Přistupte blíže... dal jsem zavolat vás,
vás, kněze Krista, i vás, kteří obce
jste sloupy... Neboť chvíle ta je blízká,
kdy vstoupím před stolici Nejvyšího,
bych počet vydal... Vyjdu pevným krokem,
neb soudu ať se bojí ti, jež čeká
jen zubů skřípění a údol pláče...
Já dal vás volat... Pán tak přikázal mi...
Poslední úkol svaté služby Jeho...
Zrak posílil mi jako Mojžíšovi
na hoře Nebo... vidím časy příští
i pravdu Jeho... Neděste se, bratři...
On nepřijde... Čas jeho není tady.
On nepřijde, by uzavřel dny světa.
On nepřijde... Náš rozum nerozuměl
těm slovům Jeho... Žili jsme tak všichni,
hůl v ruce, bedra k cestě opásaná,
a lampy naše byly připraveny –
však ženich nešel... Zmírali jsme touhou
a volali Jej slzami a vzdechy –
On jednotlivce bral do slávy Svojí,
však nepřicházel... Teď mně kyne vlídně,
bych pastýřskou hůl stáda Jeho složil,
a zjevuje mi, co vám věrně hlásím,
že v klamu žili jsme, že klameme se
na blízký příchod Jeho čekajíce –
On nepřijde... Však žalost z toho, bratři,
jest plodem nerozumné touhy naší...
Svůj příchod slíbil... hodinu však jeho
utajil v moudrosti své nevystihlé...
My špatně rozuměli slovům Jeho...
Vždyť celý svět chce obemknout Svou láskou,
národy všechny přivinout k Své hrudi,
a celý svět má účasten být plodu,
jenž na Golgathě z krve svaté vzešel...
Tak vnukl Pán mi, abych sdělil s vámi...