Své beře v komnatě vroucně na ústa,
Jenž v plamení laskavém jí hoří
List těšivý, celujíc slova z husta,
Ač v těle mráz, v srdci žár jí tvoří.
Čím ale v půlnoční čas plyne blíže,
Oužeji dřímota smysle uvíže.