Vidím v městě v podkrovních mansardách
chýlit se do dlaní mladistvé hlavy,
očí se dívají k Strahovu ke mně,
zasněny v myšlenku stejnou jak já.
A zase klopí do knihy zraky,
do knihy dějin národa svého,
mluví s dávnými hrdiny země,
s Methodem, Cyrillem, s Václavem, s Karlem,
se Štítným, s Balbínem, Jablonským, Sušilem,
sáhají k mečům a střásají snění,
řadí se v šiky a dunícím krokem
hrnou se s nadšením do boje s drakem,
setnou mu hlavu a vyprostí vlasť.