Já vidím vaše chrámy, vaše modly titěrné,
kterýmiž ve tmách drželi jste lidstvo,
jež místo štěstí, blaha, lásky,
nám v úděl skytly peklo na zemi,
ten všechen brak se v propasť řítí,
ve propasť bezměrnou a hlubou spěje –:
zem otvírá svá ústa – jícen pekla vstříc vám zeje!