Svět, který odešel a zanik’, za mnou volá.
Co v něm jsi prožil již, za sebou slyšíš zdola:
k hrám zváti důvěrně, přátele v šik se řadit,
milenky budit se, objímat, líbat, zradit,
a města mlčeti v zamčeném, přísném chladě,
v němž výskat přestaly radosti divé mladě...