Zde nezříš pozdních růží oslzených,
ni pestrých aster, barev chrysanthem,
na zarostlých těch cestách zapomněných
květ planý opadal a zlíbal zem.
Šum tichý, ševel jak rtů pohyb pouhý
se vlní vzduchem, šepot a vzdech dlouhý;
snad těkají to duše sférou touto,
a láká je sem dávné sladké pouto!