A ona jako ten, jenž ve snu zří
milenou podobu, se usmála
a zase jako ten, jenž vzbudiv se,
pojednou spatří státi u lože,
co ve snu ještě vřelej’ miloval,
než může v žití být, – pozvedla zrak
tak plný štěstí, blaha, neviny, –
neb ten, jejž právě viděla v svém snu,
tu stál, jak žil – A ona povstala