Otevřel bránu starý Vít,
hluboko k zemi se sklání:
„Čím mohu, prosím, posloužit?“
„ „Chceme si promluvit s paní!“ „
„Hnedle vás ohlásím vrchnosti.“
„ „Zanechte takových hloupostí,
za vás to zbraň naše řekne!“ „
A již bouří po schodech.
Vítův za nimi jde vzdech:
„To budou parkety pěkné!“