Po nemoci jdeš-li po tichu
ze světnice do zahrady,
pilně dbej mé dobré rady:
„Neboj se ni v srpnu kožichu!“
Chceš-li vyzdravět a býti silným,
poslušen buď lékařovy rady;
při tom však buď stále vždy a všady
prosebníkem důvěrným a pilným;
hlasem zbožným zaznívej tvá hruď:
„Bože věčný, Tvá jen vůle buď!“
Nejlépe ví jenom Pán Bůh Sám,
co je k blahu, ku spasení nám.
Dobrá, silná v Pána Boha víra
v každé nemoci nám slzu stírá.
Věrný křesťan jenom po tom touží,
ku spáse co věčné jemu slouží.