Uvadlé, uchřadlé, ruka se třese,
když do těch zmařených nadějí sáhne
uvadlých, uchřadlých, jako když v lese
ponejprv podzimní vítr zatáhne.
A nám jak do jara sever když vrazí –
tvůj život ztracený, – co po něm zbylo?
Několik vzpomínek, – život je zmrazí,
na mžik ta písnička, – nic, než: „To bylo“.