Otevřete brány, myšlení hráze,
veďte mne středem k vytknuté dráze,
sáhněte v struny, laďte mi lýru,
vraťte mi v lidstvo uhaslou víru;
sem chladné sloupy pro horké čelo,
aby své žáry o ně si třelo;
dejte mi kůrky, seschlé a tvrdé,
pěvcovo hrudí, měkké a hrdé,
chudiny pláče, boháčů jasy,
budoucnost v dáli, minulé časy,
rozrytá ňádra, zjizvená prsa,
vilného cháma, an vnady mlsá,
mocnáře, roby, zbílené hroby,
trýzněnou matku, Žižkovu chatku,
podkroví pěvce, útrapy lásky,
zbujnělou vášeň, ctihodné vrásky,
závratné plány, zhýřilé city,
hvězdy polární, měsíce kmity,
halenu hrubou, hedbáví jemné –
všecko to rychle přineste ke mně!
Sneste mi všecky básnické fráse:
myšlenku chudou ošatím snáze!