Však co jsem měl? Jen pestrý duše žal,
jenž teplou slzou očí v písně zkvítal,
až život zbujením jich zarůstal
a leskem rosy v blízký růvek kmital;
tu v náhradu mi osud k hlavě svál
jak motýla list lauru k těše chudé –
nač mně ten lístek, jejž jsem vyzpíval?
tvé jasné čelo více zdobit bude!