Toť lásky sladký host,
i tebe v náručí, lze stále pochybovat,
se pochybnosti vzdát, jest věru nemilovat.
Však pohleď, chvilka to, jen bohům ukradena,
tam olší, javorů kde tmí se hustá stěna,
druž naši veselou zřím blížiti se k nám,
je konec sladkým snům: lásky sladkým hrám.
Jdou všichni přímo sem...