Celý život reka toho nově
našemu se zraky náhle jeví:
Zříme, na tváři jak panošově
spočine rád pohled mnohé děvy;
dlouho dvořana však život hladký
nedovedl hovět bujné krvi:
vhodný okamžik jak přišel prvý,
svoji zbraň – spíš hračku – mečík krátký
za meč dlouhý vyměnil a pádný;
oko šíp ač vystřelil mu zrádný,
i když slunko proň už nesvítilo
a když vrásky zjevily se v lících,
jako vůdce stejně smýšlejících
divuhodné svoje konal dílo.