Pěkně se tu mějte, páni;
v kamenné té matici
není klidu, není stání,
prchá mysl kvapící
od vás v širý, krásný svět;
nežli slunce povyskočí,
budou se již moje oči
kouzlem hvozdů napájet!
Rukou stisky, šátků vlání
a perlička v oku mnohém,
nežli dojde ku shledání,
buďte zatím s pánem Bohem!