Mým vůdcem v pouti zásvit věrné krásy,
jenž duši šepce, kde cíl žádaný,
ne obraznost jen; ta kde s pěvcem hrá si,
zpěv motýl bývá větrem zmítaný.
Kdy zkvítá jabloň, pohled oku blahý,
kdy plody nese, duše vidí cíl:
jen sny zas rodí ze snů vzešlé snahy,
pro žití život kráse dává díl.