Dal též za snídaní dívčici té dar.
Jeho kůň jej k straně vykázané nese;
Celý den tu unavený bloudí v lese;
Tma již přikvapila, hrozí mu zde zmar,
Nemůže dál; ale světlo vzdálí zhlídne.
Tu se pustit k němu vypobídne,
Znamená, že nějaký to hrad,
Dopídil se již i jeho vrat.