Duch nový zavál, svěží, původní,
duch český, jarý, s neúmornou silou,
jenž opět vzkřísil domovinu milou,
by zastkvěla se jako v dávné doby
a svrhla pouta cizoty a zloby.
Vlasť probuzenou plným citem zase
ctí národ celý v neskonalém jase.
Z nás každý cítí, že jest jejím synem,
že žijeme s ní, trpíme a hynem’,
z nás každý věří v její velké příští,
z nás každý vidí, jak se v mlze blýští
zas novou září její diadem!
Jen buďme hrdi otcův příkladem:
ti v míru, v boji, v cizině i doma
vlasť vyznávali srdcem, činem, rtoma,
vždy doufajíce na životní pouti,
že Vácslav svatý nedá zahynouti,
že zradě vlasti trest jde v zápětí!