Z nich kdosi původcem byl rady,
bych v knize vydal tuto věc –
a nakladatel jeden mladý
dal tisknouti ji, bláhovec,
Však člověk míní, osud mění,
neb nakladatel umřel mi
(a konkurs stihl jeho jmění,
což mrzelo mne převelmi);
on předmluvu též objednal mi,
však čekat omrzelo jej –
já nad hrobem jsem pěl mu žalmy:
Ó Káčo, Káčo, utíkej!