– Neptej se! a buď rád, že máš mne zase;
tak odpovídám – a již hravým skokem
se deru po skalách, za kůzlaty se honě –
i orla v letu stihna aspoň okem,
teď sběhnu v dol, jak bludný stín se kloně
k té vrbě truchlící nad klidným jezerem.
Ta chudák stará, ještě se tam sklání,
a ještě se po chlapci, co tam skočil, shání!