Ta jedna struna dávno nezní
v zamlklém srdci poety –
je prázdno, ticho, smutno bez ní,
tak ticho, smutno... Zaklety
jsou v duši písně. Na chvíli
se časem jedna k světlu budí
a v nesouzvuku hasne maně.
Bez písní je v té prázdné hrudi –
to chvílemi jen přerývaně
po strunách vítr zakvílí
na viole d’amour...