„Zašla chot má, byla bez radkyně,
Roní slzy co pro ztrátu matky,
Ve bezdětství chtěl jsem vzdát jí statky;
Však ji povolala k dvoru vládykyně.
Vyřiďte jí, že v svých slovech stojím,
Že jí odevzdám tvrz, že se o ni bojím;
Ať se vrátí raděj hbitě zpět,
Nežli sesune se na ni v bouři svět.“