Ty’s u nás zůstala, ty mluvo sladká;
kdy všechno zapadlo v bolu a tísni,
na dětské rty tě šeptala matka,
ty jsi nám zvučela v milenců písni,
ty jsi nám plnila modlitbou chrámy, –
tebou se ozýval luh náš i les
a strážným andělem zůstala’s s námi,
když anděl smrti se přes Čechy nes’.