Když po půl věku doma v staré hruši
můj zrak se potkal s tebou, milým ptákem,
šly upomínky růžové mou duší,
jak nivou děti ověnčené mákem.
Upomínky, zlaté runy
luzných vnad a krás,
za královské pláště, trůny,
za žezla ni za koruny,
za svět nedám vás!