Hle, holub divoký přec našel srdce něčí,
jež o něj stará se. Však ona, mladá žena,
jež vpadlá ňadra má a líce zhubenělé
a vrásky, množící se na ubledlém čele –
je desce podobna, jež v koutě zavěšena
ve tmavé hospodě, kde hřímá drsné pění.
V tu desku pokaždé se jedna čára píše
za doušek vypitý jen na dluh, kradmo, tiše:
Čar stále přibývá – však kde je zaplacení?