Hvězdo, narozená na vysosti,
V tělo potom lidské oděná,
Abys životem mě provodila,
Rci, jak je ti, rci, má dívko milá?
Již je skráň tvá rouškou zastřena,
Plaje večer svaté ve světlosti,
Kde se k věčné vzájemnosti
U cíle spojíme žádostného:
Jak je ti? Ó usmívavá tvář,
Oka upřímného jasná zář
Zvěstují mně city srdce tvého!
Netřeba tu výmluvnosti rtů –
Dověřuji v blaho příštích dnů!