Předěliv jejich údolí
mdlou indychovou stěnou,
v níž možno každou stopu mít
už předem za ztracenou,
zřel do nich v tajném pátrání
jak ve stříbrné hroby,
a žádná duše smrtelná
tu marnost nezpodobí.
A viděl: – cesta necesta
uprostřed mezi srázy,
po které nikdo nepřišel
a nikdo neodchází.
Srn jenom vznosný zarazil,
za lovcem větře božím,
magicky modrý vzepnuv kříž
vysoko nad parožím.