Po těch sadech rozptýlil se nyní
zástup noviců, by po svém užil
sporého chvil volných dobrodiní.
Tu se hlouček temných postav združil,
tamo samotář jak stín se hříží
do pestrého kvítí, v zeleň svíží.
Podél stezek revízové houští
mnohý nedozrálý hrozníček
jako růženec již k zemi spouští
smaragdových drobných perliček.
Každému kol kolem stromu, keři
plod již mladý ukryt pod kadeří,
však jej barvou od listnatých skrýší
pohled zběžný dosud nerozliší.
Růže spanilá již mocí jarou
z těsných poupátek se dobývá;
zeleného krovu hojnou spárou
v milostném se vděku zardívá.