„A jaká to zdoba ti na hrdle tkví?
Či vítěz to k hanby vymyslil muce?
Mně nápadny paže ty svalnaté,
toť Halfovy – přisám – ruce!“
Kmet Orwar Odd sklesle vésti se dá,
kde Ragnar Lodbrok roh po rohu prázní;
jenž na vrahy vyjel bez bázně,
jde ku králi domů s bázní.
Král hledí naň, mlčí. Orwar Odd
div studem tu neumírá.
Host, nyní v poutech, naň i na průvod
jen s pustým výsměchem zírá.