„Krásná země!“ pan Jan z Chlumu dí.
„Krásná jako pravá země boží!“
Petr písař dí a údiv ten se množí,
jak se každý vůkol zahledí.
„Zastavme se! Prosím, zastavme se!“
Petr volá, mladá hruď se třese
jemu vzrušením a tvář mu hoří,
jak zří na Mistra a jak se v obraz noří.