Vždycky rád jsem vídal Plzeňanky švarné
v suknicích těch krátkých, které v zanícení
uvádějí také muže mravokárné,
nad nimiž jen ženy zlobně barvu mění;
vždy se líbily mně hedvábné jich stuhy
barev nejpestřejších, vypůjčených z duhy,
zástěry a šátky, střevíčky jich malé,
nejvíc však můj obdiv budily a k písni
nejednou mne nadchly punčošky, jež tísní
kulaťoučká lýtka krásy neskonalé.