Zvíře, tvůj druh, Ó člověče, kdys, co lhostejně zřelo
dřív k hvězdě nesoucí zhoubu, hrůzou se pominulo;
zvíře, tvůj vrah, Ó člověče, kdys, nač teď by tě dralo,
an jímá i tebe tu s ním zvířecí pud jen a strach.