Ó, odpusť nám, mrtvý Ty druhu! My pohřbít Tě neměli času...
Ó, odpusťte, ostatní drazí, jež příšerná srazila pěst,
že s koně když nepřítel strh’ mne, já s úzkostí ve mroucím hlasu
jsem příměří sokovi nabíd, v němž s mečem mi urval i čest!