A opodál zas děti tančily
a věnčily své zlaté hlavinky
buď listem révy, měkkým, chladícím,
neb sladkodyšným květem oranžů;
zde děvčátka při vírném křepčení
své tamburiny hází do větru,
tam hošíci ve stínu terebinth,
těch věčně zelených, na píšťaly
se cvičí pastýřské, a nehledí
na vyčítavé kmeta pohledy,
jejž vyplašili ostrým neladem,
když blaze usnul v šeru stromoví.