Óh! te szelíd Músák’ kebeléből emberi szívre
olly drágán tsepegő ‘s érzékenységre fel-oldó
Isteni Víz! adgy nékem erőt, hogy drága Hazámnak
elmésebb részét nevető intéseim által
arra vigyem, hogy fegyvereit mind egyre le tévén,
(mellyekkel, mikor Európán komor elme-setétség
ül vala, egymásnak hírét a’ kurta Tudósak
vesztegeték,) gyönyörű tzéllyát köz erővel igyellye.