Tak Hynek Pavlovi psal v trpké chvíli z Hané,
z té žírné země, božským klidem požehnané
a vtipem jadrným, kde čeká lid i luh,
kdy z ráje vyžene mu hříšníky sám Bůh...
Tam plíce chorobná si léčil kozím mlékem,
jak naši léčili už před Kristovým věkem;
los našich studentů tak častý prožíval,
a duch jak sokolík v něm výš se prodíral.