A slyšel ji, jak smála se a pěla,
svůj poklad držíc květem živých pout,
k úst poupěti své rty jak ukláněla,
a nikdy nemohla jich odtrhnout,
snad duši svoji v dětskou chtěla vsout
a jeho ssát, by jedno byly spolu
již věčně věkův v radosti a bolu.