Vás vítám, děti odvahy a síly,
v jichž svaly druhdy balvany se slily.
Nuž ukažte, ve kladiv vašich tluku
kov nehybný jak roztál, ve souzvuku
jak stejným tokem v něžné formy plynul
co révy snět se kol poháru vinul,
neb kreslil zdobné kruhy kolem štítu.
Jest ruka umělcova plna citu,
kov pod ní sám se rovná v luzné tvary,
sám tuhne, sám se v rudé vrhá žáry
a svíjí se ve žáru třásni bílé.
Nuž ukažte nám ovoce své píle!