Národů všech viděl’s děti,
jak se pachtí v pestré změti
paží, umem, nohou, okem
za pokrokem;
však ty snahy a ty síly
k tvému srdci nemluvily,
viděl’s zmatky, spor a hádky,
všecko darmo,
duchu jen si utáh’ jarmo –
pospěš v srdce zpátky!