„Aj, tady jest, náš kaplan zámecký,
pan pater Schmidinger!“ – tak vesele
vstříc knězi, který v salon vstupoval,
zavolal starý baron Chanovský –
„zde, milý abbé, starý přítel můj,
pan baron Hildprandt, rád by poznal vás.
Náš mladý kaplan, jak jsem pravil vám,
je mistr v šachu, milý příteli,
jenž, chcete-li, vás ihned prožene
po černobílém poli bojiště,
a přát vám budu tohle zahřátí
po kruté cestě v zimním nečase,
ač štědrý den dnes máme, míru čas,
kdy zvony mají a pak číše znět
a zmlknout zbraně!“ Mlčky uklonil