Mírní znali náčelníkův vady,
nebezpečné lekali se zrady;
ale sup, ten sobec zatvrzelec,
zoufalý a odvážlivý smělec,
osopil se hrdlem zuřivým:
„Kdožby z vás mne supa nazval sopouchem,
očerním ho já a nazvu padouchem!“
Jestřáb stal se skoro neživým –
za mechatou skálou hlavu skrýval,
výr pak blbě tyranovi kýval:
úskostlivě chabá slova
vypravila jenom sova.
Rychle poutichnul nadějný ten spor,
otročil zas supům slabochů všech sbor.