Je to krátké! Tedy konec znej.
Bylo mi jí líto. Večer jsem k ní přišel,
jako svůdce ráno odtamtud jsem vyšel.
Myslila, že tys to, byl jsem podobný ti,
nu květ sám se nabíd’: utrhl jsem kvítí!
Více jsem k ní nešel. Až když měla dítě;
do rybníka hodila ho na úsvitě.