Přeji lékařům všem, aby s zdravými dobře se měli,
nemocných hrst aby jim jen skrovné podala služby,
za celý rok aby kost, ani hnát nezlámal si nikdo;
příteli práv, aby svornost a láska se množila, žádám;
kazateli: aby pohřební řeč jen málokdy držel,
naproti však dost křtil a svadební prsteny žehnal;
mladým bojovníkům: aby zproštění krvavé války,
vážně si počínali a pak v pokoji hrdiny stopou
za vůdce z bubeníka se i dostali, srdečně přeji;
židovi řezanému, jenž křesťanům nástrahy lící,
kupuje obilí vše, aby draze ho zpeněžit mohl,
podvod a klam tak zná, jako předkové Ejiptem slavní –
jestliže na drahotu kdy kupuje obilí – žádám:
nejprve neúrodu, pak kroupy a povodeň zhoubnou.
„Na pole snad?“ – Chraň Bůh! to jen na hlavu zrádcovi přeji.
Truhlář za celý rok aby nemohl robiti rakve;
do skřínek zamilován, v nichž louští se zrající panna;
krátce ať dím, nechť jiného nic, než kolebky samé,
lože i manželská, a co živým prospěje, kutí.
Nepřeji hrobníkovi, aby mrtvým soustroval sídla:
raději kopáčem by svým – což prospěje více –
mladým bláznům a těm, jenž před časem moudřeti chtějí,
okopal mozků a brad: by s fousy i dorostal rozum.
Aby i nešlechetnost ctným nikdy se nekryla pláštěm,
ctnost aby ctitelů dost jako následovatelů měla;
starému mladomilu, jenž mladičkou dívčici pojal,
sílu a trpělivost žádám, aby korunu snesl;
ženám zlým, jenž rády se rvou, aby rostly jim dlouhé
nehty, by nepřítele braní kočičí přemohly statně;
vdově mladičké chci: aby brzyčko dostala muže,
jenž by jí ouhorem zmařený čas rád nahradit hleděl;
starému jinochovi, an nemůže mladochem slouti –
který se manželství pře, maje u sebe holčici valnou:
aby si potupu, hněv všech ctnostných uvalil dívek;
bez studu děvčeti však, nebo jak se to jmenuje zvíře,
kteréž za peníze v tak chutné se zábyvce loudá –
by se jí mužská tvář odvrátila na časy věčné;
mrzutým lidotrapům, jenž bližního tejrají rádi,
na hřích množíce hřích, však jiného kárají z hříchů:
aby se mrzutý hřích jim osobně vyjevil v noci,
pojma je za svědomí, v něm bouře a hřímaje strašil.
Ožralci mám-li co přít? – By mu z pramene chutnala voda;
navyklý hráč: aby kartu, ni kosti, ni kuželek neznal;
mlsný krahuleček: by se přikoval chrchlavé ženě.
Co mám čtenářům a českým přátelům žádat? –
Každý by Čech byl ve vlasti své tak pravdivým Čechem,
jako je žaludek náš, když dostane pokrmy české;
jako je česká krev, jenž české obživí tělo;
jako je český groš, když ze strastné pomůže nouze;
Čech aby nezapomněl: že se z české narodil matky!!
při těle českém svém by český i zachoval jazyk;
aby se zpotvořením tak zlým ni nemusil hanbit,
aby se neřeklo dnes: že mu žaludek milejší nad VLAST.
Tak když bude se mít, tedy upřímným přeji mu srdcem,
aby veselých dnů tak skutečně dočekal, jako:
dívčice po tajmo dá miláčkovi hubiček na sta;
mužové na klouzačce tak rádi se ohřejí často;
chutná ženuška vše, co jí vybylo, mužovi přeje
na paděrek; co se v vypujčeném dá oděvu pyšnit;
jak se tu nabytý zle tak prsten na ruce blýští;
židů je milosrdných, anť chudině židami nejsou;
lékaři vrahové jsou; lží právomluvcové tuční;
mnišstvo řeholu svou přec někdy si připustí k srdci;
kněžstva horlivý duch; pak mého i řemesla básníř
na místě mistrných noh jen rytmuje smotlachu všecku;