Nádvoří pusto... Ze země se vzchopil
řad mnichů českých k smrti zasmušilý.
Mrtvolu chladnou bratra Michaela
mužové zase na ramena vzali,
ji nesli kolem hlasně bědujíce:
„Kdo mluvit k nám v tak sladká bude slova,
jak rety tvé k nám měkce ševelily,
kdy prorok taký povstane nám znova,
zastíněn hebkým křídlem archanděla?“ –