Já rozhlédl se v romantický kraj.
To malebná vám byla kotlina,
kde prostředkem se řeka vinula,
kde tiše pluly vory; skaliska
dost srázná, ošlehána vichřicí
se táhla na protějším břehu v dál.
Na břehu našem, kde teď villa stojí
a velké válcovny a cihelny,
hřbet volný táh' se zvolna vstoupaje,
jak terasy těch zahrad visutých,
o kterých bájí pověst z Ninive.
Co naproti jen holý skály basalt
jen sem tam protkán růží netřesku,
zde z půdy žírné rostly jabloně
a hrušky, slívy, višně, moruše,
až ku obzoru lnouce, nízký les
kde podával již ruku obloze.