Prosvětlí se, kam jen kročí
s úsměvem svých modrých očí,
v ní zem celá požehnána
čeká příští čehosi
tajemného, a v ta rána
nad žity a nad prosy,
nad ječmeny zježenými,
nade ržemi kvetoucími,
nad loučkami zelenými
slunce, planouc červánky
rozštíplou dvou mraků hrází,
s růžovými beránky
také v lidskou duši vchází.