Co ještě zbývá mi? – Vždyť vyváznutí není 
z chaosu důvodů, jimiž mne život sytí –.
Mám čekat snad na taktní vysvětlení,
či hamletovsky rozluštit své bytí?
Je směšné to, že dosud cesta žádná,
mimo ty staré dvě, nebyla ražena –.
Je vynalézavost teď hrubě těžkopádná
a gusta publika jsou zkažena.
Mé drahé obecenstvo! Jenom to mne drží
svým – – prosím vás! nechtějte vědět – k smíchu!
nad černým krajem famosních těch strží,
kde doufám jednou spočinouti v tichu – –
Pro Boha živého! jenom pryč s pravdou skrytou,
s vylhanou noblessou a sentimentalitou! –