A pod ním v kvítí podobizna malá:
tvá, tatíčku, tvář drahá, ustaralá
si nese vrásku,
jíž jako Jeho zryta pro svou lásku,
ač nemá věnce z hloží.
Však jak můj zrak slz duhou vstříc vám hoří,
mně zdá se, z záře, která z očí plane
Ježíši Kristu, že se nimbus tvoří
kol tvojí hlavy stříbrem posypané
za lásku velikou jak smilování boží...