V tom tu posel praví: Lidmila ti
Kněžna velebná a starostlivá
Matka odesýlá pozdravení,
Y se táže: Proč má národ mříti?
Ty jsy kněžna, ty jsy matka lidu
Nebohého; kaž a nepokoje
Pojdou, z bouře vyjde pokoj, za to
Matka, za to národ všecken prosý.
Řekl, a Drahomíra zkameněla.
Dojdouc cytu, s přetvářením k poslu
Promluvila: Nechcy boje, nechcy
Zkázy svého národu, jen o smír
Péče má. Jdi, vyřiď máteři, že
Upokojím zem, y národ zblažím.
Posel odešel, a dvořané jed
Na Lidmilu vylívajíc řekli:
Zrádkyně se prozradila bouři
Zpořádavši. Jest-li panujícý
Kněžně káže, jak, rcy, s otrokyní
Nakládati bude? Snad již pozdě.
Naši tovaryši v prachu leží,
Vítězové na nás vymejšlejí
Muky. Běda nám, ó běda tobě!