Kdys dávno z bouře vyvázla loď pyšná,
leč kotva její na dně zachytla se
a přeražena ulpěla kdes v hloubi...
Tam na něčem se marně zakotvila,
co loď se v blescích dále potácela
až posléz zachráněna, jako ve snu
skloněna k boku, potácivá, plachá
po moři mezi červánkem a stínem
dál vlekla křivkami svůj černý stožár...