Slyš! „dokonáno“ volá Bůh a s kříže vzhlídá,
pak hlavu sklonil, úsměv na rtu zvolna has;
„ó dokonáno“ nebe zemi odpovídá,
je opakuje hora hoře zas a zas;
v tom z těla Spasitele tryskne žhoucí jas,
jímž každá krůpěj krve jako rubín hoří,
plá z každé rány v Božském těle, z mrtvých řas,
jím každý hřeb a každý trn, jenž v skráň se noří,
teď svítí, září, plane jako tisíc zoří.