„Bídní kantoři!
Chcete-li dle šílených svých návodů
Mistrovati přírodu?
To-li nazýváte uměním,
Co se příčí schopnostem přirozeným?
Na vás bič a skřipec!
Oko vaše kryje mrákoty noc hustá!
Sami vlastní sejmete si tipec!
Svou si nechte Sedmihláštinu,
A jiným necpěte v ústa
Svého jazyka motaninu!
Libujte si v ní, tohoť se Vám nebrání;
Jiným násilí nečiňte jazykům,
Přejte přirozených zpěvů Slavíkům,
Kavce nechte kavčí, Vráně jazyk vraní,
Menším svéhlavé neploďte muky,
Nechte, jaké Tvůrce dal jim zvuky!
„„Sedmihlásek jest jen pták!““ říkáte?
Dokavadž to přísloví neodvoláte:
Z počtu ptactva, hrdí páni,
Sami buďte na věky vyobcováni!
Nyní páchněte mi s očí,
Ať se na vás pomsty metla nezatočí!“