Dneska večer
po dne hluku unaven jsem uleh’.
Spánek nepřišel však sklížit oči.
Pod nánosem čtyřiceti roků
dávno zapadlý se kmitl obraz,
dávno dozněvší se zachvěl rytmus.
Mladá matka má se dívá do zrcadla,
v šatech plesových, s úsměvem v očích,
s úsměvem na rtech, které píseň bzučí
beze slov.