Řekl, a syrné žehnal odvážence.
Kasan vstoupiv v požehnaných čelo,
„Zmůžem,“ pravil, „Bohů zavržence,
Byť vojsk hrůza s Čechy na boj jelo.
Vidíteli v háji svatém věnce?
Slyšíteli, jak v něm mocně hřmělo?
Toť hlas Boží! štěstí k nám se fatí,
Já vás vedu, můj duch Čechy zhatí.“