Však, že jak po stopách zvířecích zvířat kráčejí
mláďata, tvé též bude tak za tvou šlépějí,
a že má stejnou se zvěří cítit prostotu
hlouběji neklesnouc k pýše, ni ke snům nečistým,
k lakotě ani k obžerství, nač ti v překotu
vše to mám vzpomínat zbytečně, když i zvěř už zná to?
Tady kdo teprve zápasí, bědný, jak se opozdil!
Sami nejlépe cítí
rodiče, tisknou-li v objetí lásky svoje děti,
pokud že k výši je vznášejí, slunná prostota
dětí je nutká vzpomínat lepších předsevzetí,
žádostí čistších snad, nežli k nimž došli životem;
podruhé v žití svém