Svět omládlý juž květe kol a jásá –
a mně je líp, když toho nevidím,
mně oko s brvy jenom slzy střásá,
já lítosť mám, a na smrť závidím
všem lidem zde tu dětskou jejich radosť,
jež z ňader pryč jim zaplašuje trud,
když vím, že jed mou otravuje mladost,
a že jak žebrák proti nim jsem chud!