Co nyní kol? Ó Kemi, tuk tvůj ssají
lstní kupci, dravci z věčných moře mlh,
jsi spoutána jich ozbrojenou lájí,
jež v tobě hřeje se jak v hnízdě plch
a tyje z chudých mozolů a krve, –
ach jinak, zcela jinak bylo prve
v té bohy vroucně zulíbané zemi,
ó jaký žal nás stíhá, Kemi, Kemi!