Teď ropot výčitek se ozval v srdci Eversa,
neb svědomí mu počlo srdce hlodat!
I vrh’ se Evers před zjev Asry
za odpuštění prose zkroušeně,
čin onen omlouvaje čistou láskou,
tou láskou v srdce hloubi – onou vášní vratkou,
však pozdě bylo již – neb Asra byla matkou!...