Jen chvíli odpůldne, kdy slunce šlehlo bleskem
a celou ulici svým zatopilo leskem,
před krámem stával vždy, kam vyvěsil své ptáky;
hned bloudil ulicí, hned po svých klecích zraky
a díval se, jak v nich se čepejří a hřejí
v těch teplých paprscích a honí v jednom reji
ti ptáci nevolní. A jak tak hleděl jednou,