Od jihu na sad teplý vánek vál,
já vedle otce u jabloně stál
a díval se, jak svěží, útlé rouby,
dřeň na dřeň, prutům opatrně snoubí,
až v posled svoji chvějící se ruku
na moji hlavu dal
a mluvil hlasem plným truchlých zvuků: