Ta velká psalmodie trvala
až do půlnoci. Zmíral ptáků hlas,
pak v dřímotě, a z dálí zněly jen
už zpěvy andělů, již výš a výš
se nesli k hvězdám, sen pak přiletěl
a sypal mlhu mnichům do očí,
až jeden po druhém do trávy kles’
a duši Kristu poručil a spal,
jak spějí ti, již ušlí nalezli
své měkké lůžko v koutu bezpečném.