Ó odpusťte mi, prosím tuze,
vy tatínkové šesti dcer,
co zapěju tu k vaší hrůze
do tabákových vašich sfér.
Leč – jak to říci, nevím ani – –
ó tatínkové ušňupaní,
mně vždycky více bylo vděk,
než uznalost a vděčnost vaše:
hubička jedna vzatá plaše
se rtíků vašich dcerušek...