U vchodu chrámu žebračky
– zda jsou tu již bolesti všecky? –
na stupních sedí a vztahují dlaně,
své dotěrné stesky skuhrají planě,
závistně jedna po druhé hledí.
Vin pomluvy o všech dědí a vědí,
kdo vcházejí do chrámu Věčna.