Jest to Ludislava. Pokoj jí to nedá,
Musí k kněžně; myslí, že je u milence;
Nemejlí se. Takto manželka ctná hledá
Svého chotě, jenž ví o myšlence
Každé jeho; neprobíhá hospod věnce,
Vejde do jedné neb druhé, kde rád sedá,
Najde zdravého tam vedlé žbánku,
Jenž tam s druhy sedí při dýchánku: