Z tmavé noci k dni světlému,
Z tuhé zimy k předletí,““
Odtuší jí na to Anna.
„„Musila ta doba přijít,
Měla-li nám nastat, spása.
Pročež snášejme radostně,
Co nám bude uloženo,
A doufejme v pána Boha,
Že nám neuloží více,
Než nám snášet bude lze.
Vím však, co Vás vlastně souží,
Otec Váš mi všechno svěřil.
Nejistota souží Vás,
Co se děje s vyvoleným
Vaším, s Ondřejem Roháčem
Z Dubé.““ „Víte, paní vážná –