Nyomasztja egyedülisége,
Mégis magányra ír-adóbb.
Minél ijesztőbb csöndessége,
Annál szivet nyugasztalóbb.
Vesztett nyomát majd föltalálja
Emlékeinek bősz falkája;
S üvöltve, mint megannyi vád
Csak űzi mind tovább, tovább!