Pár přeletělo dní. List došel. Farář prudce
jej roztrh’, zasmál se a vesel mnul si ruce.
Ó, chudák nebohá! jak, ze zloby ji vině,
se na ní prohřešil! ó, to je hospodyně!
a jaké srdce má! Už zítra bude tady,
však bez ní o pouti by nevěděl si rady,
teď zachráněno vše – ten oběd po hrubé!
Ó, jistě jsi tak chtěl, náš svatý Jakube!