V pustině dálné socha ční z kovu
obrovských plecí – ta očí nemá,
zamknutá ústa se nepohnou k slovu,
obloha kalná jest, země kol němá,
člověk pták zbloudilý v zmatku a strachem
utluče, utříská v letu se plachém
o sochy skráně i nohy.