Byl to polibek, jejž vdechla jsem v tvé čelo,
nebo celá, vroucí zpověď duše mé?
Víš ty jedině, co hlasem mým se chvělo,
když jsem vědět chtěla, kdy se sejdeme,
víš ty jedině, žes blahem mým a světem,
první touhou dnů mých dětinných,
modlitbou i písní, sladkou mdlobou, vzletem
budeš vždy, ať padne k hlavě sníh.