Jindy bych byl klidně dál šel kolem,
milejší mi horalova chýš,
milejší lán s rozvlněným polem,
se skřivanem jsem tu Bohu blíž!
Ale bouř a cesty dlouhé mdloba
nutily mne, a já zaklepal,
brána skřípla – pochodněmi koba
v stínech vzplála – a já vešel dál.