A nikde, nikde, kam zrak padne pátravý,
mi vykoupení ani kynout nemůže,
já musím stále trpět zítra jako dnes,
řvát, lkát, se kroutit, svíjet bolestí
a klnout bohům, fatu, kosmu napořád,
či v němém, otupělém odříkání ret
bezmocně hrýzt mohu – trpět musím dál!