Jsou tiché, tiché písně mé,
jen po vlastech je přítel zná,
leč co tak tiše v nich jsem pěl,
je vřelá láska má.
Ta pučí, květe v srdci mém,
ty nad ní jako cherub dlíš,
a slyšíš zvuk a slzu zříš,
leč slova její neslyšíš.