Pohrdou šlapete a svojí skepsí,
co nezapadlo s vámi v lhostejnost;
vznět ladna, cit, jen posíláte ve psí,
že s vámi není lepší snahy prost:
Na práci nikdy, ale na kritiky
své tupé smysly brousíte si v dýky,
leč místo v terč, v tu vlastní hnát je leb si,
tam míříte, kde kmit’ se duše skvost.