Jindy bylo bálů málo,
Ty však za to zase stály;
Volné minetky se hrály,
Lehounce se tancovalo,
Neboť staří říkávali:
Volnou, pane rychtáři,
Minetek se podaří.
Každý tancující host –
Mohla být i nejtěžší figura –
Nežli na něj přišla tůra,
Moh’ se vždycky vyspat dost.
Nyní máme kalupy,
V divém víru vše se točí,
Člověk trne – a co zočí?
Letící jen salupy.
Padne-li kus při tom plic,
Na to nedbá žádný nic;
Jen když mohou říci v společnosti,
Že se vytančili dosti. –
Za sto let
Budou tančit šípu let;
Hudba získá malou chválu,
Tanečnic-li polovic
Bez střevíčků a bez plic
Rovnou cestou hnedle z bálu –
Neodvezou do špitálu.