Můj osud do Španěl mě zavedl,
kde, neznámého, v pohostinný dům
mě přijal Galafer, král toledský.
Já tajil jméno své a do služby
jsem vstoup’ co vojín. Ač byl pohanem,
král toledský měl ctnosti veškeré,
a sloužil jsem mu věrně, s nadšením.
On miloval mě brzy; na slabých
jen základech stál jeho trůn, a kol
se hemžilo mu mocných nepřátel.
Já třikrát vyhrál bitvy proti nim
a vděčnost krále byla bez mezí,
však s jeho přízní rostla zároveň
i závist jeho dvora proti mně,
a ti, již přízeň jeho měli dřív,
teď pikle kuli tajně, schytralé
a brzy k nepřátelům přidala
se dcera jeho, dítě jediné. –
A tato byla záští příčina: