Zřím tebe, jak po dlouhé pouti světem
jsi s bratrem Prometheem zastavil se
pod Kavkazem, kdy od potopy vlhká
se třásla země zimomřivá v slunci.
Kraj luzný byl a přespanilý kolem,
sta zdrojů ve šumících vodopádech
se dralo z ňader nebetyčných skalin
u věčné hymně, ve panenském sněhu
se štíty horstva kryly, dole zeleň
jen výskala svou svěžestí a krásou.