Nezná trní země širá,
s kterého se hrozen sbírá,
to zrak zdravý jasně zírá,
nešlechtěná, planá slíva
vždy jen plody trpké mívá,
a kdy plody sladké dal
planý stromek, liberál?
Víš-li, kdo jsou liberáli?
Lidé, jež by libé brali,
nelibé však jiným dali;
jsou to sobci tělem, duší,
ku pravdě a právu hluší;
liberála vida, křič:
„Pán Bůh s námi a zlé pryč!“
Liberáli, to jsou hoši,
nikdy nikde nelenoší,
svobodu prý nesou v koši.
Ano, volnost v koši mají,
komu však jí trochu dají?
Volnost chtí jen pro sebe,
nezbude nic pro Tebe.
Chceš-li volnost slova, skutků,
dojdeš u nich vezdy smutku,
uslyšíš hned smělou důtku:
‚Vy též chcete volně žíti?
Naše jest to vonné kvítí!
Poslouchejte ve všem nás,
my pak oblažíme Vás!‛
„Do duší svých si to vpište,
jenom naši vůli slyšte,
a vše svoje tužby tište!
Rcem-li, křída že je černá,
ač to lež jest pramizerná,
zvolejte hned: „Tak to jest,
liberálům budiž čest!“
Svoboda Vám plní ústa
z té však katolíkům vzrůstá
útrapa a hana hustá;
pícháte je jako vosy,
spíláte jim jako „bosí“;
katolík-li slaví sjezd,
zatínáte v kapse pěst.