Tak připoutal jsi tenkrát k boku svému
pro celý život přelud stkaný Zevem
a obdařený hojně lstí všech bohů,
jenž sluje žena; pozdě litoval jsi
a pozdě pykal v noci přemítaje
a výčitkami trudě se jak všichni
my po tobě, když pozdě bycha honit.
Co teď? Měl’s vábný, vytoužený přelud,
tož objímal’s jej v bezradostném loži
a v křehkosti své čistě lidské zplodil
jsi nejdřív Výmluvu na vlastní slabost
a horší Lítost pak. Tvůj bratr zatím