Ó století, jež přeletlo jsi vírem,
zas nové nesouc okovy,
tak luzně lákající věčným mírem,
jenž zkvést měl z lidstva obnovy,
ó století, jež začalo’s tak hrdě
svůj triumfalný běh,
jak despoticky, pokrytecky, tvrdě
dnes končíš po letech!
Ach, rovnost! Volnost! Bratrství všech! Shoda!
jsou prázdná slova dnes,
když nový žoldák svobodě bok zbodá,
ač první její prapor vznes’,
jenž z egoismu vlastního dnes chvěje
stoletým valem kyklopa
a v jeho zvrat pak cynicky se směje:
„Co? Za mnou přijdiž potopa!“
Ó Parini! Tvůj občan Kristus vlídný
z ran sterých znova krvácí,
co Briareus storuký, však bídný,
se lidstvo ve tmách potácí!