A Tma neobsáhlá, zrodu kvas a síla,
z hloubi dálné měkce k němu promluvila:
„Nejkrásnější dar dám z pokladu ti svého,
s hmotou splynutí a zapomnění všeho,
jestli rod svůj kletý odhodlanou rukou
zardousíš, krev popřeš, silný vlastní mukou.“