Pak jsem se do tance dal.
Nikdo mne tehdá nepoznal.
Já, zamračený, mrzout, dareba,
jsem smál se, více, než je potřeba.
Já, jindy na svém čele pouhé stíny,
jsem dováděl víc než kdokoli jiný,
mně vycházelo každou chvíli se rtů
na kopy ostrých, nehledaných žertů.