Ach ano, věřím tobě, velké slunce zlaté,
a rád se svěřím hebkým rukám lásky svaté –
svou věc nechť oba, on i ona sami vedou
– snad líp je psáti – aby opuštěné děcko
svým čistým, dobrým srdcem rozvážilo všecko,
i slibnou budoucnost i dávnou vinu šedou,
své matky žal a lásku, otce svého práva
a také všecko, k zápasu co za mne vstává –
Svůj trojí nárok jemu odevzdejme sami,
nechť láska rozsoudí nás, a Bůh budiž s námi.