Csak férje volna más! - forrong agyában, -
Nem ily rüpők, lelketlen és sivár,
Kinek szivében egy-egy percnyi vágy van,
S szereti addig, míg reá sovár.
Az “égi lény”, kit én érintni vágyban
Alig merék, talán most arra vár,
Míg visszatér ez, és - hisz nemde férje -
Üdvét, mit ő hí annak, tőle kérje.