“Nagy úr leszek!...” így bíztat a kerék;
egy villa fut el... “Szép leszek, derék...”
Az ablak mögött szép fej kandikált.
A konduktor egy kis falut kiált.
A kar szinte kinyúl a sárga holdér’...
Ó, mester, drága költő, halott Baudelaire!
Az úti füstnek részeg illatát
és mámorlázát csak te tudhatád!