Dva ještě dni žil Adam Jesenský,
juž málo mluvil, dechem posledním
pak žehnal Griseldu, již plačící
po jeho smrti vedli do dvora,
na večer, v starou síň, kde při ohni
zas předly dívky, stará Estera
kde opět povídala pohádky:
Tam Saloména opět vítala
jak v onen večer „svého anděla“.