Mé mládí bezbarvé se v dálkách rozplývá
a chvíle vzácné prsty spočetly by,
zřím návsi, potoky, zřím kostely a sady,
i lidi zřím, leč všude něco chybí,
co je to však, lze těžko vyjádřit:
tu věčný čas se nudným rytmem šine,
snad ani za věk není to tu jiné
a na všem stále těžký leží klid.