Nezavýskne chasa mladá,
nezazpívá, tiše ční
z dědinek topolů řada
v smutek velkopáteční.
A přec jindy juž by plály
zevšad máje do kraje,
fábory a šátky vlály,
dováděly šalmaje.
Mračné oči, mračná čela,
nikde není do vesela.