Osude! – vší radosti mne’s zbavil;
Otce vzal’s, i drahou matinku:
„Jiným štěstím odplatím,“ jsi pravil,
„Milou darem dám ti dušinku!“ –
Tus mi dal! – i v rozkoši jsem ploula,
Mezi dívkami jsem šťastná sloula;
Nyní nejkrutějších cítím pout,
Svět jak strašný pouště jest mi kout.