Každá věc pod sluncem dvě má strany,
Z dvou-li na ni zříme stanovisk;
Z mnohých věcí jedněm plyne zisk,
Druhým výsledek slabounký, planý.
Stejné skutky jedněm nesou hany,
Jiným slávu šířících názvisk;
Tu románu, sotva se dotisk',
Kritik jeden smutné zvoní hrany,
Druhý jej za klassický vyhlásí;
Dívka jedněm škaredou se zdá,
Jiným vzorem jest pikantní krásy.
I počasím chvály aneb hany
Tou samou dobou se poskytá:
Ejhle! věc každinká dvě má strany.