Má panenko černovlasá,
léto plane do dálí,
květy voní, skřivan jásá
a krev volá halali –
Ty slyšíš mé srdce tlouci
a já zase hlasy zvoucí,
abysme se objali –
tam, kde něžně šeptá vřes:
vzleťte, šťastní, ještě dnes
opojeni žhavou láskou
vzhůru do nebes.