„Krutý bývá pobouřený plamen,
Kdyžto vyvinuv se z jistých ramen
V malé chvíli rajské dědiny
V truchlé změní pustiny;
Hrůzné jsou též vodní přívaly,
Když se z lože svého vyvalí,
Okamžikem krutě zhubí,
Čím se svět sta roků chlubí.