Tam nedaleko v tichém sousedství
ční Kreuzlingy. V nich Svatý Oldřich tají
se v stínu lip, to staré opatství,
a za dnů jasných měkce rozlévají
se k jezeru a nad ně výš a dále,
jak srdce rozzpívaná k boží chvále,
hlaholy jeho zvonů, jako oblak hra,
jež skvíc se k nebi jde a na dno jezera.