Tak oddýchá klidně a zhluboka zem,
vše zeleň, vše míza, vše nezlomné zdraví...
Noc šeptá svým poodhrnutým rtem,
je vítr dětinsky hravý,
i stromy stoleté ožily.
I shrbené stříšky i erby zlaté.
Snad milenci vyšli již, zpozdilí
a jejich krok láskou se zmate.