Já klidu neměl v kanceláři
a dřív, než šestá odbila,
s tlukoucím srdcem, bledou tváří,
jsem spěchal k Vám, má spanilá;
a u dveří juž v chvějném chvatu
jsem růži vyňal z podkabátu,
jež na krajkovém bílém šatu
pak Vaše ňadra zdobila.