Běda slepci, jejžto vede nevidomý
Cestou mezi rovy, srázy, roklinami;
Neuchováť vedeného od pohromy
Vůdce, sám zrak maje kalný mrakotami:
Jdouce, tápajíce za dne nocí děsnou,
Ach, do jámy otevřené oba klesnou!