A všichni viděli, jak císař stál
na druhém břehu, zádumčivě zřel,
jak mimo táhli jeho vojáci
všech druhů zbraní, v žalné směsici,
vychrtlí, očí vpadlých, skleněných,
jak duchů sbor šli, stará garda šla,
vousáči od Marenga, z Egypta,
a zahřívali v rukou omrzlých
své orly zlaté, slávu Francie.
Zřel císař mlčky, brvou nepohnul,
jen těžká slza zvolna stékala
po jeho tváři. V němém hoři svém
tak vznešeným se jevil vojákům,
že klekali a hlavy skláněli
před velebností velké bolesti.