Co bylo jedenkrát – snem, stínem to vše je,
už ani nezáří, už ani nehřeje...
Dva lidé sešli se a snad se milovali –
jak dnes to bajkou je, jak je to v šeré dáli,
a k tobě, kvítečku, jenž bys moh svědkem býti
a kveteš vítězně – se nesmím přihlásiti.