Co zbývá nám, té hrstce zneuznané,
již mořili tak dlouho v okovech?
Co zmůže žár, jenž v našich srdcích plane?
Čím může dnes tě slavit věrný Čech
v té zemi teď tvým katům v kořisť dané? –
Ach, máme slzu jen, – jen bolný vzdech,
že tak jsi trpěl pro své božské dumy
a národ tvůj že dnes – – jim nerozumí!