V dne sklonu ptáci duše vypustili,
co k skonu jeho zvonů srdce kvílí.
Hvězd zlatí ptáci v obzor nezměřený,
v tmy clonu, již noc na mdlé kraje chýlí,
se rozlítli, slyš, zpěv jich nocí šílí....
Kol mlhy vinou se jak nahé ženy...