Věž bílá dívala se zděšeně,
tu Zbislav raněn po mém boku pad',
a sotvaže jsem vzdychl sevřeně,
meč do očí mi blýskl jako had,
jak ostrý mráz se na mne snesl chlad,
a cítil jsem, že na druha se kácím,
že v mdlobách se a v bezvědomí ztrácím...