On před ní v skutku neklečel, však duchem
se skláněl přede vzorem tvorstva všeho,
ne jako před modlou; však pojat ruchem,
jenž unáší nás z kalu pozemského
v tom světě, na vše vznešené tak hluchém.
V ní jedinou zřel hvězdu žití svého,
jíž svit se v duši odbijí a množí,
jak v moři neobsáhlém – obraz boží.