A v očích trpící té ženy
rozžehni plápol posvěcený,
by ozářil žaláře tmy
paprsky svými teplými.
A pohlédne-li vězeň na ni,
nechť strážný anděl, jenž jej chrání,
dbá, den co den by slyšel druh:
„Králové na čas; na vždy Bůh!“