A nelituji, byť zřel bych denně na to,
že křehký hyne cit,
jak pohár praskne, z nějž vína zažloutlé zlato
se vylije navždy. Neb v čas
jak ovoce spadne;
neb pohasne k večeru svit;
neb lupen se utrhne větrem a svadne
a vymetá klas;
neb pták, jenž dozpívá píseň své něhy,
že její pel shas’.