Nikdy ani nemyslil jsem ve snu,
že se octnu tady před tebou,
v slzách žalu zdrcený že klesnu
a tvou dám se šálit velebou.
Ale běda! vlast má v okovech!
Jsi-li bohem, zbav ji od pohromy,
či snad tvoje hromy
nepřehlušil její ston a pláč a vzdech?