Vždyť my víme, odkud tato zlosť
jedné hlavy, vzdor a odpor marný,
štíp-li jednou v líc Lhotovu Cilku,
v rozmarnou to jistě bylo chvilku,
mladý pán jak sokolíček švarný.
Známe se. Vždyť máme zač se schovat;
nález náš se musí – odhlasovat...“