Co k nim Herrmann přestal docházet,
k životu chuť Křemen cítí novou,
mocně zase denní po práci
krb jej k sobě vábí domácí.
Také teď se těší, jak si v klidu
doma pohoví, jak zapomene
brzy na všecku tu lidskou bídu,
duha míru jak se nad ním sklene,