Ó matko má v tom prokvetalém vlase,
ty dětství mého živá pohádko, –
ó povídej mi o tom krásném čase,
když byl jsem ještě drobné robátko:
jak ohněm lásky oči tvoje plály,
když klad jsem hlavu tobě do klína –
ó potěš mne – vždyť žaly růže svály
a mladost, mladost ta již zhasíná. – –