Má hezká přítelka vše zamluvila chvatem.
Ba, je to krásné být dnes českým literátem,
a při tom šelmovsky jí zoubky z rtů se draly,
„Ba teď už do rodin jde pověsť vaší chvály
a skorem řekla bych, je číst a soudit modou, –
vždyť česká elita už těchto příčin shodou
své vzácné salony vám otevřela všecky, –“
a s tím mým basovým smích její zvučel děcký.