„Slep každý je, však Žižkou nikdo z nich,“
se zubí čert, „než, prosím, tuto větu,
nečítej v účet vtipů ďábelských,
ta není moje, ač mi sjela s retu,
já vzal ji z panny Krásnohorské knih
a jak jsem vzal ji, tak teď, prosím, je tu,
ač autorka by také zde být měla,
vždyť Husitka to čistokrevná celá.*)