Od Jana odstoupí zkázy duch,
Zařve, až se chvěje země kruh;
Dech úst jeho Šumavou zatřásá,
Rouhání pak do oblohy hlásá,
Sype kolem sebe blesky,
Z ledvin země balvany ven ryje,
Zhůru letí, hvozdy za ním hoří,
Země boky skalami teď bije,
Z hrdel děsných řechtá hromu třesky,
Až se pod ním les a skály boří. –
Jan pak děsnou bouří neustále
Spěchá přes hory a doly dále.