– Jen nalej, hochu! – Bylo to, jak dáš-li
slovíčko ženské. Zpět dostaneš deset.
Tak vepluli jsme do veliké kapsy –
a byl to pohled! V levo dosahuje
až k nebi takřka věnec temných vrchů
a dole vyhlížejí z hájů, zahrad
bělounká města. V pravo jako klenot
Manila svítí do čistého vzduchu
báněmi, věžmi, domy světlých barev.
A lodi naše manevrují směle
do malé kapsy, přímo do Cavite.