A slavný průvod hnul se v před,
o poledni u cíle stál.
Být rájem zdál se celý svět,
jak v máje pohodě se smál.
Nad otevřený, tmavý hrob
již věštce rakev složena
pod tíží věnců, stuh a zdob...
do zpěvu zvonů ozvěna
se snesla, v kazatele hlas,
jenž dojat nad hrobem se třás,
vpad skřivánka zpěv, se stem ech,
nad hlavami on jásal všech,
všech zraky přitáh, teď
jak smrti z rynku chtěl dát odpověď:
„Za zpěvem mým skráň vzhůru všicci,
jest život jen a vítězící!“