Bouř hymny vítězné už, slyšte, zpívá,
duch mohutný ji varhan doprovází;
kdos Velký právě v klenby chrámu vchází,
v šeř lodí, kde se tajemně tak stmívá,
blesk jasu svého skvoucí před se hází,
vždy blíž jde, – cítím, jak se tělo chvěje,
i srdce stanulo, proč strach je mrazí?
Ruch skrytých perutí mi ve skráň věje,
zrak duše teskliv napínám, mně rcete: kde je?!