Milostně v tom bytu vyvoleném
Bůh ten zpěvolibý zázračil,
Jedva u prostranství přeplněném
Putujícím chrám již vystačil;
Oni z vlastí blízkých, z končin dálných
K sídlu boha v davech spěli valných
Pod praporcem, pod nímž válčí víra
Duchů všech a srdcí všehomíra,
Jimžto k člověčenstvu láska čistá,
Bez rozdílu jazyků a mravů,
Bez mezníků prostory a místa,
Bez rozkolu rozkolnických stavů,
Odvahu jest vdechla nejstatnější,
By své nedbajíce výhody
Slovem moudrým, snahou nejbdělejší,
Bujné rozsívali zárody
Nebeského daru svobody
Na všech stranách, ve všech prostorách,
Byť se jim i světla opřel vrah,
Tady Černoboh, tam Ariman,
Vládce tmy a mrzký noci man!