Leč ustaň ptát se, duše má, tak končí život náš...
Patř, povoz již se hnul a černí oři ženou se
po pusté silnici a mizí v prachu,
jenž zvedán vichrem věstí příchod bouře...
Jen srdce ono, ono srdce ledové
snít pod tou vlhkou hroudou bude sny – snů svět,
neb jeho královstvím jest minulosť i budoucnosť,
co mezi oběma – je život, lásky vznět!