On to byl jistě... Ten, jemný kdys, osvěžující,
ten, jenž se hledat zdál zvuky harf serafínských,
z večera vraždil...
Jemné duše! Jemné duše! Přejemné duše...
Vzpomenu-li, že i vy, sníce o své kráse a síle,
budete jednou vraždit, šíleně vraždit?