És egy napon baj volt ottbent a lapnál,
véres betűkkel jelent meg egy cikk.
A kiadó úr föltette a cvikkert
és megkérdezte: mikor útazik?...
És a riporter sarkon fordult szépen;
a bodegába aztán még beült.
Félóra mulva mindent elfelejtett,
fizetett, kiment, egy-kettőt fütyült.
A színházba is bedugta az orrát,
a cukrászlánynak koronát adott.
S kiment a holdvilágos Bémer-térre,
hol egy kutya a holdra ugatott.
Fölnézett egyszer még az ablakokra,
melyek mögött valaki ottmarad...
És éjjel már elvitte őt a gőzös,
utoljára még fölfénylett a Kőrös -
s fölrebbentek az éji madarak.