A vén emberben megrendűl a szív,
Keblében száz vihar csatája vív.
A boszú kihal, könnye csendesen
Hull... s a két kebel egymáson pihen.
A csend megható, durva honfiak
Szeméből édes könnyek hullanak.
Nézzétek a királyt, mi nagy s dicső
A léleknagyság dísz körével ő,