Rok v míru kráčel s rokem,
lán vzkypěl klasnatý, kmet po žni pole vláčel,
když cestou od lesů se divný průvod stáčel.
Sto vozův ozdobných a okovaných mědí,
ve šperku nezvyklém na ořích jezdci sedí,
per pštrosích, chocholů, hle, zdoby nad přílbami,
na štítech velikých žhou hvězdy, dračí tlamy,
směs cetek blýskavých tu hýří ryzím zlatem,
meč s křížem přes plece, v bok dýku s malým mlatem,
a pláště nachové svou třpytnou třásní měkkou
se s beder vypjatých až do prachu jim vlekou.
Hle, sněti zelené ti všichni nesou v rukou,
jsou jimi zdobeny i koně, které tlukou
prsť hnědou kopyty, že v barvách svých a nachu
jde průvod tajemně jak vidmo v mračně prachu.