Zas jihnou příkré stěny,
kam slunce paprsk pad,
a hluboký svah Enny
jest jeden květný sad,
sta drozdů zpívá v šero
svých utajených hnizd,
nad nimiž v květů stero
plá smaragdový list.
Já stejně v náruč světlu, tmám
lkám:
Ó Proserpino, dcero,
ó dcero!