– Mně nelíbil se – vem ty dýky
z pohledu svého, nesluší, věř,
tvým dětským očím. – Povím věrně,
co cítila jsem. Víš už dávno,
že romantika je mi cizí,
tvor střízlivý jsem, – sám jsi řekl,
že Galatea jsem a kámen –
nuž: pošetilý děj: pán lesů
a s delší loupežnickou praxí
a vražed serií, má malér,
že chycen byl, když zabil v posled
své milé svůdce – vlastní otec,
on nevěděl, že vraždí otce,
jenž z domu kdys ho krutě vyhnal –
víš, Jene, odpusť – ,Řekyně má,