Byl hrozný den to, v rozloučenou
když v bolu s myslí rozechvěnou
jste viděla tu drahou líc,
v niž bezesných všech nocí vryla
se známka jen, jež proměnila
jej v stín, že k nepoznání víc...
Ó, jak vám bylo, beze slova
té bílé růže vonný květ,
již dostal kdys a jež teď chová
pro vás těch dob jen muka nová,
když v zpomínku vám vrátil zpět?!