Drobní hmyzové noci,
nechte spát milenku moji
a opusťte
komnatu mlčelivou.
Kdybyste mohli pochopit,
nesáli byste takto
krev mladou, jež růžoví kůži.
Ach, neotevru dveří již
s lampou rozsvícenou;
její plamen vás vábí.
Nepotřebuji lampy, když
spí milenka má;
dík luně
podobné zrcadlu chladnému
mohu hleděti na tvář a vlasy její,
jež rozpoutala před usnutím.
Rychle, hmyzové drobní,
odejděte;
a chcete-li krev,
vezměte mou.