Po oddavkách těch nastal slavný kvas,
princ musel tančit z lásky, jako ďas;
proč by netančil, když mu pískali,
pranovou notou, jak ho získali!
Tančil, že klesl již a slabý byl,
anť si již doma hudbu oblíbil.
A když se ku spánku pak utekl,
tuť, aby po dvě stě let nezíval
zvanec i nezvanec mu odzpIval – – –
nu nu, nu, vždyť jsem tak moc neřekl – – atd.