Země když třásla se pod námi strašně,
Vítr a v šířinách honil se plašně
Třeštící hřímoty ohromný hlas;
Vichřice sloupy když točila z prachu,
Kterak jste přírodu volali v strachu,
Jasnoby na nebi vykvetlo zas?
Bouře si zachvěla, zatloukly hromy,
Pole tím okřála, luka i stromy,
Nebe se sadilo,
Povětří schladilo;
Slunce ke slávě
Stkví se ve trávě,
K západu bystře se blíží,
Večer se spanilý níží.
Větříček poty již s čela pryč věje,
Šero se schýlilo níž;
Slavík tam v roštině k radosti pěje,
Luna připlynula blíž,
Hvězdy se míhají v nebeské báni;
Tvor všechen přírodě nes děkování.
Soumrak chladící vítejte,
Slavozpěv radostný zpívejte,
Tichounké chvíle
Užíte mile,
V rájích vás blažených provázej sen,
Slunce až mladistvý probudí den!