Sníh přišel záhy, zavál horské úvaly.
Tu pro kněze je úkol k únavě až těžký
jít k těm, kdož pro útěchu smrtnou poslali,
kams do chýše se brodit závějí a pěšky,
mši sloužit v ranním mrazu den co den
a s dětmi ze vsi mořiti se v dusnu škol,
pro nuzotu mít těchu almužen!
Náš farář plnil vše – jak pravý apoštol.
Jen potajmu se trapně soužil steskem,
jenž jako červ mu hlodal srdce dobré, ryzí,
že kázat nemůž’ v jazyku svém českém,
neb lid v tom kraji zněmčeném byl jemu cizí.