Ach je mi tak smutno jako vězni – králi,
přezírať když nesmí zemí svojich dáli,
stejně, stejně velké je to moje hoře,
že jsem neuslyšel dosud zpívať moře,
nezřel, když jak hory vlny v bouři hází –
Moře, moře ještě písni mojí schází,
a pak teprv směle v zápas jíti může
o vavřín a hvězdy a o slávy růže!