Nemluv tak! Ty’s krásna bez šperku.
Pohleď ven! V ty zelenavé síně,
stromů vrchole, jež ve svém stíně
čtveračivou hostí veverku.
Což tu není krásno? Klecí tíseň
nekalí tu ptáčků jasnou píseň.
Což ti háj své květy, lesklé peří
nepodává za šperk do kadeří?
Nešťastná je ve svém zlatě kněžka:
pohroma ji tísní náhlá, těžká,
Kainův hrozný, nelítostný kýj
málem útlou nezlomil jí šíj.