Pod pahorkem vedle meze –
málem na žitništi –
pod košatou hruší skryta
studánka se prýští;
prýští se a nevysychá,
strom se stará o ni,
plnolisté větve svoje
k zrcadlu až kloní,
tak že drobná křepelice,
jestli žízní strádá,
temným listím ku křišťálným
krůpějím se vkrádá.
U studánky pod tím stromem
v bujných větvích stíně,
s mladým sedli hospodářem
švarná hospodyně,
sedli sobě za poledne
unaveni prací,
vždyť už slunce s vrchu nebes
za hory se vrací,
a než cesty k nebesklonu
sběhne ještě půlku,
bude boží požehnání
doma v přístodůlku.
Podál obou za mandely
neveliký nový,
pro kravky jen zbudovaný
vozík žebřinový;
na mezi pak bujně vzrostlé
drobnou sedmikrásou
dvě se kravky, Hvězda s Růží,
prosty jarma pasou.