Tak strašíš uboze, jda ulicí
v těch revolučně pohodlných škorních zděděných,
kdo zaspal čas, ten budí smích.
Je revolučnost v každodenním zraku hrdinném,
je v tom, cos v síti ulapil, co na tvé udici
se zmítá, abys k hodům společným
svou kořist uchystal
a všem, kdož po sbratření zatoužili, dal.