Již před ním zemřel Mor, prý zabila jej přísná žena,
jež Vědou zvala se (ta zabila prý také Víru).
Duch Války zemřel též, když proti němu postavena
poslední byla děla (z rozkazu prý krále Míru).
A třetí zemřel Hlad, když zemřela mu sestra Nouze,
byv proklán jinochem, jenž zve se Lidstva Blahobytem.
Teď na něm řada jest. Jak zmírá se mu zvolna, dlouze,
však zemře ještě s posledním dnes večer slunce svitem.
I stal se zbytečným. Již nelze jemu, jak dřív, ničit,
když zmizeli ti, s nimiž spolu v azuru vždy kroužil
a Života a Radosti když trůn se počal týčit,
neb člověk mety dospěl, po níž od pradávna toužil.