Čtvrtý den, když z noclehu se brali,
volněj’ dýchli. Promodrávajícím
nebem obláčci se bílí hnali,
veselí, jak s proudy by si hráli
slunečními, co se na zem drali,
jako děti s křikem hlaholícím
s potůčky si hrají, které k zábavě
lijavec jim nechal po své záplavě.