„Jesu Kriste! pomoz, pomoz!“
Úpěnlivě žena volá,
V uších zní jí strašný lomoz,
Ostrý smích zaznívá zdola,
V zápětí ji přízrak stíhá.
Ve vzduchu se vichr zdvihá,
Měsíček se v mračno kreje.
Střelmo žena s děckem pílí,
Polní pěšinka ji zmýlí,
A v les pustý se poděje.
„Pomoz, pomoz, Boží Synu!“
Naříká a dále letí.
Nikdo neslyší chudinu,
Žádný hlas jí neodvětí,
Jediná žežhulka s buku
Na ni volá: kuku, kuku!