Slyšíš, jak se dobře všecko daří?
Plesají tam bujně mladí, staří,
Neboť jitro slávy nové svítá.
Hle, přitáhli pod svým praporem
Bojovníci z Vysokého Mýta,
Tam zas s cepovníky vybranými
Chrudimští se blíží pod orlem.
Ejhle, vítají tu milou chasu
Hradečtí již s korouhvemi svými;
Před archou se archa dvorně kloní –
Dvornost – něžný výstřelek to času,
Jemuž tamto baba slzu roní!
Hu! jak rázně do těch zbožných hlasů
Rozhoupané kovy z věže zvoní!
Na kolena houfy klesajíce
Nyní k zemi hlavy sklonili,
Díky vroucné nebi vzdávajíce,
Že jsou tolik hrdel zlomili.
Výjevů tak skvělých málo známe!
Bez nás dvou by arci jinak bylo.
Co se nám dnes v noci podařilo,
Mním, že ještě častěj vykonáme!