Hned jsem postavil si krám
a své srdce prodávám.
Čmert v mých kupcích musil vězet!
Každý mi je nechal ležet:
jeden, že je děravé,
druhý, že je bolavé,
ten, že schváceno je z bálu,
onen, že už doklepe –
srdce to prý nejlépe
s flastrem poslat do špitálu.
Tak mu každý chybu věděl,
a já, ač jsem mocí hleděl
třeba za „babku“ je dát,
nemoh' jsem je odprodat.