Proč to zlověstné znamení zakalilo rázem
nejčistší poklid jí v hlubinách? Proč se vrátit na zem
ze všech musí nejdříve nedotušíc ples?
Pohroma, kterou tušila, předstihla ji však
dřív, než v tíze své celičké chápala svůj děs.
Z květů vůni prýštících stromu kančanary
krvavé hvězdy dvě svítily drahnou dobu již,
k rodině spité myšlenkou:
hvězdy to nebyly krvavé, oči Nagy, hada,
závistně lokaly skupinu. Hadí kůže blíž,
bezvětří polední nerušíc, smýkala se mladá
s větve na větev, sklouzajíc, čelo hlavy v tiši
zvedalo se k výši.