„Ano, vrátil se, vrátil,“ s posměchem odsekl písař,
Merkur hasištejnský, „z vůle však pánovy, kde byl,
nemůže říci, strach má, zkušenost rovněž mu velí –
kapitolským kejhavým husičkám chytře se vyhnout.“
Pravil, na kolík – dančí to paroh – zavěsil klidně
pušku s řemenem, bez které procházkou nevyšel nikdy,
baret přidal též k ní a nevšimnuv Háty víc sobě
z libráře příhrady knihu vzal obhroublou, těžkou,
přikročil k oknu s ní, do čtení tiše, pilně se pustil.