Poboční skála prodlužuje zvuk,
A skále sousední donáší;
Tu náhle jezdců vyřítí se pluk,
Až jiskry od podkov se práší.
A jakby táhlo hejno havranů,
Ve spolku s holubicí sněžnou,
Tak vidno tlupu věrných Pražanů
Na chlum s paní se hnáti něžnou.
V tom jezdcové se zatočí,
A vrahy z boku zaskočí.
Zařinčí meče
V divém setkání,
Vršovci zoufale se brání;
Tu krev odpůrci teče,
A blah, kdo hrdlo outěkem si chrání!