Když se byl již povyzíval,
A když oudy velikánské
Podle chuti poroztáhnul
Sveřepec ten sosnodlouhý,
Pátral opět z příchozího,
Kterak jemu dařilo se
U slavného Zlatohlavce,
Co tam viděl, co tam slyšel,
Co požíval pochutného;
A pak founě vypravoval
Sen svůj dlouhý, směšnoblbý,
Až se řehtal komoň sám.