„Nuž, staň se!“ anděl padá na kolena,
vzkřik rozkoše jde bez zvuku a jména,
a nocí jak by v červáncích se dnělo;
vše ztichlo, co se rouhalo, co sténá,
jak křídlo míru by se rozprostřelo;
Tys děla, Slovo učiněno tělo,
Královno míru!