Osení roste. Slunce na ně svítí,
teplíčko žene do výsosti klasy,
a celý kraj jak zlatem opředen;
na lukách stkví se travina i kvítí
a nad nimi se ptačí třesou hlasy,
a co kde viděť, samé blaho jen.
Jen v měkkém, starém srdci Petrově
se ukládají tísně ledové.