A kolem těchto děl svých zeď vystavil,
jež v dlouhé řadě k západu se táhne
a od západu k jihu. Hory, rokle,
údolí, řeky – vše se podvolilo
té práci z kamene a slz a krve.
Tam sova křičí v sosnách, liška, šakal
jdou za svým lupem. Po ní bdělý voják
přechází v zbrani, zíraje s té výšky
do krajin cizích. Ši-hoang-ti takto
z paměti lidstva k duši každé mluví,
jež po stopách jde minulého času.