Oh, nedívej se tak smutně,
když dusím tě v objetí
a horké mé tělo
vášní se třesoucí
se v tvoje vplétá,
když se smíchem trhám
tvůj šat
a bílé tvé údy,
tak k smíchu drobounké
když třímám
v svých žulově silných rukou,
když v nervosních výbuších
vzlykavého smíchu
já šíleně líbám
poupata puklá tvých prsů –
oh, nedívej se tak smutně
a nešeptej
tak tiše a vyčítavě,
tak prosebně a oddaně
to zoufale smutné slovo:
Jeníčku...