Vždyť jsem Tě líbal naposled
v rakvi, ach proč se tak dělo!
V ňadru se vichor žalu zved –
vždyť jsem Tě líbal naposled,
v srdci mém děsně to znělo,
jak by se rozskočit chtělo,
žal mi je násilně klíní...
hynu, co nyní, co nyní?