Pan Vácslav neskrbil a jídlo, pití
již před vítězstvím gardu slávou sytí.
Jednoho rána v takém blahém žití
vše v pořádku se obyčejném dálo,
kdy slyšno náhle střelbu z dáli hřmíti.
Že od Prahy to přichází, se zdálo
vzdálené pod obzorem hromobití,
jak ze země by dutě zaznívalo,
v okolí celém budíc ohlas valný,
až zavířil v to poplach zvonku žalný.