Muž ovšem hledí pozděj střízlivě,
co z pěkných snů těch ještě na živě,
a třeba srdce v prsou až se třese, –
vždyť svět to dí, že muž vše mužně snese!
A proč by nesnes’? – Dávno pochovali
ti dobří lidé dobu svatební,
kde ještě les, květ, láska těšívaly; –
ty květy svili věnce v pohřební,
ze stromů rakví pěkných nadělali
a lásku do rakve pak uschovali. –