De szájában ize,
Reám sandalon níze,
(Látja v.) Érzi már most mit szenved;
Tömjénynyel szentelne,
Hegyeket emelne,
Tudja kiért, mért eped:
De későn isméri,
Végbúcsuját éri,
Bár majd (v. most) szive megreped!