Réva listí sklání, bujné rudnou keře,
mlha, stráně halíc, vystupuje z vod,
vinař rozveselen z vinic domů béře
celováním slunce vypěstěný plod.
Kéž jím prchne všecko, co nás rve a kruší,
kéž jim vzejde jarost každé české duši,
aby vítězila v poznání a věře,
že jen chabce ničí zloby ostrý hrot?