Radka praví: „Dotek se mě strašný los,
Já jsem citná, svírají mě study,
Podívej se, jak mi vysed nos,
Jak se usadily na lících mně trudy,
Vyhlížím tak jako lalok ťopana,
Neb znak některého arcipijana;
Mnohá jest má v mužstvu zásluha;
Posměch mi teď tropí mnohý močhuba.“