A my tak malí, na své úzké mezi,
jež století dvě dělí, vážně ždáme
dnů příštích sudby a jich úkolu.
Hej, vpřed! Kdo nezápasí, nezvítězí!
Sleť, Věku, za sto let – vždy přivítáme
tě v neutuchlém českém plápolu.