Povstal čacký národ, povstal tiše ze sna,
protáh’ sobě údy, cítil novou sílu,
od hor k horám létla píseň jeho plesná,
měl se zase k žití, ku práci a dílu.
„Vida, to jsem zaspal!“ řekl, mna si oči –
„nu, teď rychle k předu!“ A již pílí, pílí...
Kde jiný sto kroků, on najednou skočí,
za druhy se octne zrovna jako v chvíli.