Stav se, vztekem zažeň vzteky,
nabí usta sladká hromem!
Vždyť máš Polany a Řeky,
zbroj se milým básně zlomem,
hřímej! Vrah se ztřese
jak dub, vztek-li v lese
vichrů stromy klátí;
prázdná hlava pne se,
i se lekem zvrátí.‘