Ztuhlou zemi v rubáš bílý podzimní, hle, mlhy kryjí,
náhlý strach a smutek cítíš, o naději oloupí tě,
pošetilý, kterýms mladost věčnou chtěl a její krásu,
důvěřivé příliš, ach, a nerozumné, snivé dítě!