Ten Faucher – Hugenot a celý voják,
logická hlava – ten je složen z látky,
z níž budu tvořit příště maršaly své.
A kde pak, pane, máte Falguièra?
Je na řadě přec bleskový ten jezdec –
či chcete čekat s jeho povýšením,
až stáří bude shazovat jej s koně?
Jamet tu chybí – dal jsem, tuším, ondy
vám směrnice pro postup velitelů
a myslil jsem, že dal jsem vám je přesně:
Jamet, můj pane, má být generálem.
A Le Blévec a Maratuech a Prignot –
já mínil, že mi bude rozuměno:
já pochválil je – vaše proposice
však neví o nich. Za to paradují
zde jmena, k nimž vám žádná bitva, pane,
nedala akcent. Vidím, že vám zmizel
i Mittelhausser, ten alsaský můj oheň
– Alsasy, pane, daly Revoluci
a mně už na šedesát generálů –
a Mittelhausser, můj pane, má ran tolik,
co olympiad čítá jeho žití.
Vy, pane můj, mi podáváte seznam,
dle něhož měl bych povyšovat pány,
že nosí uniformy à la Murat,
že okrašlují operu a boulevard –
ne, nepovýším s prominutím zásluh,
jak nedovolím postaviti světlo
v temnotu sklepu. Seznam váš je hadr,
jejž zahodíte. Předložte mi nový
dnes odpoledne. K službě, Veličenstvo.