„Ach, kdy, Pane náš a králi milostivý,
Lačného a žíznivého jsme Tě zřeli,
Bychom krmě, nápoje ti podať směli?
Aneb kdy jsme hostě vídávali Tebe:
Bychom byli hostiť mohli Tě u sebe?
Kdys byl nahý, bychom oděli Tě šaty?
Kdys byl nemocen, kdys v žaláři byl jatý:
Bychom byli v žalostivé také době
S potěchou a láskou směli přijíť k Tobě?“