Slovenko, Slovenko, matka naše pláče
a Tvůj zpěv po horách jak veselé ptáče!
Matka pláče, volá: „Kde jsi, dcero moje?“
a Ty z chladné dálky: „Nejsem více Tvoje!“
Kdo, když matka pláče, vesele si zpívá,
kdo, když matka volá, chladně jen se dívá,
kdo se zříká vlastní staré matky svojí,
toho se i samo slunce dotknout bojí!