Kdys v létě v podvečerní době
přiloudil jsem se na čkání
a na okénko klepal tobě –
však marné bylo volání.
Já ťukám, tluku – běda ruce!
div nezvrátil jsem zašlý den!
Však ty, když už to znělo prudce,
vychrstla's vodu oknem ven!