Byl sluhou té, jíž pánem ondy býval,
pláč její konejšil i výkřik žalu; –
a tři dni obzor planul, chvěl se, stmíval,
a tři dni rostla spousta vřelých kalů,
den čtvrtý pak, při divé bouře skonu
když vesmír ztich – v žas vzrostlo jejich hoře:
co stálo dřív, co žilo na Sidomu –
až na ně dva – vše zhltlo dálné moře.