Sta svitků pergamenů, moudrost věků,
se smálo na mne z příhrad chmurné síně,
a každý hovořit chtěl ku člověku
svou moudrostí – já středem jich šel líně.
Co z nich? – Jen marnost, a tu dávno našel
jsem v světa zjevech všech i ve šumícím víně.