Kdybysi byl sebe lepším honcem,
před nosem ti štěstí uletí;
dřív než zvíš, se shledáš s jeho koncem.
Šumot, kroků zvuky v zápětí;
kluk trh’ sebou náhle a pak zvoncem
prvně, po druhé a po třetí,
a jak cinkot jeho letí vzhůru,
intráda již ryčně zahřmí s kůru.