To tajemné jsou, věčné zahádky!
Jak slunce skryto bývá temným mrakem:
Nechť pověra je halí v pohádky –
Nechť s pochybným tam hledí skeptik zrakem –
Nechť víra stanoví i pořádky,
Dle kterých půjdou v nebe vyvolení:
Malujíc peklo s ohně žhoucí tlamou,
Že věřící umírá hrůzou samou
Již napřed – v ustrašené duše chvění –