Jsou okna moje zavřena, já, vězeň, za nimi,
svou hlídám radost stlumenou a ticho svoje.
Jde mládí po chodníku kroky laními
a trylek laškovný mi vlétá do pokoje.
Kdo okno zavřel, otevři je v ráz!
Ledová poupata se houpou na větvích,
však ústa svěží celuje i mráz,
a chceš-li, vzkvete jaro v očích tvých.