Jdu lesem-li a píseň tkám,
chvoj mile v sny mi voní,
leč často v cestě chlapa mám,
jenž „péro“ na mne kloní:
„Svůj míšek dej a pěj a hrej,
z mých ran krev vždycky crká...“
tu zbraň mu zlámu: Lotře, hej,
můj kozlík trká!