Prosebné listy
zavlhlé místy –
byly to stopy
slz, jimiž v skrytu
vdova je kropí.
Viděl jsem, chopil,
do bahna stopil
papíru svitu
vznešených jmen,
který mi žebrala
vyžilá, ospalá
chasa za úsměv
prodajných žen.
Démanty kradené,
z lopoty koupené
štvaného lidu,
a slzy roněné
marně a hluše
bez těchy, klidu,
na dno až duše.