Bratr Odo polekaný nazpět
do lesa chtěl obrátit své kroky,
vlk však za ním hnul se tvrdošijný.
Kolik kroků zpět učinil svatý,
tolik kroků vlk učinil za ním.
Bratr Odo zkusil jít zas k předu,
vlk se pustil ihned v jeho stopu;
bratr Odo v polokruh se točil
a vlk za ním stejnou čarou táhnul,
vyplazený jazyk, žhoucí oči,
zježený hřbet – strach se podívati!