Nevědomostí a bludem ztopen,
každého jest činu zlého schopen,
zmítáť jeho ubohý se duch;
raď mu dobře, mluv, jak anděl sladce,
napomínej dlouze jej neb krátce,
zůstává přec tup a slep a hluch.
Buď mu rádcem, on se blbě chechtá;
že jej zlý duch k smíchu v hrdle lehtá,
neví anarchista, smutný bloud;
jediné jen věci on se leká,
zapírá a lže a plačky heká,
lapí-li jej přísný lidský soud.