Jak perla zdobou ne panenské hrudi
pod listem kytice, zde v křoví spíš,
proud slunce marně k životu tě budí,
jest ztuhlá krůpějí tvých lesklá říš;
jich barvy, vzniklé jara slunným vděkem,
vše vybledly; tvůj zdroj dřív ptactva lékem,
jest mrtev, tich’; rci, kdy se probudíš?