A naděj napřed, víru v lidstvo vzadu,
v hon vydáme se po tom, co zvem štěstí –
ó, kolik cest duch třeba k hvězdám klestí!
Co zboříme a vystavíme hradů!
A když i chytnem blaha paprsk zlatý,
by jeho svit krb domácnosti svatý
nám k stáří vyzlatil i jeseň chudou,
tu ještě v smrti ústa ptát se budou,
zda pravou cestou šli jsme k eldorádu?