Sic dle pravidel přísných, jak za jeho panování
i nyní člověk, stářím zmořen, na konec též hyne,
však jedinců to nyní a ne davů umírání
a klidným tokem mocná života již řeka plyne.
A zmírá Asmaveth. – A zemřít musí do večera
a s nocí tmavou Asmavetha nad zemí již není.
Pak s jitra úsvitem zas nová počíná se éra,
snů nejkrásnějších nastane pak sladké opojení.
A nebude již kroužit jezdec zničení a zhouby
tam někde v oblacích, kde nyní naposled se vznáší,
neb zítra Radost Věčná se již se Životem snoubí
a oba půjdou cestou Krásna k mesiáši.