Běda, nelze zapomněním zváti
mdlobu těla, jež i duši schvátí –
se snem vědomí se pojí
a již víc se nerozdvojí,
všecko splývá, mísí se a hatí,
aby směsí kolotavou,
marnivou, jak vichr dravou
v obnovených hrůzách mohlo vstáti.