V tom hlas se rozleh do šíře i dálky,
hlas žalující, až to k srdci sáhlo:
„Je mrtev, mrtev velký Pan!“
Ten výkřik
po vodě letěl – voda zastenala,
k skalám se vrátil – plaché Echo jejich
jej opáčilo – slzy bylo slyšet
v tom nářku jeho – do vzduchu se vznesl –
vzduch rozšuměl se v roztesknělém hoři –
a oblak stříbrný, jenž ploval nebem,
v krůpějích žalných vrh se dolů v moře.