Ač děsný, velký přec a slavný los tvůj byl,
tak že ti závidím! – Ač vzešla hvězda tvá,
když ztlely na poli ty Manfredovy kosti;
sicilský přece zvon v to náhle udeřil,
jenž prochvěl horečkou ti ňádra mladistvá,
že pomstou zplanula, snad z přílišné milosti.