Zas holá skutečnost se zjevila,
svit měsíční ozářil chodců dav –
byť krev se odhodlaně pěnila,
přec nelze porušiti dobrý mrav;
nuž srdce bujné, touhu svoji stav,
čas ubíhá, jest nutno dále jíti,
a přede tváří lidí nesmíš sníti.