– Ah, Feďko, Feďko, jsi ty makovice,
z níž mák už vzali! Proto bylo všecko,
že nemohli si takto pohovořit.
A teď si mohou takto pohovořit,
že všecko bylo. Eh, ty mozku ovčí,
jsem já snad k tomu, bych tě osvětloval?
Mlč, oči otevř, dívej se, jak vlídně
si mocní světa spolu rozmlouvají
a pomodli se hezky k Bohu Otci
a svatým jeho, aby zase záhy
a k poškození našeho jen zdraví
nad jedním druhý neráčil se horšit! –