A za ty slzy matky, za otcův mozol tvrdý
po tolik dlouhých let
za duševní svou píli on bezpečný a hrdý
chtěl vykročiti v svět;
leč ničemnou mzdu, bídnou, on musil v posled vzít
a bral ji ještě rád,
však pozděj, řeklo se mu, to přec už bude k žití,
tak chce to zvyk a řád.