V té noci, kdy nám umírala matka,
já s ní se modlil, u ní v bolu zmíral,
a smrtelný jsem pot jí s čela stíral –
tu zašeptala ústa její sladká:
„„Kde Zbihoň můj? Zem šírá – on-li na ní,
můj synu, dones bratru požehnání...““