Tak nápadné bylo to mlčení,
to hluboké, ty zraky sklopené
tak tvrdošíjně k pracím, Galéna
že zaraženě hlavu pozvedla,
a oči její byly tázavě
na bledých tvářích sester upřeny,
když abatyše přišla do sadu
a vážně děla, hlasem nejistým:
„List zvláštní posel králův přinesl,
do rukou tvých jej sám chce odevzdat,
a poslem tím jest Turpin. Čeká tě
u studny Boží matky bolestné.“