Pršelo juž listí stromů, keřů,
květy uschly po zemi juž dávno,
volným letem zaměřili ptáci
v kraje teplejší a opouštěli
Kyjev tahem dlouhým, nepřehledným.
Pršelo juž listí stromů, keřů,
a v tom dešti uvadlého žití
ke Kyjevu životy dva spěly
smutně, tiše, jak by mezi nimi
místo lásky jela smrť a zhouba.