Slyš, růži naslouchej, jak za soumraku dýchá
cudně i vášnivě, a sní, neporušená,
čistá a chladná v bledých poupatech – – –
lilie šeptá, leknín něžně vzdychá
na hlati stříbrné, a orchidea sténá
v snech kouzelných po něžných, vonných rtech,
jimž vzdá své polibky a opojný svůj dech.