A tu střela hromová pálala,
A zem i nebesa rozťala.
A velebnou září nevídanou
Teď všechno vůkol se zastkvělo,
A se všech končin množství a množství
Vzduchových podob se shloučelo.
To byli oni, již na té zemi
Kdys v tělech lidských bydleli,
A teď přispíšili – muži a ženy –
By znova se v ně oděli,
Zas těmi se cítili, kterýmiž byli,
A poznáni od světa celého,
Se soudit dali synem Božím,
Jenž rozhodne dne soudného.