Slyš výkřik! Z hloubi duní prosba sterá,
a ty jsi hromům svým dal nyní spáti!
Slyš výkřik – světla blesk v to doupě šera
a sláva k nám se orlem zase vrátí,
zas naděj vzejde, jitra snové zlatí!
A ty přec mlčíš, nebesa jsou němá –
a lid můj v hoři již ni slzy nemá.