Mikor földed’ még Nagy Lajos tiporta,
Királyok dísze, híres és dicső! -
S Mátyás, a Bécs-verő is innen oszta
Igazságot; - ez volt a szép idő!
Mikor még Pázmán, főpapok virága,
E dómban itt lengette biborát; -
Mikor még... feledés fátylát reája!...
Bús várromod beszélhetné tovább.