„Čím chvála, čím mi hana davu jest?
Jen vánkem, který vzniká, zaniká
a stopy nezanechá za sebou...
Však hlavu svoji skláním hluboce
před mistra svého soudným výrokem,
vždyť jeho ret jest svaté pravdy stan,
a duše jeho věčné krásy chrám!
Nechť spravedlivě skráň mi ověnčí –
laur vínkem mojím buď, či ostrý hloh!“