I zpíval slavík ve vonném skryt květu,
až strom se chvěl; byl jásot to i sten,
zvuk za zvukem se ronil v ladnou větu,
jíž krásou duch i cit byl opojen;
ty ptáka zpěvy s štěpných květů vůní
tak vábně snoubily se v srdce tůni
jak v noci červánek, jenž věští den.