Přišla mluva zase na původce
Veselohry, praví: „Větvi holovouská,
Důvěřuj mu, jistě Děvín zlouská,
Vysvobodí z vazby tvého ctného otce,
Dovol hned již zasnoubení slavit,
Hleď ho předc již jednou hoře zbavit;
Hle, jak co vosk v parnu měkne!“
Hrdina v tom na koleno klekne.