V blízku u Děvína ostrov jarý ležel,
Posvěcený Žižlile byl bohyni;
Tam i vidět bylo její svatyni.
Z levé strany potok bystrý běžel,
Nazván byl ten osyp Citulibý.
Bylo přerozkošné toto položení,
Pookřálo se tu jako v opojení.
Zde k té Božce kladly děvy vroucí sliby.