Vzbudila se... K lůžku běží. 
Nehýbá se chladné tílko.
Ručky křížem tiše leží,
bílé je jak z vosku čílko...
Černou nocí vítr duje,
na zem padá rubáš bílý.
Ruce spíná, zalamuje,
tichou jizbou kvílí, kvílí:
„V chladné hlíně srdce máti
děťátko mi bude hřáti...“