Ale co jim chybí v domě
a co dávno již mě hnětlo,
to jim nesu na tom stromě:
nesu Čechům, nesu světlo!
Ať se jasná záře line
milým Čechům rodnou plání,
z křižovatky ať je stinné
vede k pravdě, ku poznání.
Nechť i v jasném světle spatří,
nic že darem nedostanou!
Ať se vzmuží, ať se sbratří,
dobývat si, co jim patří!“
S takovýmto moudrým darem
Jezulátko statně kráčí.
Kéž nám Pán Bůh v temnu starém
světla požehnati ráčí!