Přišlo jitro. Jako obr
povstal Prokop; silným duchem,
jasně nyní cíl svůj viděl.
Usmíval se jako slunce,
po bouři když zlatí mračno.
Snesl mnichům med a mléko,
vzal svou hůl a přepásal se,
pak své hosty ustrašené
ani nepromluvě vyved
ze sázavských, černých lesů.