Tak uvrhl mě v dvojnásobnou tmu.
Slep, osiřen, o všecko oloupen,
co sladkého jest v žití pozemském,
já zůstal živ. Já v chatku vrátil se
u velikého moře. Milujem
se navzájem... Ó moře těšit zná
a konejšit, a plakat soucitně.“