A zdvih’ jinoch úsilím se divým
polou z lože, vznesl ruku v před,
ocelem jak by chtěl máchnout křivým;
zaplápolal zrak mu naposled,
jak by v dumy nejsmělejší žehu
pod kadeří, kdy v ní přílba trůní,
při praporu zlaté třísně šlehu
ve hruď bujnou, kdy hrom bitvy duní...