Oblaka bílá plují ztěžka,
neslyšně plynou do dáli – –
kdekoli v širém světě mešká,
ó, rcete mu, proč otálí,
proč ke mně, domů nechvátá?
Tmou hledím ve kraj, sněhem bílý –
jen vítr pláče, sténá, kvílí,
v noc mizí cesta zavátá...