Szeretlek, szép virágok, titeket...!
Szinben, illatban gazdag éltetek
Tartsa meg frisen, ifjan lelkemet,
Mig láthatlak, mig köztetek leszek...!
Jertek, lakjatok aztán síromon,
Vegyétek vissza hült szivem felett,
Mit annak ti adátok egykoron:
Az ifjuságot, szint, és életet!