Mníš, soumrak právo své že ve Tvé ruce klade,
tichnoucí šumění lip velkých nad námi
že ztlumí pláč mých očí bázlivých,
tma v loubí hlubokém vášnivé tělo mladé
příslibem rozkoší že silně omámí,
až klesne, zmateno, ve chtivost rukou Tvých –
necudných, barbarských a ničivých!