„Aj, po letech zase můž’ učitel přec uvítati žáka.
Ovšem, již to není útlý jinošík, snivolící,
jenž z duhových kdysi mlh žádostivě do světa zíral;
všakť učitel daň též hojnou zaplatil času zlému:
V leb sněhovou závěj mu žití zima šíro navála
a v čele rydlo pečí četnou přikreslilo vrásku –
Heu fugit interea, fugit irreparabile tempus.“