Tvé vůle ocel sžírá naše rez,
tvých citů zlato naše křehká rtuť;
my horoucně tě objímáme dnes,
a zítra rozšlapeme tvoji hruď;
z ní vyrveme, co nejdražšího chová,
a hodíme to vrahům v podnoží;
kde koruna kdys plála démantová, –
tvé skráně odsoudíme pro hloží.