Tož pro dnes dosti. Že jsem na cizinu
tu pohádku moh aplikovat dnes,
mě věru těší. Tu svou domovinu
by člověk rád měl čistou, žádný rez,
ne vrtáckou, vždy prostou hloupých stínů,
jež vrhal by snad na ni kdos a kdes –
vždy zdravou, pevnou, slovem, odpusťte mi,
ať první je v tom ve všem na té zemi!