Stál chvíli Egmond mlčky, pošmurně,
zrak bodal v zem, pak řekl rozzloben:
„Já nenávidím nejvíc z lidí všech
teď Bazina, je podlý, nízký špeh,
on do hradu se vedral úlisně,
by mého tajemství se zmocně moh’
mě tobě udat. Vše, co vyprávěl’s,
mám za výmysl jeho. Nelžeš-li
a chceš-li v pravdě, boj by rozhodl,
pak vyzývám jej, má-li odvahu
se postaviti reku přímo v tvář!“