Ach nežije již Roháč chrabrý více!
Již nepromluví o volností slova!
Na rynku staroměstském šibenice,
Aj šibenice – jako Amanova:
Tam měsíc v ubledlé mu svítí líce –
Jak smrti anděla – tak nyní klidné,
Tam vichr nyní tělem jeho klátí
A jeho hlas zní jako nářek máti
Tak bolestně – až srdce v těle stydne.