Kmet domluvil. – Jak vánek šumí klasem,
tak od úst k ústům jeden šepot letí,
a jakby tajným vybídnuti hlasem,
vespolek sobě klesnou do objetí,
tu ženu muž, tu matka líbá děti...
pak popelnice na svá bedra vzali,
a v dlouhé řadě panny, muži, kmeti
ve tichém pláči táhli mezi skály,
k oběti poslední by oltář zbudovali.