Můj strýček není věru jen tak leda!
On s Kyselákem mnohou horu slez,
on zrejdil sněžné Alpy, neposeda,
až v pivováře zaspal naposlez.
Však zná ho svět a volá jemu slávu –
nu, zaslouží ji, naskrz dobrýť brach!
Jen s vavřínem juž na šedivou hlavu!
Zdráv buďte, strýče, až z vás půjde strach!
„Jako já?“