Čas v obdobě nové vždy se vrací,
částkou ztracen, částkou letí zpět.
„Děti stráže, k práci, k práci, k práci,
ztratíme-li vlasti, co nám svět?
ztvrdíme-li sebe v lidstva tísni,
co nám byly platny mlat a cep?
co ta skvostná kytka svěžích písní,
vedle ní-li není činů štěp?