Čas pílil přerychle a spánek šeřil Asry zor,
a její hlava skláněla se vnadně
na lehce vlnící se ňadro.
Jak luzný obraz, mladou dívku zřít,
jež ve snů klesá čarnou náruč!...
A obraz ten též zajmouti zdál cele
staršího muže – Asřino to hostitele.