S podzimu listy barevnými nepokoj touhy napadal mi v duši.
Čas míjí kolem oken mých jak ostražité kroky zvířete,
a všechny chvíle nezachycené se rychle ztrácejí a jinde vzruší
bytostí cizích na tisíc, však na mé dvéře vícekrát už nezabuší.
Hvězdy, až nádherou jiskřivou ramena noci zastřete,
zda zkrášlíte tesklivé moje sny?