Francesco kord si připjal, v plášť se halí
a volá sluhu. Noc je hvězdná, tichá,
pochodeň sluhy hází rudé světlo
po spících domech, kroky rozlehají
se hluše do němoty pustých ulic.
Jdou chvíli. Náhle několik ran třesklo,
Francesco klesl. Pochodní mrsk sluha
a běže nazpět „Vražda! Vražda!“ volá.