Zde hlavu lilie kloní,
Již bledne, již chřadne, již mře, již je – poní.
Tam zřídlo nešepce více,
Co ledové dostalo líce,
Y líbezný oněměl jek.
Jen Sevor*, ten zůřivý, houští
Se s náramným třeskotem spouští,
Až lesy klestí
Tam, kudy chřestí
Ten strašný nezhody zhoubné vztek.
Pustne háj y sad:
Mrtvé krásy leží,
Co chmurné nebe sněží:
Zkáza, zkáza těží
Vbouři rájem v před y vzad.