A nevýslovný byl pohled na novou horoucnost lidu,
na plameny zřítelnic a těla vzepjatá k novému cíli.
S rozpuštěnými vlasy ženy démonům podobny byly,
horečně rozvášněné, jak v posledním šílenství lásky,
a s nahými ňadry, jež svíraly hubené prsty,
a s tvářemi zažehnutými touhou kupředu táhly,
některé vlekouce dítky své, bývalou naději pomsty.
A muži, jak olympští zápasníci pro vavříny jdoucí k lidu,
v pohledu, ve svalech jevili nové naděje sílu.
Ti jedni mlčeliví šli sami se zrakem upřeným v dálku,
ti druzí, držíce ženy objaté kolem boků,
šli a líbali vroucně oddaně žhnoucí jich ústa...
To již zástupy jiných lidí vstříc novému životu spěly,
jen pouhou nadějí proměněny na duši i těle.