Septimius Akmé zvolna řízu rozpíná.
Hrdličky dvě v hnízdě vidí, ňadra nevinná,
Akmé váhá – chví se strachem.
Hrdliček těch křídla planou větším nachem.
Akmé v rozpacích se táže, co je láska?
Ve staré zdi nad tím fauna maska
ve pohnutí snivě slzet začíná.