Tu Rudohra štýrská provolala:
„Ješitná je tvá sebechvála!
Již tisícletí uplynulo,
Jak bohaté mé nitro se lidstvu odemknulo:
Z pokladů mých se utvořuje,
Co v domácnosti, na bojišti,
A v umění a na tržišti,
V rozličných tvarech přáním vyhovuje;
Z mých látek kolej dalné země pojí,
Mé lázně tělo zmalátnělé hojí,
A nikdy nemám míň zásoby,
Vždy množí se plodnosť mé útroby –
Byť krása byla sebe větší,
Ji užitečnosť daleko předčí.“