A opět mlčí. Tichá noc
Kol kolem vše přikrývá.
Shasla měsíce světlá moc,
I hvězdný svit, a kol a kol
Je pouhé temno, šírý dol
Co hrob daleký zívá.
Umlkl vítr, vody hluk,
Usnul i líbý trouby zvuk,
A u vězení síni dlouhé
Je mrtvé ticho, temno pouhé.
„Hluboká noc – temná je noc! –
Temnější mně nastává – – –
Pryč myšlenko!!“ – A citu moc
Myšlenku překonává.
Hluboké ticho. – Z mokrých stěn
Kapka za kapkou splyne,
A jejich pádu dutý hlas
Dalekou kobkou rozložen,
Jakoby noční měřil čas,
Zní – hyne – zní a hyne –
Zní – hyne – zní a hyne zas.