Ať čas jen letí dále, vyčkám v práci stálé,
sám děcko s verši svými; v zářícím ty sále,
jenž cizí byl mi vždy, ti vzrůstá ideal,
ó kvěť mi, lilie má, svět sám tak chce tomu,
rád zlíbám víčka tvá, až přijdeš mi zas domů,
za slasti, jichž jsem nepoznal.