„Mně pak –“ vece Globe, špoule do úsměchu
rety masité – „se nejvíc ruka líbí.
Věřte, na rukách vkus nejlépe se tříbí.
Mléková ta běl – stín růžového dechu –
modrá žilek síť, jež sotva svítá koží –
teplá přece pleť – tvar útlý a přec plný –
prstíků těch něžných měkký pohyb, vlnný –
políček tou rukou byl by rozkoš boží!“