Nyní k dceři přistoupila matka
zdvíhala ji z potrhaných květů,
a jí domlouvala slova sladká:
„Pro Kristovy rány, dceruško má,
což snad umíráš celému světu
ku posměchu? Pojď si lehnout doma!
A vy, pane kmotře, vy též jednou
připravujte sebe na pohromy,
že mou dceru máte na svědomí,
v duši jste jí vášeň vzbudil bědnou.“