Ano! Tebe ve snu eden vítá –
mně však tebou na zemi zde svítá,
tká své čarolesky v moje bdění.
Zde můj ráj: to tiché Gurre smavé,
tento hrad, ten ostrov, tato cela
z růží utkaná, ty vlnky hravé,
chlumy kolem, krajinka ta celá.
Po ní tvoje blízkosť, tvoje láska
svity kouzelné, tak vábné stele,
že jich nechová ve přízi skvělé
ani duhobarvá snění páska.
Někdy myšlénka se čelem kmitne,
že to právě sen; strach duši chytne,
aby skutečnosti drsné tknutí
nepřineslo hrozné procitnutí.