Olovo zrádné do srdce vlétlo,
navždy tam jarý ztišilo tluk,
bujarou hlavu do prachu smetlo,
zničilo sterý nadějí puk.
Přes ňadra kleslá vojsko se řítí,
ston jejich tlumí vítězný hluk –
Kdož tu dbá zhouby mladého žití,
milenky siré, mateřských muk?!