Vstalo děvče, zašlo kdesi.
Po chvíli kol horal šel.
Smutně hlavu k ňadru věsí:
hle! tu visí spasitel!
Klekne na zem, vzhůru zírá
s důvěrou a s pokorou;
modlí se a slzu stírá –
potlouklo mu pod horou...
Zle juž nyní, hůře bude!
Oč se modlí v této chvíli?
Snášet bídu vždy a všude
aby Bůh mu dodal síly!...