JSI milý host, dám srdečně, co mám
pod krovem svým, – ty srdečně to příjmi.
Já nemám květů, – jest už prostřed zimy, –
bych ozdobil ti stůl; – však se mnou lam
ten denní chléb, jak dobyl jsem ho sám
v přeháňkách léta. – Postesk nezazli mi,
– toť už tak zvyk, – a strasti mé kde tvými,
se mnou se děl, kde těchu nalézám.