V tom stálém víru nekonečné změny
chce každý aspoň jeden chytit bod;
v něm zablýsknout se, veteš beze ceny,
než znikne v temnu, věčnosti, tvých vod!
Tak zápasí a mře ves lidský rod.
Ten sochou, písní chce být vykoupen,
a obé stejný k zapomnění schod,
a všecko matný sen!
Jen takty času, hodiny se chvějí,
ať v slzách, v kletby reji,
ve svadlém nebo zkvětlém země obličeji
se zhlíží hvězdný chorovod!