A někdy oslněn je vrch ten holý:
to létá vůz tu – s ohnivými koly.
A v boku hory teprv div se tají:
tam černé jarky z vrchu vytékají,
a podál v křoví studánka se směje,
jež v půlnoc vysýchává do krůpěje;
neb o půl noci ve vrchu to víří,
a vrance napájejí bohatýři. –
O, jednou ožije ten vrchol lysý,
a Slovák bude zas, čím býval kdysi!..