To právo, skála vrostlá v ledví země,
ční nepohnuto ve tvých běsů sněmě,
a bude čnít, byť sterý času proud
kol valil pěny vln i mraky černé,
byť trhal vírem vzhůru na svůj soud
prach našich hříchů, jehličí jich perné
nám v oči hnal – i křivých přísad troud
i všecko býlí, smetí malicherné.