Pozdraviž vás, přátelé,
všechny ruka Páně. – –
Jen prosím vás neplačte,
že jsou velké daně.
Věřte, tůze zdaněná
jest i ta mršinka
a přece nic nereptám
já, Matěj Bezinka.
Něco umím přednášet,
leč nevím co asi;
což abych vám ukázal,
jak se žízeň hasí.
(Napije se.)
Tak, už jste to viděli,
teď výklad přednesu,
neboť se na rejpaly
celý vztekem třesu.
(Pije.)
Znáte vlka, který se
do beránčí kůže
oblékne a pak zdáví
ovcí, co jen může?
Znáte – chraň mne jej, Bože! –
znáte zlého čerta,
jenž krade hříšné duše
jak bídný poberta?
Znáte dravce děsného,
hyénu nečistou?
S vším tím radš se spřátelte
než s socialistou.
Když vás dravec uchvátí,
tělo pozře v sebe,
ale socialista
ukradne víc, nebe!
Jako ďábel úlisný
slibuje, že třeba
nemusíte suchý jíst,
nechcete-li, chleba.
(Pije rozhorleně.)
Nestydové, bludaři,
jsou to, rebelanti,
k smíchu kostelníci jim
jsou i ministranti.
Hlásají, že pracovat
stačí osm hodin...
oh, kéž by je potrestal
veliký Hospodin.
A za to lenošení
ještě větší platy,
jako by nemohli žít
týden za dva zlatý.
Inkvisici jen na ně!
To by byly časy,
to by zmlkly zajisté
hříšné jejich hlasy.
Ti nestydové tvrdí,
„studených“ že spolky
vychovávají pouhé –
s odpuštěním – volky.
Věřte, že – ač velmi rád
povidlový vdolek –
přece jest mi milejší
takovýhle spolek.
V spolku se přiučíme
věcem rozmanitým:
úctě k pánům, vzdorovat
satanášům lítým.
A jak hodným jest na nás
pan páter předseda!
On nám žízeň trpěti
nikdy, nikdy nedá.
Hlavní jest, že po schůzi
předseda Vozdrůněk
pokaždé nechá nalejt
zdarma v sklenky – truněk.