Tak mezi námi nes svůj zemský los,
litován mnohým pro svou chorobu,
málokým ceněn, leckýms přezírán,
jenž slynul vlastí jako výtečník –
až jedenkrát se městem rozneslo
a noviny to potvrdily pak,
že jeho choroba se zhoršila,
duch jeho šílenství že propadl.
A potom umřel. Skvělý pohřeb měl,
neb národ pohřby strojit dovede,
žurnály jeho slávu zjistily
a čestnou paměť přislíbily mu –
tak dělá se to. A ten dobrý lid
kol jeho jmena chodil uctivě,
však s jistou skepsí. Sám jsa zakřiknut
a nesmělý a malověrný jsa
nevěří citům svým a úsudkům.