„Doufej! Trvej ještě u náděje;
Sudička snad ještě nedopředla
Života nit!“ Přemilostně na něj zhledla:
Okřál, jako když se balšán v ránu leje.
Jí se zdají rány nebezpečné;
Mní, že přijde brzy rozloučení věčné.
Pochybnost jí tato srdce svírá;
Ač se ten rek předce drobet zbírá.