A zástup jistě byl by užasl
(kdyby se mohla slyšet duše řeč)
nad slovy, jimiž pozdvih duši svou
k věčnému bohu biskup ku konci:
„Ó Pane, odpusť mi ty všechny lži,
jež kupil jsem dnes touto nad rakví;
vraha, který v práva tvoje sáh,
jenž zemi zbavil krále tyrana,
a hřích ten splatil smrtí přehroznou,
suď velkým svojím milosrdenstvím!“ –
a hlavu sklonil, ruce k nebi vzpjal.