„Nu tak, vlastenče, ji probudíme,
toť by v tom již ďasi byli všeci –
a tím právě k své jsem přišel věci:
vzkazuje vám redaktor pan Tyl,
v čilé hlavě snuje podnik nový,
abyste dnes večer k Šmilerovi
v kafírnu se jistě dostavil.
Považte jen: český bál se chystá!
Já tam také přijdu dozajista,
snad i jiní, též Tyl Branimír
bude pozván, však ho dobře znáte,
jak ten měšťan hoří k věci svaté.
Na shledanou tedy na večír,
a teď báseň opište jen čistě...“