A žiju přec, však jaký život ten,
v němž stokrát denně žal mne spáry chopí,
a svírá, hubí upírem svůj plen,
až kácím se, bych slíbal ony stopy,
v nichž krásný zjev Tvůj andělem dřív stál...
Ach, bez Tebe jak žíti budu dál!