Hospoda dnes, jak ji víska
o posvícení jen vídá:
okénka se lesknou nízká,
podlaha je jako křída,
černý jindy strop i stěny
osmýčeny, vybíleny,
okénka i dveře dvoje
krášlí věnce z čerstvé chvoje,
až to srdce v těle jásá.
V jednom koutě mužská chasa,
mnohý z hochů šilhá stranou
v druhý kout, kde na vybranou
hezkých, smavých dívčích tváří;
za stolem si hospodáři
pilně hasí žízně plamen;
na lavici kolem kamen
vyšňořené panímámy,
samá kmotřička a teta;
pod stropními skoro trámy
muzikantů trůní četa,
aby měli dosti dechu,
před každým je pivo v plechu;
z návsi zvědavě se dívá
okny mládež dovádivá.