De fejedelmi Ulászló őt szólítja magához,
S ott a dicső hőshez szívéből szózatit ejté:
«Nagy lelkű Hunyady! trónom szerzője te s véde!
Mondsza nemes tetted mint hálálhatja királyod?
Oh de te érdemeid magasabbak, hogy sem elérje
Legmérészb hálám; im azért nyilvánta kimondom:
Hogy fölirám emlékezetem könyvébe sugárzó
Érdemid én, oda, hol mindennap elolvashassam,
Hogy míg élek adósának néz Hunyady János!»