Zda výčitka v tom zraku obsažena,
či plápol lásky, dýchající mírem?
Již pojímal jej zápal jako vírem –
on klesnouti chtěl před ní na kolena
a vyznat vše, co trápí jej a děsí
jak žárlivostí nenasytní běsi
že kdyby zde ji ztratil v světě kletém,
on za ní pustil by se smělým letem –
buď s kletbou, s žehnáním, vždy za ní za ní,
věčností nebes – pekla – bez váhání. –