– A pamatuj, že vystavit máš palác,
pro toho, jenž zde vládne jmenem Krista,
tož rozsahem i vzhledem musí hlásat
budova ona papežský náš význam.
Petrovu skálu musí zpodobňovat,
jíž ani brány pekla nepřemohou,
ni úklady a síla světa toho.
A lodi podobna být musí vzhledem,
o niž se tříští marná zloba času,
úklady potvor mořských i vztek větrů.
Tak postavíš ji. Bude bezpříkladná
svou velikostí, neb je slovem naším;
zdi vysoké, až k nebi sáhající,
nehnuté, tvrdé – zná-li hrubý Němec
a kterýkoli jiný z králů světských
číst také písmo, aby porozuměl,
co říci chceme. Cimbuří a věže
ať hlásají pak, že má hrad svůj církev
jenž nepodá se a se dobýt nedá.
Ať vidí francouzský král... Byly doby,
že papež býval ještě v horších tísních
a vycházel z nich jenom s větší mocí.
A císařové tři dny stáli v sněhu
pod okny jeho žadoníce teskně
o milost nejvyšího odpuštění...