Viděla jsem siné mlhy, žlutá světla,
zvadlé slunce: mrtvá láska kvetla
v oblacích. Ty bledý, kde jsi stál?
Kdesi daleko! Však dálka snadným cílem touze,
věčnost mysterií – okamžikem pouze.
Nemožnost je hvězda, která s výše slétla,
a tys tiše do ruky ji vzal –
a v tu dálku – v moře slz a bouře dravé
za mnou hodil jsi své Srdce žhavé.