Pak černokněžník, mužík žebravý
Kde nalez skoupý lid, a nepravý,
Jenž sebe prosycýho almužnu
Pryč odbyl řečí hrubou, neslušnou,
Tam přitáh na povětrné sylnicy,
Co křídlatý drak v tuhé vichřicy,
A v ďáblovém tom v mráčnach zjevení
Les pěkný zlámal, zvalil osení.