A bleskem ve propasť člun větrný se řítí,
jej vichr uchvátí v svou ledovitou dlaň
a hodí jej zpět zas, kde mrak ho v klín svůj chytí,
proud větrů zpátečný se vyhrne tu naň,
a zmítán chvěje se a v skocích juž se zvrací
pod větrů vyjících bouřnými nárazy,
teď tubus, teploměr, teď přítěž všecku ztrácí,
jak struny na houslích se kroutí provazy,
ve větrů lijavec, jenž metlou šlohá jej
vždy šikou, k zemi níž, ve fantastický rej.