Slyšelo’s kdy krásnou báji
o hřbitovním, hrobním kvítí,
pod nímž žebrák – jak se praví –
knížatům se rovným cítí?
Hle! zde černých křížů mnoho,
každý jiné jméno hlásá –
nad plebeji však tu jenom
truchlá vrba vlas svůj střásá.