O jak lehce za pravdu se v mysl vloudí,
Co si srdce neustále přeje.
Náš rek zhlíd stráž podlé lesa, tu hned soudí,
Že již přišel na šlápěje
Bohyně své; žije pevně u naděje;
Ale velice tu bloudí.
Čím víc chvátá, čím víc paluje:
Tím se dále utěchy své vzdaluje.