Však nešťastný náš autor mladý
chtěl před světem být hrdinou!
A nevěda si lepší rady –
za novou opět vidinou
v let odvážný se pustiv směle
juž záhy vzplál svým srdcem vřele
ku jinému zas poupěti...
I svěřil mu svých prsou tíhu
a veršů též mu poslal knihu.
Div dočekal se odvěti!
Leč tenkrát list mu vypad’ z ruky –
neb horší, než jsou pekel muky,
při čtení řádek zakusil:
„Proč „božskou“ zříte ve mně krásku?
Ó blázínku, vždyť chci jen lásku –
a básně psát Jste nemusil!“ –