Náš Noll jim odmít, musil odmítnouti,
vždyť Hospodin byl lidu toho králem
a Noll jen constablem, jenž obstarává
klid obce, mír a spánek bohabojných.
Už nebylo lze spravedlnost koupit
jak v letech zašlých; jako proudy vody
po zemi valila se, z ní moh každý
jak chudák, tak i boháč holou rukou
načerpat tolik, kolik potřeboval.
A každý sklízel všechno, co byl zasil
a každý mohl požít plod své révy.
A jakou slávou protektor náš oděl
na zemi, moři Britannii naši,
padouchy podlými kdys zohavenou –
víš dobře, bratře; kde kdo musí vědět,
však netušíš, za jakých hořkých trudů!