Hloub osten v srdce, hloub se ryl.
Jak míč by byl, se odrazil,
v přemetu nazad chyt se stěny,
vzhůru se švih jak pomatený,
do klubka stočen, vířil, zpit –
až střemhlav, chtěje uhasit
svůj plápol neuhasitelný,
soše pad k nohám s kazatelny.