De telnek hónapok. Szívseb begyógyul.
Az ész uralmat ül a bú felett. -
S olvasni kezd, előbb vigasztalóul,
- Hogy őrjön valamit a képzelet,
Mely, mint bomolt malom, mindegyre fordul -
De majd a tárgyba is belészeret,
Ős Róma élte napról-napra jobban
Érdekli őt, s Tacitus, Mommsen, Gibbon