Stojí hory proti sobě,
Z jedné k druhé mrak přepnutý
Je, co temný strop klenutý,
Jednu k druhé pevně víže.
Ouvalem tím v pozdní době
Ticho, temno jako v hrobě.
Za horami, kde pod mrakem
Ve vzdálí se rozstupují –
V temné dálce, něco níže
Kolmé skály k sobě blíže
Než hory se sestupují,
Tak že sinným pod oblakem
Skály ouzkou bránu tvoří.
Za tou v dálce pode mrakem
Temnorudý požár hoří,
Dlouhý pruh v plamené záři
Západní rozvinut stranou,
Po jehožto rudé tváři
Noční ptactvo kola vedší
Jakoby plamenou branou
Nyní v dálku zalétalo.
Hasnul požár – bledší – bledší,
Až se šírošíré nebe
Noční rosou rozplakalo,
Rozsmutnivši zem i sebe.