Tolik ran od zrodu lidstva nepoznaly chaty,
živou vodou kde dosud zceloval duch svatý,
křestem neb zázrakem hojil, božím slovem.
Mlčení kříž tu teď k nebi ční nad pouště rovem.
Střechy sněd mor a polní obilí s travou
spáslo slunce nebeské s rozžhavenou hlavou,
rodiče s božími dětmi vyschli na kost hladem,
v márnici dovlékli se a usnuli před západem
hrozného toho slunce.