Zář náhle oči otevřela mi,
já prohlédal. Kol poušt jen nesmírná
a prostřed oceánu z písku se
vstříc směje jasná zeleň oasy.
Sem není cesty k ní, jsou ztraceny,
a anděl u ní s mečem ohnivým,
jenž září daleko jak slunce v zem’.
Je nebetyčná jeho postava.