V chrám minulosti putuje má duše,
v něm rusých vzpomínek se schází rod,
jak včely v ňadra zkvétající hruše,
jak děti na půlnoční v Boží hod;
zas na to jaro žití myslím nyní,
kdy žití mráz a mračných žalů jíní
květ srdce mnohý zhubily i plod.