Vše kouzlem plane v tom osvětlení...
Nevěsta náladu jak mění...
Je snědá v tom bílém, šat krásný má,
ach, s růžovýma pentlema, –
jak z pohádky to krásná paní,
Andělka oči nechá na ní...
zří na ni a zří na věnec...
Tu kde se vzal tak z nenadání,
zas objevil se mládenec...