„„To značí jen, jak velký měla asi chvat,
co činí, nevěděla, plná nepokoje.
Tak k rodičům se tedy nazpět navracela,
tak chudá, jako vyšla od nich před rokem, –
co hledala však u nich, co tam asi chtěla?
A beze slova, němi, v žalu hlubokém
ji slzami jen, vzdechem oba přivítali.
Dost měli všakých strastí, bolu vlastního,
neb dávno nemilostí muže jejího
o všechno rázem přišli, žebráky se stali.““