„Což, vy jen sebe na zřeteli máte
a jak byste se ujedl a upil.“
„A nebylo by hezké jedenkráte,“
děl on, jenž kolem sebe druhé skupil,
„když nejmladší k nám host by přibyl milý,
abychom k poctě mladičkého pána
křtinami fádní program oslavili
přece jednou zas až do bílého rána?“