Ó pěj! Já v nadšení tě poslouchám
a čelo v dlaně kladu,
až plné srdce zvučných zvěstí mám
z niv Asgardských a sadů,
kde s hlavou svislou duchové se plouží,
již krůpěj medu věčnosti mít touží,
zkad povzdech slyším zklamání a kvil...
Či to můj vlastní byl?