Vždyť není nic na světě tvým,
až na tu žhavou touhu nitra –
ty rty, jež spíjíš ohněm svým,
snad mrtvými též budou zítra,
do vlasů, které hladíš dnes,
smrt kostnatá snad sáhne zítra,
a sladké písně tvojí ples
snad v requiem se změní zítra –
ach zítra, zítra
ty budeš možná mrtvým též:
dnes užívej – pro touhu nitra
jen to máš, co dnes užiješ!...