Strom poslední svou zdobu na zem hází
v penízkách drobných, jakby vykoupit
se od zimy chtěl, z dálky jež se plazí,
však tato dychne a juž přes pažit
v nic letí výkupné to větrem hnáno,
jeť příroda teď smutný bankrotář.
Ach, cítí to, zda vyčká ještě ráno
pták samotář?