Skal hrubých nepohnutý, příkrý tes,
pod nímž se temná propast rozvírá,
dřív slyšel dětský, bezstarostný ples,
pak oko muže naň se upírá,
až posléz zraku, který umírá,
se drsné jeho srázy vysmívají,
ač nižšími a menšími se zdají.