kde zadrženy v prudkém poskoku,
svou rukou vlhkou zachytí se tesů,
by zčistily se. Svěží vůně lesů
je prosytí, a vlahou pokroku
se vpijí v žírná pole, v zeleň luk,
a příští jarní větry nepoznají,
že vody rouhaly se květům v máji,
když kalně prýštily se z vin a z muk.“