Z upanišad už pradávných ani starý čas
pravidlům tebe víc neučí tak, jak davů hlas,
abys nekradl, nevraždil, nelhal, nežil v sváru,
nikoli to, však poznání jsoucna radí tobě
knihy tyto hloubavé, a když k svému zdaru
zvíš, co bytí je v bytí svém, nechopíš se meče,
aniž po zlatě shánět se budeš, nenávidě
závisti nehodné boháče,
jako naopak tomu, kdo nepochopil cele
pravou osnovu života, lakoty a záští
vadnost nikterak nezjevíš, mluvě sebe déle,
protože tomu, kdo nespatřil slunce, duhy skvost
nevynachválíš dost.