Proud jej zanes, přebřed tok Mžin pozdě,
Našel sice sledy koně v hvozdě,
Však jej rychle překvapila noc.
Počal kvílit, zdmul se zlostí,
Hořel pomstou, soptil žárlivostí,
Mátly jemu smysly vlastní síla, moc;
Přehrozno řval, zůřil v jeku,
Až se posléz ztřeštil z milostného vzteku.