Než konec mělo v brzku oněm trpkým žalům být!
Jednoho dne, když suchá skyva chleba
jí opět vyčítána byla,
tu Asra – ovšem, dlouhý byl to boj, –
se odhodlala zmizet – prchnout...
A vskutku, prchla v neznámé jí světy,
by zbavila se běd – však horším spěla ve ústrety.