Snad se nezhoršíte na básníka,
Že jsa bedliv věcí posledních
Z lásky k vám se změnil v pomocníka
Zpěváků bez štoly pohřebních?
Či snad chcete, aby naše píseň
S perutě své střásla hrobní plíseň,
By snad dle povahy sokola,
Jenžto mrtvoly prý nedotkne se,
Kroužila se kolem do kola
Ve světáckých lovců hlučném plese,
Kteří prázdni mysli elegické
Bludem spjati bludy honí lidské,
Ale ozbrojeni hrotem vtipu
Jízlivých a ironických šípů,
Naostřených v dílně satyrické,
Vám by mohli těžké zadat rány,
Že by musily být lékovány,
A vy v nemoci své terčem novým
Byli byste šípům básníkovým!
Totě jeden ze zpěváckých hříchů,
Že pouštíme volnou uzdu smíchu,
Kdyžto cizí vada, cizí blud
Žebře o litost a dlužný stud! –