Čím zářil asi jejich zor,
když z rána od „Ochoze“
sběh’ srnec, pobloudilec hor,
a švižnou ručest v noze
prch’, spatřiv děvče, jako pták,
ba studem hlavu schýlil,
že její velký, srnčí zrak
mu cestu k družce zmýlil.