Ty jak ten lásky prorok velký, svatý,
obláčíš v hedbáv i své kruté katy
a paláce jim stavíš převysoké,
že nezří tě pak v bídě přehluboké,
i trůny králů vzpíráš silou svojí,
že pevně v požehnaném míru stojí
jak v květných luzích skála věncovaná –
mozolná ruko budiž zulíbána.