Zamyšlen mistr hlavu naklonil
a tiše zasnil se. Lazar a Marie
jej nechali tak zadumaného,
zatoulavše se sami myslemi
do říše lásky, již jim vybájil.
Po chvíli teprv, jakby procitl,
a mrze se, že hosta ponechal
jen dumám jeho, nevšímaje si
jej tak, jak velí hostiteli mrav,
počal se Lazar mistru omlouvat.