Jelínka oplač, brachu, Hanuše.
Byl devotní to ctitel Venuše.
Verš jako život stejně o tom svědčí.
Měl velký talent; dluhy ještě vetší.
Pěstoval lásku, flámy, zálety
a francouzské rád zpíval kuplety.
Smrt potkala ho kdesi v šeru stezky.
Na něho kývla svůdně: Šel sem, hezký.
Že galantní byl, musil za ní jíti.
Světlo věčné ať mu svítí!