„Pán by as lehl?“ on s úsměvem ptal se.
„Vzduch náš je silný a dřímotu snáší.
Tak jenom na horách člověk si zchrupne.
Najednou jako by smrt tiše přišla,
člověk už leží jako by zabit,
prsa jen pozvolna široko dmou se,
do tváří vstoupá ruměnec horký,
jak by se do duše vrátila mladost.