Rudolf rozdražďujícý do řeči skočil:
Zulimu s dítětem já sám vyvedu na smrt.
Vyhřměv vytrhl meč, ním křižuje větrem
Smrtí pohrozyl všem, kdo se zastane kněžny.
Z mužů nehnul se stín, jen v těsnotě žena
Vstala co světice Boží, Lucya krásná,
S tváří slzami spitou mluvila k mužům: