Tenkráte ústa citem rozvolněná
poprvé vyřkla tajné lásky hlas,
a naše srdce touhou rozechvěná,
slavila krásný mladé lásky čas.
A takž jsme v podvečer vždy ruku v ruce –
nu, bláhová – jen zůstaň sedět přec,
nač utíkat, byť srdce bilo prudce,
vždyť zpívá jenom starý mládenec.