Tys kynula a juž zázrakem v mžiku
se vynořily davy trpaslíků
a skřítků, šotků, vil a rusálek;
tys pohlédla v peň vydutého stromu,
juž mihla se v něm šedá brada gnomů;
šlas kolem sluje a po břehu řek;
tam kladiv ruch, zde svůdné písní hlasy,
nad vlnami se kmitly rusé vlasy
a pod listím zněl utajený smích.
Roh lovecký lkal v hloubi šedých hvozdů,
pláč flétny s rolničkami v píseň drozdů
se vinul s větví ztemnělých.