Co darem mi bylo, hned ztrátou se v nezvěstno propadlo,
co vůní, to vyválo, co mi láskou, to uvadlo,
co přátelstvím, zvrhlo se v lhostejnost, zítra v nenávist...
Však dary a vůní a láskou a přátelstvím novým jsem jist,
já vítám i pohřbívám, klenu i bořím v týž okamžik
a poslouchám, něčí smích zadrh’ se v smrtelný, tragický křik...