A v Siddim prchal král i žena sličná,
v důl líbezný, v něm stinné byly háje,
kde vesna přebývala ustavičná;
kam lid si vbásnil čarné vnady ráje,
jak nilský luh, než do Segor se vchází,
a plno květů bylo v něm a zvuků;
zde v hojných palem ukryli se mlází,
ret ke rtu spěl a ruka tiskla ruku.