Toť velký úděl, krotiť živlů moc
a zkoumať hybné síly všehomíra,
však větší, pátrať v lidských bludů noc,
kde člověk – ó, kde národ křivdou zmírá!
To těžší, světější však čásť je díla!
Ač světlo bolí uslzený zrak,
sem, božská pravdo, žehni v dusný mrak,
jenž slepé srdce chladem obestýlá!
Sem, hvězdooká, milosrdná, sleť,
vše zjasni, co kdy lidské právo hnětlo,
a do svědomí všeho světa svěť,
jak požár, mstící světlo!