Kdo ještě tady s neprodaným čelem
poctivé srdce má v svém těle českém,
Ó rcete, jak by nezachvěl se želem,
Ó rcete, jak by nezaplakal steskem
nad bídnou, drzou lájí,
jež nepřátel je cizích horší z mála,
jež české matky živné mléko ssála
a nestoudná teď hříšně zapírá ji,
když matka bědná pomoci a práva
se zoufanlivým hlasem dovolává!