Když nikdo nejel, most byl zdvižen zase
a brzy bubnů vír a vřesk trub rozléhá se,
hlas herolda lze potom rozeznat:
v boj volá všecky reky silou známé,
a tomu, který všechněch oštěp zláme,
má Hilda prsten i svou ruku dát.
Zas trouby hlas a herold dvoje jména
juž provolal: cval ořů, půda sténá,
třesk oštěpů dvou, jak se setkali.
To Kuno byl a Guntram, Siba soci,
a Sibo koně rve a škubá mocí,
div až jej ve prach nesvalí.