A zřím, jak klučík roztrhaný
svou bosou nohu boří v prsť,
a na vše ohlédnuv se strany,
rve z jeteliny plnou hrsť;
to pro miláčka trhá, věru,
a ruče strká do kapes:
vše králík smlsne při večeru,
on sám však hladov lehne dnes! –