Mint a sas, úgy fellengezett
Lelkem, őt nem esmérvén;
Dicsőségre igyekezett -
Szép jövendőt láttam én!
Amor ezt nem szenvedhette
És lelövé nyilával,
A szárnyait elmetszette
S megkötözte lánczával.
A villámok országában,
Nagy lelkeknek fény-nyomában
Lelkem most már nem mehet, -
Nyomja láncza, - nem lehet.