– Že šňůra má je bez ryb dneska?
Však uvidíme brzo již –!
To písnička by byla hezká!
Jdi domů, všechno uvidíš –!
Jdi domů, nestraš duše zbožné
a těš se věci na nemožné:
že strach si ke mně usedne,
že nejsem doma v poledne –
že cizí pomoc volat budu,
že nedovezu z lovu nic –
že ty mi v smíchu vyjdeš vstříc
a já že jako žebrák půjdu...!
A to tvé zlato? Ďas je vem!
Je proklato! Je probijem’! –