To všecko zřela Smrt, své dílo dokonané.
Ve vzduchu prochladlém jak chvělo by se ještě
sténání raněných a kletby jejich marné,
co zatím zmíral den, a země krev jich pila.
A v zraky padlých, Smrt, když uděšeně zřela,
jež k nebi chladnému jak s výčitkou by zřely,
když mladá viděla jich pokosená těla,
svým dílem zhnusená do dáli odcházela.