Jest mužem hoch a v život vkročí,
jejž zřel jen clonou mlhavou,
už vidiny mu mizí z očí
a lehce vzduchem dál se točí,
v nich jeho zrak se ještě stápí, –
co prosa tkne v něj ostré drápy,
a již tu drsnou cestu skrápí
svých zraků rosou krvavou.