Snadno líčko se jí k posměšku sevře,
a opět snadno
se vyšňoří, pentlemi ofáboří,
a šťastná jde v tanečním kroku.
Kéž tak zůstane
svěží a vonná,
vždy novou zmlazená krví,
roztoužená po nejvyšším,
hotová k žertvám,
kéž tak zůstane – pro minulost, jež bloudí jejími podloubími,
pro budoucnost, jež nad stem jejích věži se přede.