Nejistá, chorá země chvěje se jak tělo v těžké křeči,
vražedné srpy květy požaly a radost nestálá
odlétla s ptáky vyplašenými, když probodnuta meči
kdes’ v poli srdce bratří ztracených bušiti přestala.
Kol vesnic belhají se ranění a z rozvrácené půdy,
rozryté třaskavými náboji, ční zkomolené údy.