Když tak pravil šeptem, zase k boku
přiklonil se královně a smál se
na ni zrakem, který nejvěrnější
ze všech zraků zdát se musil hostům,
tak se díval v manželčiny zraky,
ztravované od slz dlouhých nocí;
potom na účinek pozřel, věrní
jak jsou poddaní mu přesvědčeni
o manželské shodě, o věrnosti,
o ničemných řečech, které z rána
marně vykřikla v svět sťatá hlava...