S druhé strany na zblo v stejné písni
Rypáček se ozval, k němuž v tísni
Lebedová utekla se záhy.
Lhota vinen prý, an v cizí prahy
neprávem se vedral násilnicky,
málo šetře slovy běžný mrav.
Čelíť proti tomu paragraf,
jenž jí svaté právo zjedná vždycky.
Kdo tu vyhrá, ať se nebojí,
svěřivši mu spletku v pokoji.
Na outraty, by moh’ s věcí spěchat,
ať mu ráčí nejmíň stovku nechat.