Ó Pravdo, zářivá ty duše světa,
ty všehomíra pevná stěžeji,
dum božích věstitelko zlatoretá,
ty věčná kotvo v časů peřeji,
ty dcero nebes nejvzácnější, prvá,
ty sestro světla, matko cností všech,
ty, jížto všechno vzniká, roste, trvá,
co krásné, dobré v zemských oblastech,
ty živné slunce duchového kraje,
jež prosvěcuje všechen lidstva ruch,
ty zlatý klíči všelikého taje –
ó vrať se, vrať se na pozemský luh!