ten padlý bojovník však tiše leží tu,
sen života mu dál zní v němém varytu,
zhrdaje urážkou a tupou zvůlí chvíle,
má oči zavřeny, však přes to vidí míle,
po kterých zítřek jde, by zachyt’ štěstí lem
a navždy učinil je lidským domovem.
tu v cévách pokojně mu zpívá čistá krev,
a padlý bojovník ví, že zas bude lev.