Na hoře Murrone já žil a vídal hvězdy
plát na velikém plášti Pána svého
a vídal slunce, klenot nejkrásnější
koruny jeho, hlásat slávu jeho,
a slyšel, jak jej stromy chválí šumem,
a ptáci zpěvem, rostliny svým květem
a každý drobný hmyz už tím, že žije.
A Pán mě pozval k hostině své sladké
a předložit mi kázal jídla vzácná
ze zahrad svých a víno, které tryská
ze hlubin země. Svolil, plášť můj zmoklý
zavěsit na paprsek slunce zlatý,
a plášť ten visel, usch a hřál mě dále.