A v úžasu nad činem takovým,
bez boje na okamžik pohané
se dívali, až brána narbonská
se otevřela a zas zavřela
za v město řítícím se Emerim.
Král Tybald ale zuřiv volal v boj.
Ten nastal hned, však nesl zkázu mu,
neb Giljom Fierabras jej usmrtil
pod samým křížem, na němž Gibelín
byl muka pána trpěl našeho,
a dobyl nejskvělejší vítězství:
až k moři metl saracenský lid,
kde zbytky zachránily koráby,
ku břehům prchající africkým.
Pak navrátil se Giljom k matce své
do Narbonu a řekl: „Dodržel
jsem slib svůj, matko! Dej mi odměnu!“