Snad plíží se už krutý vrah –
mé vidění tím snem!...
již vidím jeho dýky vzmach,
již cítím ránu v srdci svém!...
Ó příšerný a smutný zjev –
to není růže, to je krev!
Už proklál k srdci moji hruď
ó, Praho, s bohem buď!