Venku ještě neustala bouře,
vichr skučel v skalách, smál se, výskal,
jako ďáblů chechtot vody řvaly,
hromy duněly a zem se třásla.
Nevím, v dlouhé upadl jsem snění,
z něho v sen jsem ukles’ a dlouho
spal jsem též, však hladu ostrý osten
probudil mne. Ticho, v sluji šero,