Kdes’ česká šlechto? Zrak tě marně hledá.
Kam zapadla jsi? Kde tě kraj náš hostí? –
Ty’s pouhý přelud, upomínka bledá,
vrak utonulý v moři minulosti,
stín, který s černých cimbuří se chýlí
a větrem nočním v rozvalinách kvílí;
tvé stopy břečtan s kapradinou kryje,
tys’ na vždy klesla pod kamenné desky,
v nichž kolem znakův omšených se vije
již sotva zřejmý slední nápis český.