Před časem jsi přišel na ohledy;
nepospíchej, počkej, hochu snědý,
je vrch léta, v polibků tvých žáru
nevěsta by zvadla; počkej k jaru.
S jara vezmi, po níž srdce touží,
do krásy až všechen kraj se vhrouží,
a po dálném široširém světu
bude plno úsměvu a květů.