A za každou smrtí zas život tu byl,
za půlnocí den vždy rozsvítil,
vzduch vláh’ jak zvonů ozvěnou
před jarem, a život prosvítal,
zas stoupaly mízy a sojky křik
zněl z lesů, tmou pramen prokmital
a jarní dešť silou zdvojenou
svou prášil duhu o trávník.