Zas ustrašený pták jí v srdci skáče
a tluče křídly, tuchou zkázy jat!
Tu zlostně shrábla šperk ten zlořečený
a v pouzdro zamkla jej. Teď bude klid!
Vše marno: vnadidlo má hlubší skryt
již v pobouřeném nitru mladé ženy;
již nikam bezpečně ho neodklidí;
i v tmě i v pouzdře stále perly vidí. –