Na jihu vína ohnivá,
a v Němcích vzdělanost se rodí;
vína jdou světem ve flaškách,
a vzdělanost se námi brodí.
Bud bohu chvála! Naše vlast
je na velduchy požehnána,
a když se nám rok vydaří,
je také kapsa špikována.
My z malých ducha odpadků
velké si naděláme droby,
to lačné sytí zázračně
a nám kapitál zdvojnásobí.
My svorně kousek po kuse
si podškubem své opeřence,
a kde nám dvírka povolí,
tam vtáhnem jmenem intelligence.
Za námi doušat příbuzných
hned celá rota táhne plaše:
my dali syrob na kaši,
tož právem celá mísa naše.
To vždy se potká s prospěchem:
co nejvýš ukázat jim straku;
tak půda zmizí pod nohou,
a učenost se leskne v laku.
„Jeť celý vesmír naše vlast“ –
to v mládež zatloukáme klínem,
až ve všemmíru zmizí vlast
a vesmír do rance si svinem.
Však aby v klam nepadli zpět,
o to se postaráme s citem:
jich předky k lotrům snížíme,
a naše lotry natřem třpytem;
jim zamknem brány budoucna,
a minulost jich natřem žlučí –
tma za nimi, tma před nimi,
a tak nám klesnou do náručí!
Vy, páni, již jste ztužilí,
však my se též vynajdem k plánu,
neb kde se jedná o hody,
tam třeba odzvánět i hranu!