Klusem městem, zvolna vzhůru.
Jednotvárné drkotání
vozu, kopyt v bídnou dlažbu,
blikot lamp a temné štíty
domů beztvarých teď, pustých.
S tváří k zadu flegmaticky
oči mhouřil harestant
proti strážci vousatému,
přemítal, snil o tom městě,
kde nechal kus žití svého
v rumu, troskách, po nichž zítra
ani psiště neštěkne.