Čárné po síni v tom světlo svítí
Jako červán, rdě se v soumraku,
A máť Boží v středu něho zříti
Stojící na růžném oblaku;
Liliovým proutkem vážně kyne,
Na dívenku milostivě zříc;
Tyran ohromen se v prachu vine,
Hrůzně zařve – i nedychne víc.