Den na to Hynkovi psal lístek srdečný
a slovy prostými. – Nám pathos zbytečný –
si myslil – nač tu slov? Nač zbytečných tu řečí?
A cítil rád, jak nitro má teď jaksi větší
i hlubší, klidnější... Ba tak! Zda očista
v mém vlastním nitru nemá začít?... Dojista!
V tom život jest... Zda celý? Příprava jen k žití –
byt krásný se sadem, v němž dosti zpěvu, kvítí.
Co po něm, prázden-li? Nač jest? Jen ze skutků
se život skládá vždy... V tom hledej pohnutku!...