Tu na louce tančili, zlatý svit
hrál v travách a v lodyhách
a jakýsi nebeský pokoj a klid
nad lesy táh’,
zvěř míjela, hodin rychlý let,
šum jezera zněl a borů vzdech
a tajemstvím lásky jich ve hvozdech
žhnul přissátý jejich ret...
Tu svlačec si vetknouc v pletence
šla, pěla mu po boku,
až květy jeho a prsténce
je šlehaly v poskoku...
To věděla jen, že lovec jest,
na klobouku zelenou ratolest...