Zbroj silou pevnou outlý bok!
Věz, že mně hrozí nebezpečí,
Kde noha zastaví svůj krok.
Jak mnohá skrytá rána svědčí:
Řemeslo mé jest krutý boj,
Hluk války – co zpěv vítavý –
Jedině duši otaví;
A srdci mému bitvy znoj
Je líkem proti bolům zlým,
Jimiž nadarmo v ňadrách tlím.
Tvůj otec... ó že otcem tvojím
Musím jej v úctě nazývať...