Můj otec – znáte, páni, toho starce?
Je domovníkem v starém šerém domě,
kde asi dvanáct nájemníků bydlí,
má bleděmodré čekankové oči
a v prsou starou, zajizvenou ránu –
můj otec bolí mne.
A znáte vy ten starý, šerý dům...
nad železnými vraty trčí pták,
podivné černé zvíře, má dvě hlavy,
dívá se na vás otevřeným zrakem
a přec je neživý;
a chodby jsou tam šedivé a tmavé,
na stěnách visí kříž a pavučiny,
a v lidských tělech scvrkají se duše
na pidimuže.
Můj otec je tam domovníkem.