Takto někdy přichází bouř náhlá;
niva teskně dřímá, vedrem zpráhlá,
když tu vítr na vzduchovém oři
rázem přicválá a po všem kraji
vztekle burácí, že pod ním hrají
klasy zmítané jak vlny v moři,
šumně tetelí se vršky stromů,
prach a listí prohání se vírem
v mocných kotoučích, tma v luhu šírém,
kmitne blesk a třeskne rachot hromu:
Tak zde vášeň ztýraného lidu, –
lidu s otčinou a řečí různou,
spjatého běd stejných páskou hrůznou –
šlehla rázem z ponurého klidu,
vyvřela tu v děsném pomsty jeku
výheň dlouho utlumených vzteků
a vše naplnila kolkolem
třeskem, rykem, kletbami a stony,
vřavou pustou, do níž chrámu zvony
v poplach bily kvilným hlaholem.