Ve vrchním však větší vzteklost znikne,
pročež opět na vrátného křikne:
„Vrátnej, napnul velkej liskovici,
dal pak Honza na lavici
a mu sázel hned
dvakrát pět!“
Honza u kabátu šosy odhodí si sám
a na rány čeká jako trám.
Padne jedna, padne druhá,
až i ta desátá tuhá;
Honza však nemukne,
spíše v větší ještě smích vypukne,
po šosech si sahá
a se plným hrdlem chechtá: Haha, haha!