Toť podívání nudné hodně,
když láska koho v pěsti má!
Jak náměsíčník nerozhodně
jde se slepýma očima,
bol směšný s plytkou slastí střídá,
kde neptáš se, on odpovídá – –
Ach, rdíš se, když ti napadlo
nad figurou tou směšně bědnou,
že na vlas tohle divadlo
jsi světu skytal a ne jednou!