„Mrtva tedy! Zde v sklepení tmavém
hvězdička má v pláči usedavém
zapadnula v bolesti a v muce! –“
Na skráň šuhaj opět přitisk’ ruce,
na zem padl, líbal mrtvou hlínu,
pod níž dole Anulěnka dřímá,
jak by k ní až do sklepení klínu
vlíbat chtěl se rtoma horoucíma...