Na opáleném čele, holé lebce
a nahém krku slil se pot. Ruch, zmatek
a šum a shon byl vůkol. Rost’ a splýval
šum hlasů zmatených; kol vozy hřměly
a chodníkem se valil rozšumělý
proud zástupů – a zas ten širý příval
bez hlesu dál se vlnil. Opět vznesly
se vlny vzrušení – kol atmosféra
rozněcována bojovnými hesly,
kdy miliony jediný tah péra
vyšinul z obvyklé jich dráhy... Z dálky
již ozvalo se první hřmění války,
i zajatců již hlásán počet hojný,
jenž každou chvílí množil se a vzrůstal,
jak nová ultimata, nové vojny...