Pak tajnou puzen zvědavostí
jsem vklouzl v srdce básníka. –
Tam viděl jsem, jak Amor kostí
a harfy strun se dotýká,
a bujné sny a divná přání
jak opojný kol sily dech –
zjev Musy krásné u jich vlání
se houpal bílých na křídlech!
A na dně hlubin – štědře vsety
se čarovábné kryly květy
a perly vzácných myšlének,
a nadšení když paprsk mladý
svým jitrem tknul se jejich vnady,
tu s chvatem vždycky z hlubin tůně
jak včely z oulu v zahrad vůně
se písně vznesly na venek...