Nad sítím špačků ples a čápů chvat
jak černé mračno časem slunce cloní.
Hle, babí leto! Kukla to, kam spat
jde příští jaro, jak se vpřádá do ní!
Na lukách planý balšám trpce voní.
Na zídce z poprášených lupenů
co náhrada v tu smutnou proměnu
jak ametyst a zlato hrozen kývá.
U krbu sahá bába k vřetenu,
a ozvěna jak lesní roh kdes zpívá.