Konečně... bijí hodiny
zaváty sněhem, – vše tak prosté.
A sáně mizí z roviny. –
Teď přítomni jsou všichni hosté.
Do jedné přišly radosti,
do jedné, je jich na tisíce,
a jedny kypí mladostí,
ty druhé vyčkávají, sníce,
a staré stojí v skupinách
a rokují o příštích hrách...