Nežli Vilém, císař starý,
opustil ten svět, chtěl tvary
bytostí těch poznat okem,
které věda tichým krokem
kráčíc v hloubku zpytování
sama žasnouc objevila
jako chorob, smrti stroje,
jimž se člověk těžce brání.
Koch tu před císařem stoje
ukazoval drobnohledem
souchotin bacilla předem.
Starý císař mdlým zře okem
podivil se nad živokem.
Bacillus v té vážné chvíli
představit se honem pílí:
„Ave Caesar Imperator,
můj rod ze živého žije,
barba blanca, triumphator,
žerem také dynastie.“