Trub hlaholy se mísí v koňstva ržání,
řve tisíc houfnic, burná píseň hřímá –
Krev bouřlivě se žene do mých skrání
a závrať nadšení mou duši jímá.
Ó reci snů mých plamenných a vzletů,
vy gigantové rozkotaných světů,
ty velký slepče, Prokope a Jiří,
vy nesmrtelní všichni bohatýři,
jichž ruce do hvězd český prapor pjali –
vy všichni božím zázrakem jste vstali!
Jak s vámi letím, v mé se vlévá žíly
žár dávné české hrdosti a síly –
Již konec bídy, hanby – S řevem vstává
lev zlícený a nová kyne sláva!