Pak spisy zase balím s chvatem –
hle, na zem jakýs lístek pad’,
neznámé psaní s dnešním datem,
to ještě dlužno čísti snad.
Kdo píše to? Hle, čtyři strany,
a konec v samých slzách psaný:
„O slitování, pro Boha!“
a podpis: „Matka nebohá“.