jak je to možno,
když tak klesáme někdy pod tíhou hodin,
napěchovaných starostmi jak pytle 
pískem,
nevědouce kudy kam,
když celý život zdá se strašným žertem
a lidstvo zlotřilým jen hemžením,
v němž každý druhý sám
buď tyje z druhých, nadouvá se, ze lži
a krádeže pán,
anebo jako věčný otrok zápasí o groš
a slovo;