„Proč odtud pryč vždy k hvězdám toužíte?
Já raděj’ dolů strh’ bych nebesa,
a k srdci svému pevně připoutal,
a oděl zemi hávem světlovým,
než sám tam letěl ve svých myšlenkách.
Když neskloní se ku mně nebesa,
k nim pnout se vzhůru s prosbou nebudu.
Vám lehko nad nebem jest zvítězit; –
jen ruku svou a zrak tam zvedněte,
a silně, mocně chtějte vítězství,
a sypati se budou hvězdy s oblohy,
a zulibají vás svou světlostí,
a zahrnou svým ohněm zářícím.“