Má ráda město, šumot denní,
jak víří v hlučných ulicích,
rej lidstva, vozů rachocení,
i barvy domů mlčících,
má ráda noci, když se třese
tam vichrem každá lucerna,
má ráda, když se nad ním nese
spoušť mraků neb bouř příšerná,
má ráda divadla a bály,
zvuk hudby ji vždy proniká,
má ráda tanec, tančívá-li,
sotva se parket dotýká,
i do přírody vyjde ráda
a v ní má podzim nejradší,
když v starých parcích listí padá
a zem se v mlhy obláčí.