A – co dým jizbu naplňoval
a táhlo k ranní hodině –
o touhách těch rád zahořoval
(a v tom byl pravdiv jedině):
Že cítí žár ten v hrudi douti,
že ví, že moh by vyniknouti,
leč komický mu úděl dán:
kasárním dvorem vleče žití
a bude opotřebován,
aniž by moh kdy posloužiti.