Ke mně přišel člověk s rozpáleným zrakem:
Ó ty chladná, mramorová Sfingo
Oči tvé jak ledné drahokamy!
Moje hoří divokými plamy,
žádostí se jítří do orgií.
Každý nerv se křečovitě svíjí,
tělo po těle řve, níž a níže,
nechať prasknou zákonů všech mříže,
nechať množí se rod nešťastníků,
vše mi jedno – – – Píti rozkoš rtíků,
vyssát pel a vůni všechněch květů...
A tys panna bez touhy a vznětu,
ve mně vášeň vždycky skučela...
A já mlčela.