Je v mlhách osud. Ať se obzor tmí,
neb nové světlo přízně kdesi vstává:
chcem svoje jen na této půdě své –
a chtí-li boj –: nuž půjdem v zápas duchů!
Pak ženy všecky v hradu cimbuří!
Ó, ženy, strážné ohně zapalte tam:
neb mužům se to jde v boj sladčeji,
když vaše barvy mají připiaty,
a šátečkem jim v pozdrav máváte,
a ohně vaše z dálky hoří tmou. – –