Jinou dobou pravil: „Co jest živobytí,
Když má vězet stále v vlnobití?
Když se vleče v strasti bez útěchy?
Nebolí nic více nad posměchy!
Uráží mne všecko, příroda i lidé,
Nenajdu tě v světě, blahý klide!
Rozdrtěno jest mé všecko blahožití,
Ošklivuje se mi vlastní živobytí.“