Manželstvoli poškvrňují
Národové v pomatení,
Mravy řádné zohavují,
K svému pádíc zahubení,
Ani ducha vznešeného
U nich nestkvějí se ctnosti,
Ani srdce čitedlného
Nevykvetou nevinnosti,
Jako vosy v zem se rojí
Hanebnosti jedovaté,
Neštěstí y hanby strojí
Lidu v míře vrchovaté;
Svazky cti a náboženství
Ráží hlůza nevázaná,
Vášní lítých ukrutenství
Trýzní srdce milovaná.
Dítěte sy nevšímaje
Otec vydá na smrt syna,
Bratr bratra potíraje
Vejská v moři necti plyna;
Svědomí hrom nedoléhá
V proudu zmatků na národy,
Darmo plamen vojny šlehá,
Což jim do cti, do svobody?
Otrokové mrzcý sedí
Opojení jedem zrady,
Z kvasů s potěšením hledí
Na spálené vsy a hrady;
Byť y hnali protivnícy
Na šeredné společníky,
Nehnou prstem rozkošnícy,
Aby zbili nákeřníky;
Šíje nectné v pouta kladou,
Y se brodí v kalu bídy,
S Řeky Římané tou vadou
Prošli hanbou každé třídy.