Pan purkmistr tu s vážnou sedá lící
a na čele si mačká bradavici.
Jej lékárník vždy suchý doprovází,
má v kapse každé sbírku divných frází,
hroznými vtipy každého tu děsí. –
Ten bradavici nemá na čele,
však levé ucho za to stále mne si. –
Též mladý Tuček, statkář z nedaleka,
tu bývá někdy, – na můj úsměv čeká.