Ohlédl se vposled – už si zpívá,
celý svět mu v barvách duhy vzplál,
a jak v rodný kraj se kolem dívá,
ten, jak jej by vítal, naň se smál,
vstříc mu volal: „Kde’s tak dlouho byl?
V cizině jsi hledal žití cíl,
ale věř, že domov jen dát může
chleba tobě, vavříny i růže!“