Zas z bezdna času vynořil se den,
kdy svatý mistr Jan byl upálen,
zas všecko nebe posulo se mraky
a moje zadumaná mysl taky
jim padla v plen.
Věk za věkem se ztrácí tvorstva kynem,
věk za věkem, jak Hus náš mřem a hynem,
lest soudí nás a zrada ruce váže,
zášť na hranici páliti nás káže
a v hluku sběře umírá náš sten.