Houkla půlnoc. Holka klekla,
prsten rychle s ruky svlékla,
hodila jej varné v lůže.
„Svatá panno Petronilo!
Dnešní májové své noci
máš náš osud ve své moci,
činíš, cokoli ti milo –
prosím, prosím, dej mi muže!
Zajisté že muže svého
každého z tvé ruky beru,
nepředpisuju ti věru,
svatá panno, nevybírám,
nemysli si, že se vzpírám –
jen ne, probůh, zrzavého!“