„Hrajte, hudci!“ Družba pojal nyní mladou, –
jaj, už ti ji, Janko, na vůz první kladou,
rodinka k ní tvoje s rúšnicou se tulí – –
Heja! na kůň chlapci juž se vyšvihnuli.
Jezdí celou vískou, veselí se, pějí,
až pak v nové bydlo pestře dojíždějí.
Ženich snáší sobě Zuzulku sám s koče:
šumnou dostanete dceru, matko, otče!