Vám, sličná paní
přebujných forem, světlohnědých vlasů,
erotik smutný zpívá píseň svoji
melancholickou, měkce sešeřenou,
jak Vaše touha věčná, neúkojná
po snědé kráse vábných Habešanů
z daleka přišlých k vůli Vaší něze
a žhavé vášni, kterou umíráte
dychtiva prudkých vzmachů cizí síly,
v níž hřímá moře, dálky, temné světy,
pralesů taje, pouští uragany
vznešené, hrdé, slavné, majestátní,
jak Vaše snění... Ó, paní,