A Karel po dva dny byl hostem tam
v tom starém zámku, polo zbořeném,
a cítil neobvyklý, sladký klid
a třetí den, když posléz loučil se:
řek’ Sibyle: „Mně stýskat bude se
po hudbě tvé a po té písni tvé,
jíž matka tvoje naučila tě,
jak jsou ta slova odříkání, rci?“