Červánek ranní procitl – jen výš!
Prosekni zlatým mečem temnou mříž,
zurážej zámky těžké od žaláře
a otevř dvéře, vpusť tam proudy záře,
ať vězeň noci, bohatýrský svět,
den uzří jasný, rosou svlaží ret!
Jen výš! Paprsky velebné, jen výš!
Již zlaté luky svoje napněte
a šípů stříbropernatých déšť vyšlete!
Jen výš! Vás palác uvítá i selská chýž.
Jen z hor již vyskočte a k zemi blíž – jen výš!
Květ každý zdvihne rosyplné číše
na pozdrav slunci, zjásá všechna říše,
sbor skřivanův a ptáků zpěvných dav
své napne hrdélko, a v lesklý háv
se vrchy odějí. Vy zatím skokem,
červánci zlatí, posypete září
oblohu modravou, ať každým krokem
jdouc s vítěznou a velkodušnou tváří
se noří slunce nachu ve moři,
ať radostí mu líce zahoří!