„Sláva bohu!“ lidé hlaholíce
šťastný párek bouřně obklopí.
Cudná Katka zakrývá si líce,
z očí trysknou slz jí zátopy – –
zástup volá: „Pantáto náš, hoj,
nech už nářku, raděj svatbu stroj –
nebál Jan se ohně, nebál vody,
ani žena nezrobí mu škody!“