V šaty jako sněhy padlé
ustroj, máti, tělo schladlé,
by, nechť žití její svadlé
nevěstu měl švarnou hrob.
Bílý šat mám v skříni dvojí.
Starší zdob mne k svatbě mojí,
v nový nechť se sestra strojí,
až se dočká blažších dob.““ – –