Se zpěvem v duši a vůní jsa zmámen,
klesnu tam bezděky do trávy mladé –
ať mi tam poduškou chladný jen kámen,
hlava tak ráda přec na něj se klade;
tam v říši smutku, tam ve vlhkém stínu
uhasne zvolna mi života plamen,
sněním a tužbami otráven zhynu
se zpěvem v duši a vůní jsa zmámen.