Rameny, hnáty kdo může jen hnouti,
Oštipu, meče se musí dnes tknouti.
Jako když vichřice rákosem klátí,
Řemdihy nedlete proti nim hnáti.
Číhejte, tiše se sehněte,
Do proutí na mech si lehněte!
Pak ven z houští,
Ze strání, z pouští,
Vztekle, jak ďáblové na ně si skočíme,
V kouřící krvi meč blýskavý smočíme.