„Ale prvé, než se dále zvednu,
Poslyš radu jenom ještě jednu,
Ne tak radu, jako snad žalobu,
Pod níž srdce mé tak úpělo,
Že by moje zemské tělo v hrobu
Poklidu a míru nemělo,
Kdybych zamlčet měl ještě nyní,
Co i v nebesích mně smutek činí: