Od krkonošských vrchů, jenžto vroubí
Skráň vlasti naší páskou zelenou,
Až tam, kde v rovině se líbě snoubí
Povážné Labe s outlou Cidlinou –-
V tom celém, širodálném krásném kraji –
Hle dub a lípa v stejno rozkvétají,
A v jejich hustolistém pějí věnci
Ze sta tisícův hrdel perutěnci.