Hráči dva, hle, sedí proti sobě
pohrouženi v přemýšlení dumném,
jak by nedbali, co v této době
kol nich vře ve víru svůdném, šumném.
Stolek mezi nimi malý stojí
o jedné jen noze, skvostný věru:
na něm řady figur jako k boji
v rozličném ti hráči řídí směru.
Pole na něm šedesáte čtyry
ze zlata a z jasné slonoviny.
Střídá se vždy zlata povrch čirý
s bílým polem druhé poloviny.