Mělť lepší sice osud mnohý,
však mnohý také horší snad –
kdož ví, jsou bohatstvím-li stohy,
či skrovný květinový sad;
nechť jiný víno v zlatě pije,
já ve dlaň rosy nastřádám...
Vrch práce, hrstka poesie,
toť všecko, co jsem měl a mám!