Všecko mlčí, omráčeno žasem,
až sok jeho tuřím zvolal hlasem:
„Škoda věru dřevce, jímž má ruka
ve prach svalí toho nedouka!
Prvním vzhledem na černidlo jiné
všechna podezřelost známky mine;
při opisu za dob našich vznikla:
pouhá – kaňka to, jež z brku střikla!“