Bleskem tká čas věčné roucho boží,
a když letí člunek jeho žhavý,
zkrvácí on mnohý život hravý:
protož obrň svoje ňádra měkká,
a když světla v sobě cítíš símě,
povznes hrdě zmužile své týmě;
i tys nití v tomto rouchu božím,
i tys vlnou v ohromném tom proudu:
duše tvá v té věčné duze svítí:
protož buď v tom rouchu světlou nití.