Ohnivé slunce mírně směje se na své děti,
životným teplem je kojí, sílu jim dává žít,
pupenec puká kvapem, zeleň už vroubí sněti,
pestří se luhy, nivy, nad nimi skřivan vzlít’,
příroda jásá, zpívá, horečně budí vše se,
s květy se květy spájí, v krvi se touha třese
mžikem se zpíti jednou, život dát a pak mřít.