Svědku zašlé lepší doby,
opuštěn tu stojíš v kraji,
ne však chud a bez ozdoby;
bohatství tak mnohých věků
v šerých jizbách tvých se tají,
dech že vázne ve člověku,
na poklady když se dívá
bez ladu tu nakupené;
někdy upomínka tklivá
do očí ti slzy vžene,
jindy jako pro úlevu
pěsti svíráš v svatém hněvu...