Kolem ticho; občané již spali,
Kdo jen tamto ještě v pozdní době
Při lampičce s knížkou v ruce bdí?
Dívka, jížto otce pochovali,
Jejíž matka dávno hnije v hrobě;
Sirotek – bez těchy v noc hledí.
Co to čítá? – Dítě opuštěné
V mrtvích slovech na žal zapomíná;
Tvář je bledá – oči zaslzené –
Předc svůj smutný osud neproklíná?
Co as’ čte? Co vlaží srdce tíseň?
Možná-li? Toť básníkova píseň!
V marném co – jak se domníval – snění
Zjevilo se muži zbloudilému,
Opuštěné dává utěšení?
Těchou v srdci jest osamělému? – –