Já a sláva – ty a dobrodiní!
Kde tvůj stín se kmitne, tam již klesá
Hvězda blahosti a peklo plesá;
Odstup – odstup! znám tvůj oučel nyní!
Ano, duchu bídy, jeví se mi
Ďábelský ten záměr v slovu tvém:
Člověčenstvo k hmotu, k pouhé zemi
Připoutat chceš leskným okovem,
Aby lidstvo, jako vosů roje
Aneb tlupa bobrů, vtipem svým,
Výhost dadouc vzorům velebným,
Robilo jen skvělé jizby svoje,
By jen o hmot bídný pečovalo,
Tím se též i zvěři podobalo!
Pročež odstup, neb tvůj oučel znám,
Rozum svůj ti více nepoddám!