Venku zatím hrozivá za krátko se přehnala mračna,
kraj zakalivše smavý jen spěšně lijáku přeháňkou.
Oknem slunce paprsk zas v komnatu vábně zasvítil,
v mladších touhu budil po svíží prostoře volné.
S dívkami nás prozatím pan Čacký vlídně propustil,
by k věži nás vetché na skalky vrcholku dovedly.