Co to? – V dáli proskakuje
nade střechou rudá zář!
Hm, to v poplach nadmu tvář...
Huhút... ej ba ďasa, to že měsíc pluje
zarudlý tak do kolečka
jako velká piva bečka?
Málem jsem se jak by lek’...
Já, lek’? Taký rek!...
Řek’ mi to sám Benedek.
Hoj, co tamo ode mlýna
šourá se to kolem vrat?
Zloděj, hú, moh’ by mne sprat – – –
Huhút... ej ba ďasa, to je jiná,
sám pan správčí se to vrací
v tajné jistě jakés práci...
Málem jsem se jak by lek’...
Já – lek’?... Taký rek!...
Řek’ mi to sám Benedek.
Krista Pána! Spaste duši...
Modrý ohník, blik, blik, blik,
poklad hlídá pekelník – –
Huhút... ej ba ďasa, pluh to suší
soused Vrána na oračku.
Měsíček mne spletl v hračku;
málem jsem se jak by lek’...
Já?... lek’?... – Taký rek! – –
Řek’ mi to sám Benedek.
Podřimnout si také mohu,
kolem klid a vše spí též...
Hm, to – blaží... Karo, lež! – –
Huhút, huhút... mlč mi, blbý rohu, –
sne, ty šelmo, drzý šetku –
vždyť jsem pil dnes jenom špetku...
Málem jsem se jak by lek’! –
Já... Lek’?... – Taký rek!...
Řek’ mi to sám Benedek.