„Fialky, fialky!“
„Ty chvíš se?“ „Chvím! Zle, zle jsem stydla,
moc sychravý byl ranní čas,
leč pták, jenž v houští tříbil křídla,
svým výskáním mě zahřál zas;
já za ním kráčela jsem stále,
vždyť tam, kde zazpíval, kam slét',
vzrost' slunnou touhou nenadále
ten – pohledněte – milý květ.“