A jindy k rybníku nás svábil led,
kde s bratry o závod jsem bruslíval,
až znaven jsem se na led hladký klad,
bych pohlížel do růžných červánků,
jež na západě plály nachovém
za lesem tmavým, modrou Osinou:
a na ledě, jak v bajném zrcadle,
se odrážely růžné červánky
jak v jasné tehdy mladé duši mé –