Vojín chce být také živ;
Nabrousí si pádný meč,
Rozloučí se s matkou drahou,
Rozloučí se s milkou blahou,
A již letí v krutou seč;
Boří sám a bořit nedá;
Chce být zdráv a hubí zdraví,
Nedá stavět a sám staví,
Nedá hledat a sám hledá;
Tu se kreje, tam zas číhá,
Hrozí se a sám zas straší,
Postupuje a zas stíhá,
Raní a hned lík přináší;
Divě roste jeho síla,
Ocel láme na padrt
A rozdává krutou smrt
Štědře, jak by darmo byla.
Vítězi již srdce plesá;
Přijde rána – vítěz klesá,
Oko jasné zahmouřiv;
Inu, chce být také živ!