Jako otec milé dítky
Přijav král své moudré stavy
Okem kynul, vonné kvítky
Ozdobily jejich hlavy,
Hudby zvuk a zpěvu hlásky
Byly důkaz vroucý lásky.
Když se hudby rozlíhaly,
Páni v plesu hodovali,
Jako zlato víno České
Srdce loudíc k veselosti
Perlilo se; kvítky hezké
S ovocem šly v společnosti.
Hosté v přívětivé srdečnosti
Na dobrého krále zdraví pili,
Rozkládajíc lidu blaženosti
Starostlivost svého otce ctili,
V rozkoši a moudrém rokování
Pokračujíc, na tom se y zasadili,
O pravé by slávě rozmlouvání
Skončilo dnes hodování.
Arnošt první podlé práva
Ouřadu a učenosti
Počal v sladké výmluvnosti:
„Jak já smejšlím, pravá sláva
Základ svůj má na moudrosti.
Jaká rozkoš! když blud marný
Před orlovým okem hyne,
K světlosti se mudřec švarný
Proudem drsných pověr vine.
Jako dým se tratí před ním mraky,
Slunce v obživené kráse
Osvěcuje bystré zraky,
Čisté oko nocy ptá se,
Kam se škodné bludy děly?
Jak blesk v páru odletěly.