Má malá Liduška je samý květ:
jak rudé růže poupátko je ret,
zrak temnou fialkou si v řasách hoví;
a líčka jsou jak kvítek jabloňový,
když slunce v kalich zář mu nalije;
lesk čela svítá kmentem lilie;
jak „boží lžičky“ jsou ta ouška malá,
a v podbrví-li náhle rosa pálá,
tu jedním rázem moje malá Lidka
je učiněná kytka!