Vjely na dvůr, – v ustrnutí
mlynář hledí, hlavou vrtí,
k úsměvu se marně nutí,
mačká v rukou čepičku.
„Bože, to k nám jedou hosté!
spíše bych se nadál smrti!
Ženo, ženo bez meškání
vem si čistou zástěrku!“