Proč zrak náš spanilá tak rád zří kvítka? Nevábí 
Sladce jenom jediná útrobu krása jejich,
Více to jest duchový poklad, jejž příroda mátě
V každé z nich v sladkém úsměvu mílo vděla,
Neb v duhových barvách city své ona sličně pronáší,
A v každé lze její patřiti lásky tepot.