Jak málo těch, o kterých posud
Se jmeno zná a jejichž osud
Se v pozdních ještě dobách želí
A v paměť potomků se vtělí!
O jednom pověst vypravují
A vždy jej slzou polítují, – –
Ač pověst temná, příliš skrovná,
Mně však se zalíbila zrovna.