Ó hrdým jsem, Ty srdce naší země,
že jsem Tvým synem, slavná pramáti,
a ona láska teprv zhyne ve mně,
až náruč smrti kdys mne zachvátí.
Kéž pak mi přáno za Tě padnout v boji –
tu složiv hlavu na Tvůj svatý klín,
by s požehnáním vydech duši svoji
jen Tobě, matko Praho, věrný syn!