Jak z míšeňských, křehkých porculánů
modř jaksi veselou náladou hýří, jak výská a tryská...
Kdo přece z těch hrabat a komtess a svobodných pánů,
kdo pocítí nějaký hluboký po něčem pohřbeném stesk?
Hle, ctižádostivý abbé... se přihlásil téměř až k ránu...
Na flétnu své bizarrní fioritury píská...