Však obraz pudlíka se na tě hodí,
jenž v městě denně po ulicích chodí,
se zastaví před krámem uzenáře
a touhou nyje, čumák noří v páře
a vůně opijí se lahodou,
co zatím druzi jeho na chodníku
na tučnou kosť se vrhnou v běsném křiku,
již hodil kdosi z okna náhodou.
Ó brachu, nech ty luzné nevěsty,
ať z pyramid, ať z Athen zašlých rumů,
džbán pozvedni a zaplaš každou dumu,
beř s chutí, co ti padne do cesty!
Od Heleny ku krčmářově ženě,
toť trochu sice příliš smělý skok,
leč život káže podrobit se změně,
dnes v liliích spat, zítra v hrubém seně,
to ostatní jest stejné, prs i bok.