Chudobný Ty mistře z Nazareta,
rybářů jenž’s učil družinu,
jméno Tvoje po všech krajích světa
v nejdálnější vniklo končinu,
Tvoji chválu nesčíslní rtové,
chrámů nesčíslných pěje zvon,
Spasitelem, Bohem Tebe zove
ctitelů Tvých mnohý milion,
před oltářem, na němž trůníš, sklání
nesčetných se davů koleno –
Ale z Tvojich svatých přikázání,
z božských slov Tvých kolik splněno?
Znějí sice Tvoje věčná slova
z jitra k noci na všelikých rtech,
knihu, která učení tvé chová,
chrání zbožně vnuci po dědech,
pralesů i dalných snědým dětem
smělý kazatel Tvou nosí zvěst:
Znějí Tvoje slova širým světem –
ale co z nich dosud skutkem jest?