Já rvu jej divoce za hřívu,
můj bičík jej přes uši šlehne,
však on tu k velkému podivu
jen stojí a kopytem nehne.
Již blízko, blizoučko zástup je ten,
můj koník jak v půdu je vbitý,
až poznám ó hrůzo, pravda, či sen –
můj Pegas je – jankovitý.