Vidíšli sám, chlubný Bohuslave!
Jak v tvém štěstí dívka ráda plave?
Jak se k tobě vine? Karel propovídá,
Při tom přísným okem na rytíře zhlídá.
Srdce k lásce nutiti se nedá,
Rovný rovného jen sobě hledá.
Dobré mysli buďte, duše zlaté!
Již vztěk náklonnosti jedovaté
Vaší věrné lásky nerozdvojí,
Neb vás zejtra svátost věčně spojí.
Pravil. Hned se radovánky rozlíhaly,
Že se bídy lásky ctnostné dokonaly.