K pokoji radím, k pokoji ouzkosti naše,
K pokoji povinnost nutí národu otce.
V popeli leží zem, lid na poli zbitý,
Ourody zahynul květ; kam pilnosti růže,
Moudrosti jádro a radosti zmizela krása?
Otcové vlasti! ach, Křesťané synové Boží!
Vtiskněte do srdce hlas své naděje věčné,
Zmocněte duchy, a národy pokojem smiřte!
Pokoje před všemi žádá divoké vojsko.
Lítá zvlčila vojna y laskavé srdce.
Jestliže zásluha svatá národy tříti,
Kam vás povede vztek? Již zkusyli, bratří!
Zpoury jste moc, a y zažili v rozbroji strachu.
Zavřete pokoj, a vlídníc zdrážděné vojsko,
Stavíc moudrosti chrám v své zbožněte zemi.