Jen chvíli zamysli se nad lidstvem,
hleď v jeho zástupy, jež na tvářích
vyryty mají všechny neřesti,
zde chamtivost, jež dychtí po statcích
a jako v poušti za dob Mojžíšových
jen zlatému se koří teleti,
zhýralství, chlipnost, pýcha, obžerství
se šklebí na tě z očí pohaslých,
tam tyran kráčí, jenž by vyvraždil
půl země své, by trůn svůj upevnil,
a všichni baží jenom po moci,
ne vladaři jen, také všichni ti,
již mají masku ctnosti na tvářích,
proroci, světci, věštci, asketi,
i v jejích srdcích klíčí moci sen
a obětují světa nádheru,
by vládli na nebi tím jistěji.
A ty bys hříchy jejich měřit chtěl
Kristovou nedostižnou naukou
a vehnati je všechny v šílenství?