Kdy žes byl, že jsem ráno, vyraziv okenice, 
tě do náručí chyt’, batolivé dítě, které se učí běhat,
zatím co sousedka dosoušela u okna vlasy
po včerejší heřmánkové koupeli,
volajíc: – Bonjour, mon voisin! –
Na boulevardy jsem šel a počítal pod akáty
slunečná kola,
provázel mě den. V poledne jako junák už chodil.