Jun prudčej kráčí sem a tam,
A volá k nočním mrákotám:
„Slyš mě, noci, máti černá!
Hrobům věrná!
Já ti musím zazpívat,
Přijď se na mě podívat,
Až tě pustí osud z hrobu;
A v tu dobu,
Jak mě zhlédneš,
Černá máti – zbledneš!“