Zří cimbuří nového hradu nad tokem stříbrné řeky,
po jejíchž březích město dolinami se táhne,
zří knížecí rod svůj v něm kvést a mocně panovat věky
kmeni, jenž v národ se promění a rukou odvážnou sáhne
po slávě, jež hvězd se dotýká, a znova vždy vztyčuje paže
velebnou svatozář dávajíc věkovitému městu
za drahou čelenku skvoucí a k světlu posvátnou cestu
mu káže – – –