V sklepení seděl muž zde přikovaný
Bez dechu, hnutí – jako mrtvol bled –
V žaláři za živa snad pochovaný;
Tu upřel na mne anděl božský hled:
„– To z Dubé Jan – to syn můj milovaný!“
Tak v nevýslovném kouzlu hlasu pravil,
„– Viz jeho rány: oudy rozdrceny
A bolestí jsou oči uzamčeny,
Zde tyran – kat – vítězství kruté slavil. –“