V příštích dnech už Holý spěchal s poklonami
k honoraci zdejší. (Jen tak mezi námi:
na křížovou tuto, nekonečnou cestu
kollega mu půjčil pár bot z brusu nový.)
U toho, jenž rozum dával všemu městu,
nejdřív zaklepal. Jak sluší purkmistrovi,
mistr Škopíček jej přijal odměřeně,
botu, již měl v práci, mlčky podal ženě,
která tovaryše jemu zastávala,