Muž na kolenou drží malé dítě,
to hledí zvědavě, muž rozpačitě,
to dítě ptá se a muž odpovídá,
co, nevím. Ibis skupinu tu hlídá.
Prý vychovatel děcka královského.
Ó kdyby chtěl jen v mladou duši jeho
vlít soucit k lidu, ku trpícím lásku,
by každou jeho dětskou na otázku
měl odpověď, jež jako Nilu vlna
by požehnání, blaha byla plna!
Ne o výpravách, ne o třesku zbraní,
ne o vraždění a ne o zmírání,
ne o potu, jímž rodná zem se mrví,
ne o vínku, jenž zhněten lidu krví,
ne o slávě, jež prázdna světem letí
se v dějin ústech měníc na prokletí.
Líp udělal by tento stařec sivý,
by ukázal mu Nil a jeho divy,
proud svatý, který zúrodňuje lada
a živí čápů a volavek stáda,
a otec země, žehnán věky všemi
má čas živiti lotos s liliemi!