Vlá nad ní bitev praporec,
meč po boku jí visí,
den z oken chrámu a kmit svěc
jí plane po kyrysi,
jak na schodech již chÓru stojí
ctná panna, vítěz Orleánu,
a kolem ní tlum věrných pánů.
Meč, otců korunu a žezlo
dnes v dÓmu Remeše
král ujal, vzhůru hlavu,
by bědným vládnul k útěše
a na strach zbrojných davů,
co loupili mu rodnou zem
v jih od pobřeží moře,
až dívka mávla železem –
s ní nad muži muž vítězem,
vlast mimo potupu a plen a hoře!