Já jsem něžný básník jenžto umí
Dobře rýmovati slast a vlast,
Jenžto na smysl svých veršů čumí
Jako na myš vnady prostá pasť;
Za pět let jsem složil devět znělek,
Spolu deset básní ku jmeninám,
Osm kusů bylo na výdělek,
Jiné básně směřovaly jinam.
Psal jsem mnoho veršů na ni, o ní,
Pro niž levé oko slzy roní,
Pravé na bok pokukuje dále,
Aby nezhas’ plamen lásky stálé;
Nyní ale ostřím ku eposu
Na květnatou louku svoji kosu,
Abych všecky motýle s ní splašil,
Abych zpěvem komářím vlast strašil.