Skoro půlnoc, hu! a ještě,
Ještě slyšet se všech věží
Tlouci na poplach, hřmot zbroje,
Ryk a vřavu zápolících,
Trub a kotlův divý hlahol,
Střelbu z ručnic, hromobití
Z zkázonosných hrubých děl.
Žižka, mocný palcát v mocné
Pěsti, všude mezi svými,
Obezřelý, neunavný,
Přimlouvaje, domlouvaje,
Všechněm srdce dodávaje
Hrdinským příkladem vlastním
Kdežto královští znenáhla
Ochabují, umdlívají.