Kam pohledneš, tam Jeremia kvílí
a karatel své důtky napřahá:
„Ó společnosti zvrhlá, dave shnilý!
Ó bídný lide, země neblahá!
Ó mdlobo, šarlatanství, neschopnosti,
ó hnilobo – !“ Již, mravokárče, dosti!
Snad právem rozlehá se nářek tvůj,
i šlehů dešť snad po zásluze padá –
Leč mírni hněv a stále pamatuj,
že díl jich patří na tvá vlastní záda.