v noc výskavou, kdy řvouce trhaly
se mraky zradné, připluvše tak němě,
kdy v základech se otřásala země,
kdy nebes klenby žhoucí pukaly,
myšlénky děsné – blesky míhaly
a smečkou hadů v zem se vrhaly,
kdy bystřin jek jak poražený voj,
však bouře vítězná dál plula v boj,
a vše ty symfonie jásající, divé
sto ozvěn budily v mé duši zádumčivé;