stmívalo kolem, sem tam blikaly
už lucerny a deště v kalužích
se chvěl svit jejich slabý. Dále šla,
do krámů nahlížejíc, trudíc se,
co nakoupiti za pár krejcarů
svým dětem milého. Oh, však už ví!
Té parádnici Doře jistotně
vhod budou rukavičky, Jarouš přál
si nové pouzdro, ano, koupí je
a do něho dvě vloží barvičky
a štěteček – vždyť hoch jen malovat
a malovat a velké vlohy má.
To bude radosti! A přešťastna
se usmívala, dárky kupujíc.
Tak, a teď domů! Věru, sama hlad
již cítí, zkřehlá, všaktě nejedla
jak po ránu. No, aspoň uvidí
prasátko zlaté! A teď bolestný