To bylo v čase šedém, pradávném,
kdy po světě kol hory chodily,
kdy lesy velké z bažin vznášely
ku světlu obrovské své koruny;
zem ještě vlhká po svém zrození
se třásla ve náručí vesmíru
jak děcko v kolébce. V ten dávný čas,
kdy nedotknuta ještě vinou zem
se skvěla čista jak lotosu květ,
ji rádi bozi s výšin oblačných
ku svojí volívali návštěvě
a milé bylo jim zde prodlení.
Ó rychle očistěte srdce své,
ať nelpí na něm viny ani stín,
neb velké věci pak se udály,
jež chápati jest smrtelníku taj.