 1945 New York City, Yhdysvallat) oli juutalainen lääkäri, joka toimi Adolf Hitlerin perheen lääkärinä Itävallassa 1903–1907.
Kristityt hautasivat apostolin jäännökset Via Cornelian hautausmaalle, jonka päälle Konstantinus Suuri rakensi 324 uuden basilikan Pyhän Pietarin kirkoksi.[5][6] Rakennustyö saatiin päätökseen viisi vuotta myöhemmin.[6] Nykypäivänä tästä rakennuksesta käytetään nimeä "Vanha Pietarinkirkko".[7]
Rama I:n kuollessa vuonna 1809 valtaistuimelle nousi hänen poikansa Rama II, jonka seuraaja taas oli tämän poika Rama III vuonna 1824. Rama II:n ja Rama III:n kaudella maan taloudellisia uudistuksia jatkettiin. Kansainvälinen kauppa alkoi kukoistaa uudestaan, kun maan eliitti ryhtyi taas käymään kauppaa kiinalaisten kanssa. Myös eurooppalaisiin siirtomaavaltoihin alettiin suhtautua joustavammin. Tämä olikin järkevää, sillä mikäli eurooppalaisten toimia olisi rajoitettu, Siam olisi voinut jäädä eurooppalaisten imperialistien alaisuuteen. Siam oli Kaakkois-Aasian maiden joukossa ainutlaatuinen, sillä se oli ainoa jota eurooppalaisten kolonialismi ei hallinnut.[56][61]
Kämärän tapahtumien taustalla oli pohjoiseen kohti Antreaa pyrkinyt Viipurin läänin suojeluskuntalaisista koostunut ns. ”Venäjänsaaren retkikunta”, jonka tarkoituksena oli ylittää Viipurin ja Pietarin välinen rata Kämärän kylän kohdalta. Suojeluskuntalaiset saivatkin vallattua aseman sitä hallussaan pitäneiltä punaisilta. Tämän jälkeen paikalle saapui vielä Pietarista lähtenyt asejuna, jota saattaneiden punakaartilaisten kanssa syntyi uusi taistelu. Iltapäivän aikana Kämärän asemalla kuoli 18 valkoista ja ainakin 30 punaista.
Filippos nousi valtaan 359 eaa. kaapattuaan vallan veljensä Perdikkaan alaikäiseltä pojalta Amyntaalta, jonka sijaishallitsijana Filippos oli hetken toiminut. Hän nousi sotaretkiensä ansiosta Thessalian arkontiksi ja vuonna 338 eaa. Khaironeian taistelun jälkeen Kreikan kaupunkivaltioiden Korintin liiton johtoon. Filippos salamurhattiin 336 eaa. Murhan taustalla epäillään olleen laaja salaliitto.
Swell Hogan (1926) Tuhat ja yksi kujetta (Two Arabian Knights, 1927) The Mating Call (1928) Hornan enkelit (Hell's Angels, 1930, myös ohjaus Howard Hughesin) Etusivu uusiksi (The Front Page, 1931) Naisen valta (Cock of the Air, 1932) Hei! Pois tieltä! (Sky Devils, 1932) Arpinaama (Scarface, 1932) Lainsuojaton (The Outlaw, 1943, myös ohjaus osittain Howard Hughesin) Voi mikä keskiviikko (The Sin of Harold Diddlebock, 1947) Vendetta (1950) Kuolemanlaboratorion arvoitus (The Whip Hand, 1951) Kaksi lippua Broadwaylle (Two Tickets to Broadway, 1951) Kuoleman syleily (The Las Vegas Story, 1952) Korkean taivaan alla (The Big Sky, 1952) Kuoleman kuilu (Second Chance, 1953) Louisiana Territory (1953) Ranskalainen linja (The French Line, 1954) Sinbad, seikkailija-rakastaja (Son of Sinbad, 1955) Uponnut aarre (Underwater!, 1955) Valloittaja (The Conqueror, 1956) Lentävät paholaiset (Jet Pilot, 1957)
Seppo Mustonen, tilastotieteilijä Seppo Mäkelä, jääkiekkotuomari Seppo Mäki, näyttelijä Seppo Mäkinen, pistooliampuja Seppo Nevala, poliisineuvos, Suojelupoliisin päällikkö 1996–2007 Seppo Nikkilä, jääkiekkoilija Seppo Nissilä, sanoittaja ja säveltäjä Seppo Nummi, runoilija, säveltäjä Seppo Nurmimaa, lavastaja, pukusuunnittelija Seppo Närhi, muusikko Seppo Paakkunainen (Paroni), jazzmuusikko Seppo Paarma, reggae-artisti Seppo Pehkonen, fyysikko, helluntailaispastori Seppo Pelkonen, jalkapalloilija Seppo Pelttari, poliitikko (Keskusta) Seppo Pirhonen, iskelmälaulaja Seppo Alvari Pohjalainen, rumpali ja laulaja Seppo Polameri, kuvittaja, art director ja taidegraafikko Seppo Porvali, toimittaja, kirjailija Seppo Pyykkö, jalkapalloilija Seppo Pääkkönen, näyttelijä Seppo Raistakka, harmonikansoittaja Seppo Rannikko, muusikko Seppo Renvall, valokuvaaja ja elokuvaaja Seppo Repo, jääkiekkoilija Seppo Ruohonen, oopperalaulaja Seppo Räisänen, kenraalimajuri Seppo Räty, keihäänheittäjä Seppo Saarenpää, pistooliampuja Seppo Saario, ekonomi, kirjailija Seppo Saastamoinen, liikemies, Makasiini- ja Maxi-Makasiini -ketjujen perustaja Seppo Sairanen, FIM:n perustaja Seppo Sairanen, jalkapalloilija Seppo Sajama, filosofi Seppo Heikki Salonen, toimittaja Seppo Saraspää, eräkirjailija Seppo Sariola, näyttelijä Seppo Saves, lehtikuvaaja Seppo Siika-aho, lentopalloilija Seppo Simola, kuulantyöntäjä Seppo Simola, viestintäjohtaja Seppo Suhonen, kielitieteilijä, professori Seppo Suhonen, ampumahiihtäjä Seppo Suoraniemi, jääkiekkoilija Seppo Sutela, jääkiekkovaikuttaja Seppo Syrjä, pilapiirtäjä Seppo Särkiniemi, poliitikko (Keskusta) Seppo Säynäjäkangas, elektroniikan professori, sykemittarin kehittäjä Seppo Tammilehto, muusikko Seppo A. Teinonen, teologian professori Seppo Tiitinen, Suojelupoliisin päällikkö 1978–1990, eduskunnan pääsihteeri 1992–2015 Seppo Tikka, poliitikko (SDP) Seppo Toiviainen, kansanedustaja Seppo Toivonen, kenraaliluutnantti Seppo Tuisku, kirjailija Seppo Tuominen, juoksija Seppo Turunen, Korkeasaaren eläintarhan ent. johtaja Seppo Tyni, kitaristi, basisti, musiikinopettaja Seppo Urpela, kirjailija Seppo Uusi-Oukari, pesäpalloilija Seppo Uusitupa, tietotekniikan asiantuntija Seppo Vaakanainen, raviohjastaja Seppo Vainio, biologian professori Seppo Vesiluoma, käsikirjoittaja Seppo Vesterinen, yhtyemanageri Seppo Väli-Klemelä, suunnistaja Seppo Välisalo, Lahden ent. kaupunginjohtaja Seppo Wallin, televisio-ohjaaja, näyttelijä Seppo Westerlund, poliitikko (LKP) Seppo Wilska, kemian tekniikan professori Seppo Ylä-Herttuala, molekyylilääketieteen professori Seppo Yläsaari, korroosiotutkimuksen ja materiaalikemian professori Seppo Zetterberg, yleisen historian professori, Kanava-lehden ent. päätoimittaja
Derek valmistui Bowdoin Collegesta ja jatkoi sieltä Columbian yliopistoon New Yorkiin käydäkseen siellä lääketieteellisen. Hän erikoistui neurokirurgiaan. Derek tapasi lääketieteellisessä Addison Montgomeryn ja meni tämän kanssa naimisiin. Valmistuttuaan molemmat alkoivat työskennellä yksityisklinikoilla New Yorkissa. Parin avioliitto ajautui vähitellen vaikeuksiin mm. työkiireiden takia, ja Derek sai Addisonin kiinni pettämästä häntä Markin kanssa. Tämän jälkeen hän sanoi välit poikki molempiin ja muutti Seattleen.
Loppuvuonna 1882 terveydentilansa horjuessa Wagner perheineen muutti Venetsiaan Palazzo Vendraminiin. Siellä hän ehti johtaa Cosiman kunniaksi Teatro La Fenicessä nuoruudenteoksensa, C-duurisinfonian (1832). Helmikuussa 1883 Wagner kuoli sydänkohtaukseen. Hänen ruumiinsa vietiin Bayreuthiin, jonne hänet haudattiin Wahnfriedin puutarhaan valmistuttamaansa hautapaikkaan.
Determinismi eli lainalaisuusoppi on filosofian näkökanta, jonka mukaan kaikilla asioilla on syynsä. Tästä seuraa, että maailman syy-seuraus -suhteet muodostavat ketjun, joka määrää kaikki tapahtumat. Determinismin mukaan kaikki, mikä tapahtuu, tapahtuu välttämättä, eikä mikään voisi tapahtua toisin.[1][2] Vastaavasti indeterministit sanovat, että todellisuudessa on satunnaisuutta eivätkä kaikki tapahtumat seuraa välttämättä edellisistä.[1] Determinismiin voi liittyä myös ennaltamääräytyvyys: joku tai jokin on määrännyt etukäteen kaikkien tapahtumien lopputuloksen, eli tapahtumat kulkevat kohti jotain tiettyä päämäärää, kuten esimerkiksi predestinaatio-opissa.[1]
Babel on monijuoninen, ja siinä on useita toisiinsa limittyviä tarinoita. Sen pääosissa ovat muun muassa Brad Pitt, Cate Blanchett, Gael García Bernal, Kôji Yakusho sekä vähemmän tunnettuja amatöörinäyttelijöitä Marokosta, Meksikosta ja Japanista. Elokuvan tapahtumat sijoittuvat kolmelle mantereelle, Marokkoon, Japaniin ja Meksikoon.
Suomessa sarjan ensimmäisen tuotantokauden esitti MTV3 12. elokuuta 2010 – 6. tammikuuta 2011 välisenä aikana. Tämän jälkeen Sub sai sen esitysoikeudet ja alkoi näyttää toista tuotantokautta 4. syyskuuta 2011.[6][7]
Saksan hullu vuosi viittaa ”Euroopan hulluna vuotena” tunnetun vallankumousvuoden 1848 tapahtumiin Saksan alueella. Vallankumous puhkesi useissa Saksan alueen valtioissa maaliskuussa 1848, minkä mukaan käytetään myös nimeä maaliskuun vallankumous. Vallankumoukselliset vaativat liberaaleja poliittisia uudistuksia, mutta monet heistä kannattivat samalla myös saksalaista nationalismia ja vaativat Saksan yhdistymistä. Vallankumousvuoden aikana Frankfurtin kansalliskokous yritti perustaa Saksan liittovaltion, mutta se ei lopulta toteutunut. Vallankumousliikehdintää ilmeni Saksan alueella vielä vuonna 1849. Pääasiassa vallankumoukselliset eivät saavuttaneet tavoitteitaan, mutta esimerkiksi Preussissa vallankumous johti kuitenkin parlamentin perustamiseen ja perustuslailliseen hallintoon siirtymiseen.
Egeanmeren saaret jaetaan edelleen seitsemään alisaariryhmään, jotka ovat Pohjoisen Egean saaret, (Pohjoiset) Sporadit, Euboia ja sen ympäristön saaret, Argo-Saroniset saaret, Kykladit, Dodekanesia, sekä Kreeta ja sen ympäristön saaret.[2] Kreikan suurin saari Kreeta sijaitsee Egeanmeren etelälaidalla ja osa Kreetan alueen saarista tarkemmin ottaen Egeanmeren sijasta Libyanmeressä saaren eteläpuolella. Lisäksi osa Dodekanesian itäisimmistä saarista Ródoksen itäpuolella sijaitsee Egeanmeren ulkopuolisella itäisellä Välimerellä.
Saksan liittokansleri () johtaa Saksan hallitusta. Liittokansleri vastaa pääministerin tointa.
Sanaa () on Jemenin pääkaupunki. Sanaa sijaitsee vuoriston ylätasangolla yli 2200 metrin korkeudessa merenpinnasta. Sanaan vanhakaupunki on Unescon maailmanperintökohde.[1] Vuonna 2004 kaupungissa oli noin 1,7 miljoonaa asukasta.[2]
Mitoosi tarkoittaa tuman ja sen sisältävän perimän jakautumista kahdeksi identtiseksi kopioksi. Mitoosilla voidaan tarkoittaa joko pelkkää perimän jakautumista tai koko solusyklin M-vaihetta.
Persian kieli eli farsi – Iranin virallinen kieli. Tadžikki – Tadžikistanin virallinen kieli. Dari – paštun ohella toinen Afganistanin virallisista kielistä. Paštu – darin ohella toinen Afganistanin virallisista kielistä. Sitä puhutaan myös luoteis-Pakistanissa ja Iranissa. Osseetti – osseettien kansalliskieli, yksi Pohjois-Ossetian ja Etelä-Ossetian virallisista kielistä. Kurdi – kurdien kansalliskieli, jota puhutaan Turkkiin, Iraniin, Irakiin ja Syyriaan kuuluvassa Kurdistanissa. Kurdeja asuu myös Iranin Azerbaidžanissa ja Horasanissa, Turkin keskiosassa, Afganistanissa, Armeniassa, Georgiassa, Azerbaidžanin tasavallassa ja Turkmenistanissa. Belutši Pakistaniin, Iraniin ja Afganistaniin kuuluvassa Belutšistanissa. Pieniä belutširyhmiä asuu myös muualla Iranissa, Omanissa, Yhdistyneissä arabiemiraateissa ja Turkmenistanissa. Tati Azerbaidžanissa ja Dagestanissa. Tališi Azerbaidžanin eteläosassa ja Kaspianmeren alueen luoteisosassa Iranissa. Gilaki Kaspianmeren rannalla Gīlānin maakunnassa Iranissa. Mazandarani Giljanista itään Iranin historiallisessa Māzandarānin maakunnassa. Semnan Iranin pohjoisosissa Semnanin kaupungissa ja sen ympäristössä. Šugnanilais-rušanilainen kieliryhmä Pamirvuoristossa Tadžikistanissa, Afganistanissa ja Kiinassa. Se käsittää šugnanin, rušanin, hufin, bartangin ja rošorvin kielet Tadžikistaniin kuuluvalla Vuoristo-Badahšanin autonomisella alueella ja sen lähiseuduilla Afganistanissa sekä sarikolin kielen Kiinan Sinkiangin maakunnassa. Jazguljam Vuoristo-Badahšanin autonomisella alueella Tadžikistanissa. Vahan Vuoristo-Badahšanin ja Afganistanin rajaseudulla. Iškašim Vuoristo-Badahšanissa ja Pohjois-Afganistanissa. Mundžan ja jidga Pohjois-Afganistanin Mundžanissa ja Tšitralissa. Jagnobi Tadžikistanissa. Paratši Afganistanissa. Ormuri Afganistanissa ja Pakistanissa.
Victorianjärvi[1] on Afrikan suurin järvi, laajin trooppinen järvi maailmassa ja pinta-alaltaan toiseksi suurin makean veden järvi maailmassa. Laajuisekseen järveksi Victorianjärvi on melko matala, minkä johdosta vesimäärältään se on vasta seitsemänneksi suurin makean veden järvi. Victoriajärven pinta-ala on 68800km² ja vesimäärä 2750km³.[2] Suurin mitattu syvyys on 84 metriä.[2] Se on Niilin pisimmän haaran alkulähde ja sijaitsee Tansanian, Ugandan ja Kenian alueella. Järvessä on yli 3000 saarta. Monet niistä ovat asuttuja. Saariin kuuluvat muun muassa Ugandan puolella sijaitsevat Ssese-saaret.
The Sisters of Mercy on vuonna 1980 perustettu englantilainen rock-yhtye. Vaikutteita The Sisters of Mercy on kertonut saaneensa muun muassa Leonard Cohenilta, The Stoogesilta, The Velvet Undergroundilta, Suicidelta ja Motörheadilta. Yhtye on nimetty Cohenin kappaleen ”Sisters of Mercy” mukaan. Vuonna 1986 The Sisters of Mercystä eronneet Wayne Hussey ja Craig Adams perustivat oman yhtyeen, jonka alkuperäinen materiaali koostuikin kaksikon vanhasta Sisters-kappalemateriaalista. Yhtye aloitti alun perin Sisterhood-nimisenä, mutta tästä vihastuneena yksin jäänyt The Sisters of Mercy -keulahahmo Andrew Eldritch levytti nopeasti The Sisterhood -nimellä singlen ja albumin, pakottaen Husseyn ja Adamsin valitsemaan yhtyeelle uuden nimen The Mission.
Von Schwerin vietti lapsuutensa Erstavikin kartanossa ja kirjoittautui 13-vuotiaana syyskuussa 1806 vuotta vanhemman veljensä Filip Bogislauksen kanssa Karlbergin sotilasakatemiaan eli Ruotsin kuninkaalliseen sota-akatemiaan. Ruotsin jouduttua ahtaalle Suomen sodassa kuningas Kustaa IV Aadolf antoi kesäkuussa 1808 upseeripulan helpottamiseksi määräyksen, jolla parhaiten menestyneet sota-akatemian oppilaat julistettiin heti tutkintonsa suorittaneiksi. Näin von Schwerinistä tuli 11. heinäkuuta vain 15-vuotiaana Svean tykistörykmentin aliluutnantti ja kaksitykkisen patterin päällikkö. Kenraalimajuri Eberhard von Vegesackin komentamaan armeijakuntaan kuulunutta yksikköä oltiin tuolloin juuri lähettämässä Suomeen täydennysjoukoiksi.[3]
Turingin testin tarkoitus on selvittää tietokoneen ihmismäisen kielellisen kommunikaation kykyä, joten kommunikaatioväline ei ole olennainen. Testi toteutetaan siis kirjallisesti, kokeentekijän esimerkiksi kirjoittaessa kysymyksensä näppäimistöltä ja saadessa vastaukset tekstinä näyttöpäätteelle. Näin ei aseteta vaatimuksia erillisille viestinlaitteille, kuten puhesyntetisaattoreille, jotka olisivat epäolennaisia testattavan asian eli koneen älykkyyden kannalta. Tähän liittyvä sovellus on totaalinen Turingin testi, jossa hyödynnetään ääni- ja videosignaalia ja kone (robotti) ei ole ulkonäöltään tai ääneltään erotettavissa ihmisestä, sen lisäksi että läpäisee tavallisen Turingin testin.
Amiraali (lyhenne amir.[1] tai sotilaskäytössä amir[2]) on korkea sotilasarvo, jota käytetään korkeimpana arvona eri maiden merivoimissa. Se vastaa yleensä maavoimien täyttä kenraalia. Kenraalin tavoin sana amiraali voi viitata paitsi täyden amiraalin arvoon, myös alempiin amiraalin arvoihin. Sana amiraali tulee arabian kielen termistä أمير البحر ’amīr-al-baḥr (merten komentaja). Ristiretkeilijät oppivat termin, ja sitä alettiin käyttää Euroopassa jo 1000-luvulla.
Erich Maria Remarque, oikealta nimeltään Erich Paul Remark (22. kesäkuuta 1898 Osnabrück – 25. syyskuuta 1970 Locarno, Sveitsi) oli saksalainen kirjailija. Hän saavutti maailmanmaineen ensimmäiseen maailmansotaan sijoittuvalla, väljästi omaelämäkerrallisella romaanillaan Länsirintamalta ei mitään uutta.
Uusi vuosi eli roš hašana sekä jom kippur eli suuri sovituspäivä sijoittuvat länsimaisen kalenterin mukaan syys-lokakuulle. Lehtimajajuhlaa eli sukkotia vietetään syksyllä seitsemän päivän ajan ja silloin muistellaan juutalaisten matkaa pois Egyptin orjuudesta halki Siinain autiomaan. Sukkotin viimeiset päivät ovat Shemini Atseret ja Simchat Tora. Hanukka osuu joulukuulle. Juhlaa vietetään makkabealaiskapinan päättymisen ja Jerusalemin Temppelin uudelleen vihkimisen muistoksi. Helmi-maaliskuulla vietetään purim-juhlaa Esterin kirjan tapahtumien muistoksi. Juhlasta on kehittynyt karnevaalijuhla naamiaisineen. Kristittyjen pääsiäisen aikoihin vietetään pesahia, jossa muistellaan Egyptistä lähtöä, kun Mooses johdatti Israelin kansaa. Viikon kestävä juhla aloitetaan seder-aterialla, johon kuuluu Raamatun Exodus-kertomuksen lukeminen. Pesach-juhlan erityispiirre on se, että niin sanottujen hapatettujen ruokien nauttiminen on kielletty. Leivän sijaan käytetään happamattomia matza-leipiä.[19] Seitsemän viikon päästä pesahista on šavuot-juhla (kristittyjen helluntai), jota vietetään Tooran saamisen muistoksi. Heinäkuulle osuva tiša be'av (av-kuukauden 9. päivä) on juutalaisen vuoden surullisin päivä Jerusalemin temppelien tuhoutumisen muistoksi.
Skåne[1], suomeksi myös Skoone[2] on yksi Ruotsin maakunnista. Se sijaitsee aivan eteläisimmässä Ruotsissa Götanmaan pääalueella. Skånen pinta-ala on 10 939,3 km².[3] Vuoden 2011 lopussa maakunnassa oli 1 250 673 asukasta,[4] joten väentiheys oli 114,3 asukasta neliökilometriä kohti.
Pioneeritoiminta on aselaji,[1] jonka tehtävänä on hidastaa vihollisen liikettä, edistää omien joukkojen liikkumista ja suojata omia joukkoja vihollisen toiminnan vaikutuksilta. Käytännössä siis esimerkiksi miinoittamalla, rakentamalla siltoja tai linnoittamalla.
Noidan työkalu oli noitarumpu eli kannus (saam. goavddis), jonka merkeistä noita ennusti tulevaa. Rummun avulla noita osasi myös vaipua transsiin. Noidan apuna toimi apuhenki (noaidi-vuoigŋa). Noidanoppi saatiin usein perinnöksi esimerkiksi vanhemmalta. Erityisesti lapsena ja nuorena sattuneita sairauskohtauksia pidettiin merkkinä noidanlahjoista. Muuten noidalta edellytettiin hyvää terveyttä. Hampaiden menettämistä vanhemmiten pidettiin merkkinä vähenevistä voimista. Lars Levi Laestadius oletti, että lapinnoidat käyttivät tietyissä seremonioissa jotakin salaista, narkoottisesti vaikuttavaa ainetta ennen toimituksen alkua parantaakseen elimistönsä suoritustasoa ja mielikuvitusvoiman nostamiseksi. Laestadius tiesi noitien myös paastoavan aina ennen maagisen seremonian aloittamista.[2] Inarista onkin tallennettu perimätieto, jonka mukaan noidat söivät 7-pilkkuisia kärpässieniä. Kärpässienet ovat myös muualla šamanismissa usein käytetty apuväline. Noita oli lähes aina miespuolinen. Maininnat naispuolisista noidista ovat harvinaisia ja joskus pahansuopia:
Iida Johanna Vihuri (syntyjään Hildén, 18. elokuuta 1882 Lempäälä – 7. syyskuuta 1929 Tampere) oli suomalainen poliitikko. Hän toimi SDP:n kansanedustaja Hämeen läänin pohjoisesta vaalipiiristä vuosina 1922–1929 ja kuoli kesken vaalikauden hukkumalla Höyrylaiva Kurun onnettomuudessa. Hänen seuraajansa eduskunnassa oli Hugo Aattela.
Tiehallinto oli liikenne- ja viestintäministeriön alaisuudessa vuosina 2001-2009 toiminut virasto, jolla oli laaja toiminta-alue ja paljon erilaisia työtehtäviä. Tiehallinto vastasi Suomen maanteiden ylläpidosta ja kehittämisestä. Tämän lisäksi Tiehallinto kehitti tiejärjestelmää uusia teitä rakentamalla ja tarjosi tienkäyttäjille erilaisia liikenteen tietopalveluja sekä tienvarsipalveluita. Tiehallinto vastasi myös erilaisista teihin liittyvistä luvista ja on keskeisesti vastuussa tie- ja liikennealan tutkimus- ja kehittämistoiminnasta. Vuoden 2010 alusta Tiehallinto lakkautettiin itsenäisenä virastona yhdistämällä sen keskushallinto Liikennevirastoon, jossa sen nimeksi tuli tieosasto. Samanaikaisesti Tiehallinnon yhdeksän tiepiiriä yhdistettiin yhdeksään ELY-keskukseen, joissa entisten tiepiirien nimiksi tuli Liikenne ja infra -vastuualue eli L-vastuualue. Tehtävät säilyivät pääosin ennallaan, lukuun ottamatta toimintoja, jotka liittyvät liikenneturvallisuutta koskevaan norminantoon sekä tienpidon turvallisuussäännösten valvontaan. Nämä toiminnot siirrettiin samalla perustettuun Liikenteen turvallisuusvirastoon.
Chilen tasavalta eli Chile on valtio Etelä-Amerikassa. Se on pitkä ja kapea maa Andien ja Tyynenmeren välissä. Chilen rajanaapurit ovat Peru, Bolivia ja Argentiina. Sen valtakieli on espanja, mutta siellä puhutaan myös joitain intiaanikieliä. Argentiinasta, Brasiliasta ja Chilestä käytetään toisinaan yhteisnimitystä ABC-valtiot.[1]
Delfoin oraakkeli () oli antiikin aikana Delfoissa Kreikassa toiminut oraakkeli eli ennustusinstituutio. Se oli koko antiikin maailman tunnetuin ja merkittävin oraakkeli ja merkittävimpiä panhelleenisiä eli yleiskreikkalaisia kultteja. Oraakkeli toimi Delfoin Apollon-jumalan pyhäkköalueella sijainneessa Apollonin temppelissä.[1][2]
Paisuvaiskudoksessa on runsaasti verisuoniin yhteydessä olevia paisuvaisonteloita, joiden täyttyessä verellä kudos jäykistyy ja laajenee. Paisuvainen on paisuvaiskudoksesta muodostunut rakenne, jolla on toiminnallinen rooli sukupuolielimissä, erityisesti miehillä.
Nykyinen paavi Franciscus on virallisen laskennan mukaan järjestysnumeroltaan 266. Jälkikäteen arvottomina pidettyjen paavien poistamiset, vastapaavit ja alkuvuosisatojen historiallisuudeltaan epävarmat paavit vaikeuttavat todellisen järjestysnumeron tarkkaa selvittämistä. Paavien virkakaudet ovat kestäneet keskimäärin noin seitsemän ja puoli vuotta, mutta vaihdelleet viikoista kymmeniin vuosiin. Benedictus IX puolestaan oli 1000-luvulla paavina kolme eri kautta. Suurin ongelma paavien luetteloimisessa johtuu kuitenkin keskiajalla yhtä aikaa vallassa olleista paaveista. Paavien ja vastapaavien määrittämiseen ei ole yksiselitteisiä kriteereitä.