Škoda je vás, doby nadšení a vzletu,
vlasteneckých hesel, táborův a schůzí,
ohnivé kde řeči hlásávaly světu,
vyhnanství a steré žalářů že hrůzy
ničím nejsou proti lidu svaté vůli,
otrocká že pouta darmo pro něj kuli!
Věčná je vás škoda! Dnešní doba naše
nechápe vás více; mládež beze vznětu
na city svých otců chabé vtipy páše,
vlastenectví jako zhaslou cigaretu
odhazuje v prach a metá na ně sliny.
Národnost? Ach, jako otřepané heslo,
poslední jež dobou valně v ceně kleslo!
Člověk moderní přec tvor je zcela jiný,
nežli nadšení ti byli ubožáci,
kteří pohodlí a nezřídka i jmění
v oběť přinášeli „národní“ prý práci,
ve vlasteneckém si libovali čtení,
besedy si v četných městech zakládali.
O, těch besed starých, pod jejichž se stropy
utíkaly všecky naše ideály!