Známý bleskot z pekelné to stáje!
Od sebe již Víta nepustím,
Neboť jinoch vzhledem nevinným,
V němž se tichá milost objevuje,
Ducha mého temnost vyjasňuje.
Nechť mě hrůza k žezlu svému víže,
Vít jest mým i se znamením kříže! –
Než však čas ubíhá, jáť pak – věz,
Jinak těžiti teď hodlám svou
Hřivnou draze dobytou,
Počátek pak toho staň se dnes!
Poslušen buď mému poručení,
Konej, k čemu pán tě vyzývá:
Vedle dávného již umluvení
Moc mně poddaná nechť k zvelebení
Mého národa teď přispívá!