A vše to, co zdálo se mi, na hodinách kabiny
když třicet se došouralo minut,
v pevném přesvědčení se probouzím,
že srazí je spravedlivá ruka osudu s výše
do nejhlubšího propadliště dějů,
– vidím to v procitnutí, –
za muka staletá! za tolik hrůz! tolik loupeží! tolik zhrdání!
je, od věků vědomě vraždící!