Tvé město o tobě sotva ví.
V domku, kde jsi se zrodil,
mají špinavé cukrářství,
a před tvůj portret rozšafný Němčík pytle mouky tam hodil.
Zde však o tobě hovoří
škeble i chaluha na moři,
výspa tě zná, jež v západu svítí,
a bouřit slyším to ve vlnobití:
Harry – Heinrich – Heine!