V den třetí spatřují ty věže vysoké,
Jenž zdaleka se stkví se vzhůru spínajíc,
A makovicemi až k nebi sáhajíc;
Pak brzy shledají y ty zdě široké,
Jejž chlubně stavěla zlá žena Ninova,
A jeho mordéřka, již ruka synova,
V němž lásku rozžať chtíc, hněv jeho vzbudila,
Krev černou a chlipnou z žil zlostných cedila.