Mně bylo,
že tisíci životy žil jsem:
životem stromu
vkořeněn v půdu,
leč větve obsypané
tisíci květy
trčely k hvězdám.
Pak jako pták jsem
v oblačné výši
nehybně visel,
pod sebou velehory,
netuše ani,
co lidské bídy,
co prachu, ponížení
tam dole!