Já balladu Ti psal kdys v časech zlých,
však věru o nic nejsou lepší dnes;
na kadeřích i duších leží sníh
a v srdcích větší pochybností směs,
stesk o minulost, o budoucnost děs.
Však nad vším, kam jen jdeme, kam se hnem,
vždy staré slunce platí naleznem,
zpěv ptáka znící v dumy samotáři
a život posléz přec jest krásným snem,
když poesie nad ním sluncem září!