Ó Kriste, rci, kdy konec bludů všech,
zda Zora Tvá nám cele v nachu vzplane,
zda zmizí hřích a v duše naše štvané
zas padne mír a ctnosti vonný dech?
Tvůj Božský zrak v taj budoucnosti zírá,
zda z hrobu svého lidstvo navždy vstane?
Hle, v tom se stíny hnaly po stropech;
ret chvěl se, jak se mluvit otevírá –
Ne! ztrhaný zrak dál se před sebou v tmu vzpírá.