Ó sestino, ve kouzlu tvého rhytmu,
jenž dýše vůní, jakou měla píseň,
v níž Petrarka své touhy složil zvěsti,
jíž spjato lásky okřídlené slovo,
tys růže, v kterou mladý Dante oko
pohroužil v snění, v myšlének svých tanci.