Árva ‘s Özvegy valál, Törők kézre osztva!
Gyászos Árva ‘s Özvegy, Véred’ fátyolában!
Setét Hóld pislogótt szép Napod’ nyómában!
Pólgáridon, kiknek valál tulajdona,
Esztendőnként adót más idegen vona!
Közepetted lakott sartzoló Törököd,
Gyakran Vér-patakkal vitt faját őrököd!
Ha a’ fehér Szederj Pirosra változótt,
Hól Piramus ‘s Tisbe vérek omladozótt:
Buda! Hegyeidnek vér szín veres bora,
Mert bőven borított vér veres bibora!
Lotharingi Káróly! ‘s több más Fejedelmek!
Kiknek viszsza-nyere végre segedelmek!
Mig a’ Magyaroknak itt lesznek hajléki,
Áldjanak ezeknek késő maradéki!
Vitézségtek’ firól fira emlegessék,
Századonként elő-fordúlva hirdessék!!!
Ti Vitézi Hamvak! váltsági Budának!
Véres áldózati a’ Török igának!
Hegyeink’ kövébe kik temetkeztetek,
’S Véretek’ fátyola lett szemfedeletek!
Nyúgodalmótokban örök tsendességtek
Légyen! ‘s maradjon fel vitézi hivségtek!
Erezze hamvatók e’ kegyességünket,
Végye áldozatúl most-is Innepünket!
Buda! sok változást a’ melly ki-állottál!
Sok óltalóm, ‘s vivó óstromon fórgottál!
Nyúgodj már szárnyai alatt JOSEFednek!
Tartsd őt az Ég után másik védelmednek!
Mind erős hegyeid mélly fundamentóma;
Légy mózdíthatatlan békesség Templóma!
Számláld Századidat békesség ölében,
Míg Magyart találni Magyarók földében.