Mindenség! nagy szó; felségesb, hogy-sem eszünkkel
által-hathassuk. Tsak az Isten az, a’ ki temérdek
értelmét ki-merítheti. A’ Nap-kel’ti világnak
bőltsei, bámúlván hajdan méllységire, I s t e n’
s z ü l t t é n e k nevezék. Méltó neve illy tsuda mívnek!
Milliom olly gomolyag, mint a’ Főld, egybe-rakattván,
vólna talán olly nagy, mint a’ Nap; mellynek öléből
lelkíttő hévségek ama’ Testekre lövődnek,
mellyek szép renddel, noha szerte, körűltte kerengnek.
Hogy, kisded teke-ként tünvén szemeinkbe, parányi
mozgással látszik könnyen lábbagni felettünk,
azt tsak az eggy iszonyú távól-függése tselekszi.