Nikde – všudy – bludův na pomezí!
Kdo se dlouho s rozumem svým radí,
Kde má hledat pravdy ratolest,
Najde ledajakou muchomůrku;
Jiný, neopustiv svou komůrku,
Lehce o ní bezděky zavadí;
Ty pak zavadil jsi ve propasti
O mne, posla pravdy z tmavé vlasti,
Protož sebe též i pravdu známe;
Teď jen pro svou zvláštní zábavu
Národů Slovanských oslavu
Po všech světa končinách hledáme.
Škoda jen, že právě této chvíle,
Stoje u bažení svého cíle,
Tratíš chuti k dalším výpravám –
Také mně chuť přešla; vrtkavost
Odpadlých jest duchů dávná cnost –
Pročež spěchejme již, druhu milý,
Bychom novou zvěř si ulovili.