Moře titanských velikostí!...
Vlny vaše, ty přetajemné,
vzbouřené větry za dne, z večera, za noci temné,
nových nechť bratrů pokřtí vlajky,
pyšně je nesou a družně hostí.
Přístavy, majáky, vřavy měst
čekají na vás, čekají na vás,
na nová sbratření, drsnou práci,
na bystré hlavy, na pilnou pěst,
na obchodní váš Otčenáš, Zdrávas,
na důvtip, s prvním jenž ziskem se zrodí,
na světla přídí vašich lodí,
na vašich kotev chřest,
na dobré lidi, k nimž srdce se rádo vrací,
Čechoslováci, Čechoslováci!...
Konečně, miliony, jež lidem hnily v klíně,
z truhel selek a z nedobytných pokladen
všech těch, kdo sedí na penězích líně,
v solné ty drsné větry vyžeňte ven,
kolo štěstěny ať se obrátí
nejen bohatým, ale všem, všem, všem,
kteří kdys musili do tvrdé kůrky kousati,
otrocky když obývat musili neznámou zem.