Když slunce po azuru v ohni letí,
jak bratr sednu k němu do vozu,
zřím země nesmírné se otáčeti
kol sebe v zhudebněném lomozu.
Jsem vševědoucí: tajný smysl žití
jak kniha rozevřená pod nohou
mi všemi směry kosmickými svítí
laskavě ohvězdněnou oblohou.