Po staré kašně prostřed nádvoří,
kde domovník si večer pokuřoval,
kde večer se tak rádo hovoří,
cit marné touhy moji duši ovál,
a v roztesknění duše mé se mísil
klid bezhlasý, jenž z nových dveří vál,
jenž upomínky ve mně z dávna křísil
a starý život v snech mých burcoval.