Co může, dělá každý, to je snadné;
když pustíš s ruky kámen, jistě padne,
však dělat víc než můžeš, to jest jiné.
Duch křídla dostává, když tělo hyne.
Chci zničit se, bych před Pánem byl všecko:
Já odevzdal se bohu, slabé děcko,
já rozdal jmění chudým a sám chudý
jsem záhy opustil vše světa bludy.
Let šedesát jsem v poušti žil, byl chorý
od postu, vírou svou jsem nosil hory
a uzdravoval nemocné svým slovem.
Můj celý život obíleným rovem;
toť pouhé nic, je třeba znova začít.
Své síly dlužno dle své vůle páčit,
ne vůli podle sil. Teď noc jsem tmavá.