Sic nedočtou se o zázracích reků,
již s mečem v ruce pokořili svět,
jen tichý obraz prostičkého vděku
jak v kouzelných by parách byl se zved’,
však i to blaží, když se síla ztrácí,
jen vědět silný že byl ve své práci
a velký snahou neznámý náš děd,
že v boji všedním, v denních strastí muce
měl hrdé čelo vždy a čisté ruce.