A stokrát sobě děls: Již nelze čekat déle! 
Nad sladkou vlastí snů tvých jitro zrůžovělé
již nikdy nevzejde! O duše, stiš své slzy
a ptej se hrdě: Den když pustě míjí za dnem,
nač dále v těžkém jhu se vláčet mhou a chladnem
a rázem neskončit hru žití sveřepou?