Hoří léta sláva žhavě,
klasům to již praská v hlavě,
zem je rovna ztuhlé lávě,
se všech stran to ohněm žhne;
strom kde skály na okřídlí
kořeny sáh’ ve tříšť břidly,
tam jen trochu chládku sídlí
v koruně mu tajemné.