Můj sluch je zbystřený, on slyší život příští,
neznámé hlasy kdes v nesmírné dáli tříští
své vůdčí motivy, z chaosu rodí cosi
se v tvůrčích vteřinách. V té noci duše nosí
svou sladce rostoucí a přezázračnou tíhu...
A neúprosně jde, světelnou ryjíc rýhu...