Druh jeho postavy byl hubené, nápadně vyčouhlé
s dlouhým obličejem, holeným cele, barvy zašedlé,
jenž ztrnulým se zdál v důstojném výrazu vážném;
vzhůru, na zad téměř se zdvíhala líc ta nehybně,
jakby tuhý obojek bradu hladkou uměle výšil –
však zde ta zastaralá nesvírala úprava hrdlo,
jen šátek bělavý povytáhlou šíji ovíjel.
S výše majestátní oči velké shlížely kradmo
jak pohrdou chladnou, dlouhým polozastřeny víčkem.
Nad nimi houšť obočí dvé vzpínala mocně oblouků
černých, rozježených, však snících v míru velebném.
Vhodný celku vrchol, čelo dumné trůnilo výše,
bez mezi v leb se tratíc, po většině zářivě hladkou,
již při uších jediné a v týle ovíjely řídce
temných zbytky vlasů. Teď právě se odkryta leskla,
antě chodec modrým sobě šátkem skráně otíral,
sňav pravicí kastor, stopu borty při stužce jevící.
Světlé barvy kabát, dlouhý, fraku lehce podobný,
obnošený poněkud, knoflíků ozdobu velkých
nes’ na odiv, kovových. Kamaší hněď spínala těsně
lýtka nohou dlouhých, kroky velké vážně měřících.