Po mši na Vojtěchův stolec vyšel,
za kněžstvo řeč krásnou probošt měl 7);
k slzám pohnut VELEKNĚZ ji slyšel,
vzdávaje dík, vřele na něj zřel,
a hned hlasem zvučným, laskavým,
mluvil kněžstvu a všem věrným Svým.