Rád zřím, jak z kleče ruky nedá
a hrdě tyčí se jak pán,
když těžký hřídel z kolčat zvedá
a kácí rozhon, dělí lán,
by v konci polodenní tíže
spjal ruce svoje, kloně leb,
a jako české ondy kníže
svůj skromný poobědval chléb.