Ta mrtvá tiš
se nechtěla mu líbit věru;
on chtěl by bouři spíš,
než toto ticho v luzném, snivém šeru.
A chvílemi se jemu zdálo,
že celé loďstvo stálo,
i houknul ke kormidlu:
však na nejbližším bidlu
se slovo zarazilo,
a jemu se zdálo,
že slovo jeho v mrtvém vzduchu stálo,
jak raněný pták bilo
teď do rahen a tam se třepetalo,
a z hlubin se cos tak podivně smálo.