Už na vojíny čeká povoz hbitý,
už zapřažen kůň silný, parou sytý,
by větrem letěl s nimi z rodné Hané.
Oh, kde kdo kvílí naříká a pláče,
druh za druhem už do vagonu skáče
a vlak se pohnul na znamení dané;
jen z dálky ještě bílé šátky vlají
a příbuzní se rozcházejí v kraji.