Pohledem jsem přísným brance káral
a jal v náruč vzdorující děcko.
Soucit hluboký se ve mně zháral,
hlas mi velel v duši rozechvěné,
bych to ptáče, hnízda pozbavené,
církvi svaté v náruč teplou vložil
a jím kdysi boží slávu zmnožil.