A z chlípných očí, mastných úst,
jsi viděl stíny vášní růst,
a kolébka i mohyla
se leskem cárů halila,
a velký, ctný a vážen byl,
kdo v zlatě moh’ si čerpat sil;
jí ženu koupil, muže chyt’,
i myšlénku a právo, cit,
a řka: jsem pes! hned za podlost
měl úřadů všech, blaha dost. –
Ve víru tom a hluch a spit
se hnal a jásal, řval ten lid:
„Ó hossanah! Tys světa zář,
chcem’ za boha tě na oltář! –
Jen v pochodni té celé, celé
my uvítáme spasitele...“