Ó Myšlenko, ty vzpruho snaživá,
jež jediná jen člověka jsi hodna,
ať bouřka tvá nám duší prochvívá,
za tebou naděj snaživých jde shodná.
Jen tebou píseň učiněna plodná
před shonem leť jak orel legií
a má-li mřít, shon, s kterým šla, ať vhodna
jí patu v hruď se k nebi rozvíjí,
ta na bojišti zbuď, jež reci pokryjí.