co bude dále jen? Dnes na výletě
na starém hradě, kam vždy jednou v létě
si vyjíždějí, přes zeď na rozpuku
jak Adrienně výš jsem pomáhal,
vír závratný mi zase smysly jal,
a horoucně jsem zulíbal jí ruku...
Jak rozvahu, jak pevnou zem když ztrácím –