A király megrázta ősz fürtit hajának,
Ködöt vont szemére néminemü bánat,
„Tudom”, monda, „tudom; emlékezem arra
Az oly sokszor megbánt - »távozzál« - szavamra.
Emlékezem, mikor voltam olyan gyenge,
Hogy az igazmondást nem birám el szembe; -
Mert zsémbes, de hű volt a vén Toldi nálam:
Keserű orvosság durva fakanálban.