Budem živi! po něm uhlíř praví,
O tím slovem člověk tebe slaví,
Stvořiteli všemohoucý!
Budem živi! v lásce vroucý
Tenkrát, Otče! syn se k tobě staví,
Srdce tebou rozpaluje,
Do nebe se pozdvihuje,
Jako dítě k milému se otcy
Vina stížnosti své vypravuje;
Bídy klesají, a hynou nocy,
Oko obživené jasně hledí,
Neboť ví, když slzy cedí,
Že je otec milostivý čítá,
Že své dítky po těžkosti
Přemožené v nebi vítá,
Připravuje krásné nevinnosti
Sýdlo věčné blaženosti.