,Krásný, pravda. Mně však vábnějším být zdá se –‘
živě povzlétla tou řečí něžná hlava
a svit nadšení se mihl v jemné řáse –
,– králová když dobrá, máti lidu pravá,
jako lásky anděl křídlem měkkým plaší
každý mrak, jenž války hrůznou bouří straší,
s čela choťova, když jeho mysl jemní,
změkčuje mu srdce, schyluje ho k míru –.
Prvním lásky zákon – bohu v bojů víru
rouhají se lidstva démonové černí!‘