Sosna vzrostla z toho rovu,
ze druhého jedle v ráz,
rostla sosna, rostla jedle,
haluze jich v krátký čas
sepialy se, objaly se,
cestu králi zavřely,
když pospíchal na mši svatou
časně ráno v neděli.
Král zlý stromky kázal srazit,
oba srazit sekerou,
čisté mléko teklo z toho,
královská krev z druhého,
holubička vzlétla z toho
a z druhého holoubek,
na ramena sedli králi,
jak si used’ ke stolu:
Kletá budiž taká láska,
taká věrnost kletá buď!
Neměl v žití jsem a smrti
odloučit je od sebe!