Kdež jeden ještě na evropské stráni
Slavených zpěvců zbor se zrakům skrývá?
Slovanské, slyš! jak harfy rokotání
Mlhavé luhy žalostně provívá! –
Toť truchlivé jest Mickiewiče znění,
A v dálce druhů věrných písně vroucí!
Kollára to něžného libé pění,
A národní Slovanů zpěv plynoucí!
Slovanští zpěvci, vám tu plnou číši!
A slova má, ze srdce se vinoucí,
Nechť vicher zanáší od říše k říši!