Snad neumřeli, jen pro sebe mrtví jsou,
a proto smrt prošla zahradou.
Když se živým živý se rozchází,
jen stín pak chodí a na trávník usedá,
tu ryšavá zavoní poslední reseda,
tu divoká ostřice vyrazí;
neb ruce těch pro sebe mrtvých dvou
se, možná, již nikdy nesejdou.