Zlou cestou, pane, – slyšte jen! –
hlad v drobech se mi zlíh’,
jak náprstek vám hlavu mám,
jak podšívku mám břich;
leč mistrný jsem umělec;
viz, umím metat kozelec
a křičet, že by čert se lek,
jak pravý kozel: Mek, mek, mek!