a lásky jméno svaté, všemohoucí
nadarmo béře v nectném objímání.
Na bránu světa slyší zkázu tlouci,
nuž rychle ňadra k ňadrům a skráň k skráni,
dech horký s hvězdy té k nám pálá žhoucí,
dech dívčích ňader v divém rozhárání
je sladší, nuže každý děvče chytnem
a s číší v ruce v smíchu plesném slítnem
v nic, z něhož povstali jsme z nenadání.