Však dlouho nejeli; v den večer prvý
pod palmou zřeli nahého s půl kmeta,
vlas řídký měl a zkosmatělé brvy. –
„Jak stár jsi, mluv,“ děl král. – „Aj, k čemu léta
má člověk počítat, ať rab, ať kníže?
že mnoho jich, mých údů svědčí tíže.“