K svátku Boží Trojice
v tamních bratří sboru
zůstali, jim pějíce
v konventu a choru.
Touž jdou cestou ku severu.
Dřív kdo znal je, div se věru:
dlouhých mlčení
pějí na odměnu
sobě, všemu, co je slyší,
v ruchu dne i noční tiší;
hlas jen, píseň obmění
i k jásotu i k stenu.