Noc pospíchá a ruka má se chvěje.
Čas uložit se. Je-li usouzeno,
uvítám vděčně zoři, jež mě zbudí;
však zaklepe-li marně světlo její
na oči bezcitné – i tak je dobře.
Já nelituji ničeho v svém žití
a nebudu i žití litovati...