Akárhogy van, de kínaim
Nincsenek már kedvére,
És esdeklő panaszaim
Elhatottak szívére:
Olyan mélyen gondolkodik
S rám mereszti szemeit;
Gyakran sohajt s fohászkodik
És tördeli kezeit;
Társaságba általl menni,
Csak magával kiván lenni;
Gyakran dagad kebele -
Mind ez minek a jele?