Nahlédnouti do sklenice
Někdy trochu hluboko:
Hned jsou zase žvatlanice.
„Ten prý trpí na opice,
A jak kráčí široko!
Věru, podivím se tomu,
Trefí-li on k svému domu!“
Když však k hanbě těchto řečí
Domů trefit dovede:
Tu zas teprv žena větří,
Vztekle si naň vyjede:
„Co ty muži ochlastaný,
Jsi oddaný s žbánem,
Že tak trpce vydělaný
Krejcar leješ chřtánem?
Že máš doma ženu, děti,
Na to nezpomeneš, jsi-li pryč;
Co máš shánět od čtyr k pěti,
Chmelíš, by nezbylo nic!“