Rozplizlé šero večera
hází své bázlivé stíny
po sešlých střechách odporných doupat. –
Všude ticho, podivné ticho, –
slyšet jen slabý kročejů zvuk,
a ty se ještě ztratí hned v šeru,
v zeleném brlohu,
kde koupíš za trochu kovu
znavené tělo grisety svůdné,
svůdné víc nahosti kouzlem –