To on! Na jeho čele zřím to psáno,
že nezasvitne víc mu příští ráno,
že združen stínům uzří propast Hadu.
To on, jejž hledám; žezla mého vládu
hned ucítí; již pochodeň svou skláním.
Ó bratře Hypne, který stojíš za ním
v své dlani jeho kolébaje hlavu,
tvé sny jej v hlučném oblétají davu,
ó skloň jej v moji náruč! Z tvého klínu
ať lehce sejde do podsvětí stínů,
ať nevzbuzen se octne bez přechodu,
kde Charon vesly kalnou dělí vodu.
Jest mým, jdu v svoje obejmout jej páže.
Ó synu prachu, pojď, tak Osud káže!