„Hanba, kate, znova – tni ho ještě jednou.
Co to? Na co váháš, proč ti tváře blednou –
Kam to hledíš ? K městu ? Co to, kouř?“
Slyš ten křik, ten divný hluk, to bědování
Hoří, město hoří! K šturmu se vyzvání:
vzteklá se teď v lidu strhne bouř.