Kdo šílí, já či oni?
Já, jenž chtěl vrhnout kámen v tu směs zrcadel a pamlsků,
já, v jehož nitru hořela touha,
by kolem šla žena snů mých a pohlédla na mne něhyplným zrakem
a řekla: Propasti není
mezi mnou a tebou! – –
Či oni, či oni?
Či já?
Já, který třesoucími se rety
jsem říkal: Om mani –
vzývání toho, jehož jména nemohu vyřknout,
leč jehož pouhá tucha
nutí mi v oči horké slzy –
já strašným hladem trpící, leč jiným hladem
před krámem lahůdkářským.