Rokováno znovy,
Přemýšleno, než nic vymyšleno.
Kamž zaječí rozum stačí?
Zhanění to všecky trojnásobně tlačí;
Fantas se zajíců chytí,
Jednosvorně volí pozbyť živobytí.
K rybníku se cválem všichni ženou,
Rodinu chtíc zmařit utrápenou.
Žbluňk! bluňk!
Aj tu! ustrašení zaječím tím dupotem,
Žáby do bažiny hopcují,
Jenž se na vejsluní hřály. Mrkotem
Všickni zajíci se stavují.