Pátý den se v západ klonil, zavoněly chladem luhy.
Pod strom sedl slepý huslař, znaven cestou, mezi druhy.
Náhle kdos mu sevřel ruku, slepec sebou škubnul trochu.
„Bendo, Bendo, zlatý chlapče, jsi to vskutku ty, můj hochu?“