Snadně se to, milí páni,
Je-liž pravda? – tady směje;
Ale jakž pak se to poznávání
Mezi lidmi v skutku děje? –
Mnozí mudrcové vědí,
Co kdes v Turcích rádi jedí,
Jaké oči Eva měla,
Jak se z noci ráno dělá,
Po čem slavný Cezar bažil,
Kolik liber Samson vážil,
Co se nám zdát bude v hrobě,
Co se děje v měsíci:
Při tom ale sami sobě
Jsou jen Portugalskou vesnicí.
My tak ale nejednáme!
Hledímeť jen na sebe,
Zpomínáme na nebe,
Na jiné se nekoukáme;
Inu ovšem – my se známe!