A já ji těšil: Marně lípo stýskáš,
svou smrtí ještě víc, než toužíš, získáš!
Tvé sněti dají srdčité nám listy,
je spletem u věnce a v oltář čistý
je dáme zítra v oběť Spasiteli,
tvé sněti kolem, aby všecko zřely!
My jimi celou vyzdobíme cestu,
kde Ježíš půjde za zpěvů a slávy,
jak ženich nebes svoji pro nevěstu.
A dívky listím tvým si zdobí hlavy.
Vše zbylé sněti rozdělí si víska
a každá chata ozdobí se nízká,
tak budeš všude Spasiteli blízka.
A dřevo tvé, to měkké, vonné, bílé,
to vezme řezbář za tvůrčí kdys chvíle
a cherubini z něho vyniknou divem
a na oltáři vstanou v tvaru živém!