Však tohle nebylo, co svedlo
mě s ním, ač znám ho řadu let.
Až Osud hodil svoje sedlo
na jeho nezkřivený hřbet,
až skočil na něj, vbod jej v boky,
že milý Frank se pustil v skoky
a letěl jako šílený,
až dech mu vyšel, až se svalil,
pak vstal, zrak vlhkem zastřený
a hlas se vzlykotem mu zalil...