Nad mou hlavou skloněnou
pozapěl skřivánek,
žalostně mi zvěstoval,
že má drahá nyje.
Nauč se, můj skřivánče,
toužebné mé písni,
zaleť s ní tam v milý kraj
k věrně zarmoucené.
Rci jí, že se blíží čas,
kde mi za slzičku
každou pro ni zroněnou,
sladkou dá hubičku;
rci jí, že se blíží den,
kdy za své zpomínky
věneček si vyžádám
z milostné hlavinky.