Od důvěřivých, jichž plameny čistě hoří,
když Nadějí, věrných panen
své žíznící hvězdy
ty rozžehneš a v té zoři
ti nové vzplá krásy víra,
ty, dítě země i síly i krásy,
až zahoříš jí a vzplaneš,
pak v úžasném růstu jejím,
žák vděčný všehomíra,
se hodno svých podsvětných bohů staneš.