Ve staroměstské piterně
má krčmář Janek hojné žně;
těm, kdož se na groš nedívá,
rád šenkéř Janek nalívá.
A pijí všichni z hluboka,
jak mřít by měli do roka
a ještě těla před zhoubou
se loučit chtěli s nádobou.
Od včíra Praha v rozchvění –
jak pekelného mámení
od úst jde k ústům jeden hlas,
že české slávy pobled jas.