A cítím, pomalu se dní...
Hle, jiskry hasnou na moři
a kdesi v dálce dohoří
a zhasnou hvězdy poslední.
I moře tišej’ hovoří,
jak usnulo by na chvíli
a časem jen jak ze sna spíš
to z jeho hlubin zakvílí
a vzdychne si a ztichne zas.
To zaúpění a ten hlas,
ten vzdech a šepot uslyšíš,
však z tajemství, jež v sobě chová,
nepoví moře ani slova...