Ti stáli němi. Náhle pozvedli
však v zuřivosti pěstě nad hlavu
a hustý déšť se nesl kamenů
co odpověď na jeho otázku.
Kles’ Renald na zem: Velký bohatýr,
jenž mečům čelil celé Francie,
hněv odrážel císařův vítězně,
v boj dlouhý s ním se utkav přeslavný
a ranám reků, obrů odolal,
teď beze slávy v prach byl povalen
a krvácel pod kameny jak vlk,
jejž v lese kde ubijou pastýři
co škůdce stád. Však Renald potupu
té smrti necítil, vždyť věděl přec,
že na něm viny žádné nebylo
a usmál se co pravý mučedník.