Já vkročil v sál... Hle, štíhlých párů řada
už promenuje... oh, toť sál ten známý
zelené barvy, s lustry, girlandami,
nahoře sedí titíž hudebníci
jak jindy vždy... i pivoňky dvě v líci
má šedý kapelník... a kol zdí dole
zas gardedamy vážně sedí v kole,
klep jakýs nový sobě vyprávějí
a zrakem dcery střeží v bujném reji.
A žhavé líce, zraky rozjařené,
šíj bílá, vločky vlasů zkadeřené,
hra vějířů a život v pasu vosí
a střevíčky, jež drobné nožky nosí,
dech parfumů a vůně květin z vlasů
zde splývá s šumem šatů, kroků, hlasů
v prohřátém vzduchu a tvé smysly zpíjí
čarovnou, starou, známou poesií...