Bdím v noci sám... Má lampa hasne –
a myšlenky mé letí k Vám.
Než duše moje k spánku zasne,
na Vaši krásu, dítě krásné,
ten pohár rudý pozvedám.
A vzpomínám: Vy spíte asi –
ó, chtěl bych aspoň chvíli tak
svůj obdiv Vaší divné krásy
vyšeptat v tmavé Vaše řasy – –
a svědkem jest jen noc ta tmavá,
co volám tmě v mlhavý zrak: