V té póse mezi dvěma pasážemi
chyt mistrův štětec junnou tvář a snivou,
ta s rámce na tě jak s otázkou zírá.
Jak výmluvný jest úzký ret a němý,
ó jistě tónu bouř zná krotit divou
ta dlaň, jež energicky smyčec svírá,
by vyzněla jen v melodii tklivou.