Smrt za domov! – Jak zní to přepěkně!
Však junák mladý se jí nelekne,
požehná křížem čelo rozpálené
a nepomní, že kdy se zase vrátí;
jen zpomene, že dívka čeká doma
a modlí zaň se ubledlýma rtoma.
Aj, mladý hoch, ten do boje se žene,
jak žízní zedraný plá po vodě,
a jak kůň stepí spěje v Ukrajinu,
tak spěchá rek, by umřel za otčinu,
a do náruči spěchá svobodě!
Jen dál, jen dál, vy bělohřívé koně,
vy mladí hoši, dál jen do kraje;
tam doma prapor s věže zavlaje
a dívka zpláče něhou na balkóně!