Přišla neděle. Jej jasné zvony
do bílého táhly kostela –
Tam již varhan zašuměly tóny
velebně jak hymnus anděla.
Aj, tu v dívek modlících se davu
pod hedbávným šátkem svátečním
spatřil něžnou, nakloněnou hlavu.
Zbožné písně prostoduchý rým
proudil se jí z malinových rtíků,
kadeř se jí svezla do čela,
na průsvitném, dlouhořasém víku
zbožností se perla blýštěla.
Aj, tu jemu bezděčně se rojí
velebná ta píseň ode rtů
a s tou písní, zdá se mu, že pojí
obou myšlenky se v blankytu.