Ve mně se najednou zatajil dech.
A já přec silák byl, neznal jsem bázně,
na vsi se nelekal chasníků všech.
Tož rovně ke stromu vykročím rázně.
Myslím si: šálí mne sen,
nebo kus mlhy se utrhlo jen,
pěna se na břehu bělá?
Tak jdu a oči mnu. Nebyl to klam.
Dívčinka mladičká seděla tam,
nahá a běloučká celá,
na místě šatečků vlasy jen měla.