Já tamo nezašel, kde nejprudčeji vichr vál –
nač tamo jíti? –
Do slunných krajů já zašel, slunce kde věčný úsměv hrál
a kde se smavá řeka třpytí,
kde lidé dosud lidem věří, tiší a skromní, víc neždající,
než co jim země skýtá,
kde velké děti upřímné jsou, tiché a jásající
a kde sůl i chléb tě vítá,
kde život krásný je, kde krásný i tuhý mráz,
palmami lednými zkvétající –
Ó, bratři moji, ó, štěstí, být jedním z vás,
být jedním z vás, ne darmo čekající.