A myslí mou boj všeodvěký
a zašlé národy a cíle
se nesou proudem rozvířené řeky;
i ptám se, hlavu k černé zemi schýle,
kdy lidské vyplní se tužby, přání?...
A tu se zdá jak mrtvé věky
by jaly hřmíti: „Mír a štěstí rodí odříkání!“