A v dáli, v dáli kol dřímají lesy,
v měsíce záři rosné, mlhotkané,
jak obrů lebky holé trčí tesy
z tmy hvozdů, po nichž bílé světlo plane,
jen sovy kvil se časem ozve kdesi,
do kolejí cest jak výstraha skane
a ticho zas a kopce dál se věží,
kraj, obraz, ve gotickém okně leží
a jezdec troubí v třásni pruhované.