Trmal však klesá: „Šťasten jsem!
za českou svobodu hynu,
v duchu Tě ještě, vlasti má,
horoucně na srdce vinu;
krásná smrt, svatá, líbezná!
Stokrát kéž z hrobu lze vstáti,
bych pro vlast v boji vítězném
stokráte život moh’ dáti!“