Ba, příšerné je členem rodiny.
Zda slyšela’s, co při večerním čaji
tvůj otec s knězem sobě povídají?
Že zuřivá ta chasa sloupů les
kácela zdobný, hrdými jenž čely
velebné stavby, vlasti chloubu nes’,
že propukala ve vandalský ples,
když krovy kořící, jež věky zřely,
soch bílým deštěm v pádu zapršely.
Že kněží sbor ve smrti vlekla muku,
v mír svatyň vedla tanec zhýralý,
že znesvětila dechem mrzkých zvuků
posvátných varhan cudné píšťaly,
že s madon čela vínek rvala zlatý
a karnevalu ovila je šaty...