Mé drahé město, Vise kamenná,
s tvou divnou krásou na vždy spojena
je duše má, jsi věčným jevištěm
života mého legend, pravd a snů.
I nepřítomna upoutána jsem
ke stupňům Výsosti tvé; tam kdys uhasnu
jak bludička tvých oken, tichých tajemství,
tam kdysi s tebou splynu, Vise kamenná,
mé drahé město, jak stínové tví –
neslyšitelná píseň plamenná!