Rozdílné jsou naše losy
Usnešením osudu;
Jeden nuzně žije v chýši,
Druhý v nádherném paláci
Bez starosti, bez trudu.
Avšak, nechť kdo v potu tváři
Chleba sobě dobývá,
Nebo půlí světa vládne,
A bohatstvím oplývá:
Věrně velké slovo v prsou zachovejte,
V paměti je živé mějte:
„Bratři jsme, jsme bratři!“
Milujme se, jak nám bratřím patří!