Ať smál se zpupný Angličan,
jí čarodějek spílal
i kacířek, žen nectných han –
šíp na ni nevysílal!
Ať hranicí jí hrozil ohně,
škol Paříže až mistři zjistí,
co ďáblovy v ní nenávisti,
jen k míru ona ještě volá!
Kde za řekou ční věž,
co valy soků hájí,
jí nadávky tam, hanby lež
zní v bujné cizin láji.
Jim před most jede na dostřel
a ve tvář stojí tváří – –
pan Glannville o zub zuby třel,
luk lámal se mu, šíp se chvěl,
co Jana volá: „Vzdejte se, vy lháři!“