Dřív vrah, teď syn tvým skvostem, vlasti, hýří
a bez ostychu kal ti metá v tvář:
„Vše klam a mam! Kde vaši bohatýři?
Kde hrdinů jest čin, kde pěvců zář?“
Tak směje se a nepříteli k zdobě
i nás i tebe třísní příkořím;
však vstaneš zas, byť pohřbena juž v hrobě;
já věřím v ducha, chvastu nevěřím!