„Můj Vítězi, Zelený Vítězi,
jak krutý jsi, že mne zde zanecháš
v tom pustém lese, kde jak žežhule
bez konce žalovat chci samotě!
Ó bozi, spějte s výšin blankytných,
a vdechněte v ta bílá prsa dech,
a vraťte světlo zrakům přesladkým!“