To slyší, vidí v rozechvění,
ten nešťastník tam ve vězení
a hrouží se v ten krásný sen
a pláče jen a pláče jen.
A kterak neměl zaplakati?
Ó kterak neměl se mu dráti
z muk duše jeho bolný ston?
Ten šuhajík – to byl kdys on!