V refektáři Johanitů
noc své stíny rozvěsila,
na korunních zlatých svícnech
hasly knoty doutnající,
ticho, smutno v šerém sálu,
vydlážděném mosaikou.
Po stěnách a mezi okny
pod výklenky kulatými
stály sochy dávnověké
velmistrů všech od počátku
řádu toho založení.
V nočním tichém pološeru
příšerně se chvěly pláště,
černé pláště s křížem bílým.