Jak myšlénka to příšerná a děsně hrozivá!
Však Asra nedbá hrůzy té a vzchopí
veškeré síly, kteréž v žilách
se zdají stydnout v led a již – již žene se
ke vchodu... dvéře rozbouchne... a
vichřicí zdá se tmavou chodbou nésti,
však za ní on tu – za ní se zaťatou pěstí...