Zas vzduch je dnes těžký, zesinalý,
z komínů černou krví se valí.
Cos mělo se státi, však činů je málo a málo hlav,
žongléři Urození neupokojili dav.
Svár zlata a robotnických stonů
jak včera, jak za dob faraonů.
Chceš lásku a vháníš ji ve světy
zas césarskou mocí a dekrety.
Svět nepotřebuje divů a proměn v Káni,
ni kázání na břehu, smilování.
Dnes radia vlna zpívá, svět opíná telegraf
a přece je silného činu třeba, by zmocnil se hlav,
podepřel víru v život a rozmetal klamy:
tož zástupy nasytil chleby a rybičkami.