Olga stála klidně u vrat dvorce,
zahalena v černá vdoví roucha,
vítala je s zářícími zraky,
slyšela, co Mal jí po nich vzkázal,
v stepi kvetoucí jak na ni čeká
s duší plnou radostného chvění.
Pravila jím Olga, bílá labuť: