A Tonko hledí zmaten, žasne:
na dlani zase nový dar!
A teď je vše mu, vše mu jasné:
To převzácných je lidí pár,
co na život jak na špás patří
a s pijáky se rádi bratří –
Ti kdyby ke hře zasedli,
snad loď by prohrát dovedli –
i na čís kartu znamenanou –!
Zde zlatá kořist, jak ji shléd’,
se sama dere do klepet –
zde rozpaky jít musí stranou...
A chlap se pevně rozkročí
a vesele zří do očí: