Z Lužic do Čech učiněn je vpád;
co dřív českou volnosť utýralo,
divým kvapem na útěk se dalo
lvem jak polekané hejno stád,
okřídlené Hanušovy čety
zabírají v stálém vítězení,
před šesti co zanechaly lety;
není města, vísky, dvorce není,
kam by nevracel se na pospěch
cizím lotrem vypuzený Čech;
po stech kněží v průvodu se hrnou
do škol, far a chrámů nazpátek,
mečem svým jak bleskem Hanuš rek
křivdy hubí – loupežníci trnou,
a ti černí mniši Španiel
rozprchli se do svých skrýší stínu,
jak u větru z přisládlého blínu
ve skal spáry jedovatý pel.