Na cestě té ti dva cestovatelé
Dobrodružní příčné měli rozjímání.
Dí Faust k sobě: „Co jsi svého přítele
Zbaven, jakého jsi vyved vynikání?
Zmařeny jsou doby odběhlé,
Náš věk není neourodné oulehle,
Vzdělávat ho zajisté jest možná,
Myšlénka mě tato trudí zbožná.