Věru snadněj Parisovi bylo,
bohyň tří když pronik’ luzný taj,
trojí světlo krásy naň se lilo,
trojí písní krásy zvučel háj;
zde však bohyň řada nepočetná,
ženských vděků niva celá května!
Ó jak vysmívavě volá fletna,
ohlasem až vzdálený zní kraj!