Jak někdo by nám zlhostejněl tu život,
jej pronásledoval až ku plachosti,
jej otrávil až do dna, pochybnostmi
nás naplnil a nedůvěrou k zítřku,
tak jdeme, duchový zrak přimhouřený,
lhostejně ceníme i střep i dílo,
i řemeslo i krásu, bez rozdílu, –