Jen pokryjme! Bůh, který v mraku zuří,
se bude mstít a hromy na nás sřítí
a kameny a těžké krupobití.
Nuž stavme těžkou střechu ku obraně,
ať trámy z kovu na každé má straně
a z kovaného železa ať stropy,
by zlomily se o ně blesků kopí!
Ne, řvali jiní, střecha budiž zlatá,
by v slunce vzchodu jako výheň zlata
svým leskem slunce přezářila, trámy
kol kryty buďte pouze drahokamy,
by hvězdná noc tu krásu záviděla.
A v středu jejím trůn měj zlatoskvělá
a gigantická socha Molochova!