A jak svěží byla Běla,
dvojnásob než prve:
líčka z květů jabloňových,
ret z planoucí krve;
každý pohled jejích očí
jak by zrozen v zlatě,
nové krásy přibírala
ve malebném šatě;
sukní střih byl sice stejný
jako dřív, i šátky,
ale jak to všecko padlo,
jaké bylo látky!