Do ciziny se ubíral,
těšil mě, slzy utíral:
„„Zasej, má milá, zasej len,
zpomínej na mne každý den;
první rok přádla hledívej,
druhý rok plátno polívej,
třetí košile vyšívej;
až ty košile ušiješ,
věneček z routy poviješ.““