Synu země, zpátky! zpátky!
Na prs země klesni sladký,
tam tvůj život i tvá strava,
tam tvůj vznik i tvoje sláva,
tam tvé boje, vzruch i vzplání,
triumf tvůj i umírání,
tam cíl poslední tvé snahy!
Dokud hlídám nebes prahy
napřaženým tímto lukem,
věř, za srdce svého tlukem
nevystoupíš v říše tyto.
Věčně, věčně bude skryto,
k čemu a proč tyto světy
bezednem jsou rozesety
ve ohromné velebnosti.
Zpátky, na zemi měj dosti!