Jen děkovat! – Co napjalo jich síly
a lepších mne, břeh zůstal v mlhách jen,
a také kráse, také dobru žili,
svět zhltil je, všednosti klesli v plen.
Ten zázrak cením, dojít šťastně k cíli,
kde nad propastí los náš zavěšen,
kde každé „zítra“ vzácný dar je bohů,
kde naše „chci“ je rob našeho „mohu“.