Řekl tak a s kravou dal se stranou,
s ním však jeho společníci oba.
Shledli totiž dívku uplakanou,
sama sedí tam, jak sirá roba.
Když se chtěl k ní Staněk přiblížiti,
hroudu vedle k němu odhodila.
Nechali ji Kulichovi býti
a šli po svém. „Mařenko má milá!“
začal tkadlec, ale v okamžení
sebrala se, už jí tady není.