Z vesnice vyšli potom. Na velebné klenbě nebeské
již skvoucím promihem nesčetné vzcházely hvězdy
a k sobě mysli obou starších povznášely chodců;
rozmluva jich volná k té výši zamířila záhy
a k dotazům vážným, jež dóm ten v nitru probouzí,
ku člověčenstva tuchám věčným, nadějím, ideálům.