Tak mluvil šenkýř. Truchlivý host
v tom ruku k ňadrům pošinul blíže,
než kdo se nadál, vyrval si srdce
a kladl je před sebe bolestí prost:
Z tvé číše pít nebudu, promluvil příkře,
já svoji vlastní velebím číš,
pod paprsky výš
když zvednu ji, čista mi obráží nápoj.