Hle, kterak hoří v číši zlaté
a usmívá se Dionys,
v rej vábí nás a srdce mate,
jak Maenad ňadra zvedal kdys.
Blesk jeho plaší stíny stmělé
a z duše žene trud a šer.
Ó pijme, bratří, slunce celé
si vlijme do ňader!