Ó pojď již, Kriste, slyš ty stony, nářky, vzdechy,
jež lidstva ňadrami se vlní jako moře,
pojď, abys prožil sám to velké naše hoře,
jest třeba veliké, jest třeba božské těchy,
pojď, půlnoc stmívá se tak dusná, temná, šírá,
a lidské bídy pláč v ní pomalu juž zmírá.