Syn Isaie vstoup v síň a vida hoře moje,
své harfy chopil se a klidně zíral na mne,
jak byl by v duši čist a poctiv přede mnou.
Vztek pojal srdce mé a kopí v ruku vtiskl,
já po něm mrštil jsem a přibít chtěl jej ke zdi,
však kopí chybilo, a Isaie syn prchl.
A syn můj Jonata a dcera moje Mikol
jej skryli přede mnou pro záhubu svou vlastní
a k zkáze domů svých a k zničení svých dětí...