Ó běda, komu osud zlý 
vzal záhy otce, matku!
hle, sirý syn se potácí
a bloudí v světa zmatku!
On bloudí v světě širokém
a hledá, marně hledá! –
Té lásky drahých rodičův
mu světa povyk nedá.
Ach, kolik vzdechův z prsou mých
se dralo k matce, otci?!
však otec, matka v hrobě spí,
syn darmo probdí noci!