Vždyť taká věc se příčí Kristu Pánu
i rozumu i duši. Nedostačí
svůj religion vyznávati ústy
a činem sloužit ďáblu. – O tom květnu
jste věc tu hurtem zamluvili, páni,
a šli jsme na hrad, kde jsme vymetali
jednušky z oken. Zlý krok, páni bratří,
dnes ještě hůř je. Stojíme tak sami,
jak planá hruše v poli. Anglický král
nepohne prstem, aby pomoh zeti,
chce zachovat si jmeno „krále míru“.
A kurfirst saský Friedrichovi píše,
že na svém stojí, a že král náš neměl
koruny bráti. Z říše spásy není:
jednušky proti, souvěrci pak naši
závidí Friedrichovi povýšení
a nepřispějí. Uhři? Slyšeli jste,
co vypověděl hejtman hradu Černín.
A proti nám je císař, Španěl, Bavor
a římský papež... peníze i lidé...
Já brzy odevzdám své kosti zemi,
vy mladší, vy jste budoucností její
a na vás tedy uvážit a jednat.