A nad mračny zas ptáčník číhá
a zas je vidět na balkon –
svět celý je jak pírka tíha –
a teď se houpe jako zvon...!
A teď se jako hora zvedá...
A teď si jako propast sedá...!
A teď se šklebí do šíře...
Teď je jak slunce ve škvíře...!
Teď dynamitem někdo střílí –!
Teď soudný den pad’ nad obzor –!
Teď balvany se řítí s hor,
by hloubku louže vyplnily –!
Utíká život z žil i cév,
vše plní kvil a jek a řev...