Tu dáma Blanka vyšla ze síně,
tak pravíc mu: „Juž konec pláče jest.“
Za ruku jala jej a vedla v síň,
kde Nicoletta zpola zvedla se,
a zpola mdlobou jata klesala
na polštář z nachu, a dva výkřiky
teď síní zavzněly, a milenci
si klesli v náruč, posléz blaženi.