Orsola néne, mihelyt a boszorkányok teleszámmal
Összegyülének, előbb maga válván ünnepi hölggyé,
Inte a többeknek s azok is mindannyi leánnyá
Formálódtanak át. A szegény lak belseje szintén
Messze kitágasodott, fala mint hólyag kifeszülvén.
A szobaföld kirakott padolattá lőn alakítva,
Melyre nehány tündér hoza mindenféle filigrán
Bútorokat Pestről, a kiállítás tereméből:
Úgyis azok, honiak lévén, ott vesznek örökre
S bécsi gyalúforgács eszi a pénzt árva hazánkból.
Majd elkülde a hű szobalyány asztalnemüért is
(Asszonya úgy akará, hogy aranyra-ezüstre terítsen);
Ám ezt már nehezebb vala kapni; bejártak akárhány
Úri pohárszéket, de csak a steingut vala otthon,
Mígnem végre zsidózálogházhoz folyamodtak,
S ott sikerült az egész rakodást megtenniök egy helyt.
Másokat ételekért küldött mágnási credenzbe
(Mert csak máshoniak kellettek); hoztak is onnan
Kókuszt és ananászt, zöld békát, tengeri rákot,
Tápláló csiga és biga ezreit, ócska heringet,
Izes sardellát, mérföldre nyuló makarónit
S több stb-eket, miket ördög tud lenevezni.
Még a pimasz tormát is Bécsbe vitette, hol abból
Krént nemesítének s úgy hozták vissza, reszelten.
Mind külföldiek a borok is, mert féltek a honból
Szedni, nagyon tudván mily ritka magyar boraink közt,
Mely szüzi épségét még tisztán élvezi, mellyen
Ostoba nyervágynak még experimentuma nincsen.
És hogy semmi hiány ne legyen, felküld vala Pestre
Étlapokért (maga nem nyomatott, mert már lefeküdtek
Cenzor urak, s a nyomda tudá hogy mit tehet és nem);
Hoztak is étlapokat fölül írva kövér: HONI ÉTLAP,
(Speis-zettel) Levesek (Suppen) Brodsuppe, und Gersten- Suppe, und so weiter... vagy, uram jeminé, mi beszéd ez!
Hisz magyarúl írnék, magyar étlapot énekelek most!
Semmi no!... Rendin a ház: tele Boldog Arábia (Páris)
Illatival s a paraszt levegő kiszorítva belőle.
Nemzeti színházunk gáztartóját is ugyancsak
Meglopták e gonosz tündérek (azóta van ottan
Vaksi homály), s azzal gyújtának ezerkaru fénytárt.
Szó mint száz: telegyűlt komforttal a néhai kunyhó.