Co hříchů kol a kol! Co lsti a zloby!
Co bídy v lesklých hesel směsici!
Co prospěchářských lží! Co mrzké mdloby
svůj plášť vždy po větru jen točící!
I tam, kde heslo víry život zdobí,
jak často pouze měď to zvučící!
Tak vedle světla dosud temné stíny
a pode kvítím plíseň umrlčiny. – –