Neb doposud řetězů chřest
a řinčení okovů chodbami zvučí
a doposud v žalářích ponurých dnů
svoboda úpí a volnost a právo
a doposud barbarů služkou je pravda!
Neb doposud úpěním dítek
a vzlykotem žen a kletbami mužů
chvěje se vzduch!
A doposud u krbů rodných
duch bezpráví zažíhá plameny pomsty,
a na krovy rodné
též násilí padá a vraždí jich klid!
A doposud otčina naše,
ta krásná, ta znásilněná
pod hrobařů bezcitných kroky se chvěje
a úpí a sténá!