Od té doby počal na pouť se tu chystat,
Jevil Hrbkovi, že míní k Římu přistat,
Ten že bude jeho spásy břeh;
Vypravuje jemu svého žití běh,
Jak se mu předc leckdy zazelenal,
Kdyby zašel, by ho poznamenal;
Tento neví, byla-li kde fantazie,
Neb-li přijal v děje něco poezie.