Toho, co krátký den mi dá,
je strašně málo.
Vítr jen smutné básně povídá – – –
Že se mé srdce smálo kdysi, že se smálo?
Oh, teskno je mi po slunci, oh, teskno je
po žáru léta, který jak láska zraní.
Sluneční volám paprsky, by zvedly těžké závoje
temnot, jež obzor súžují a hledět do dálky mi brání.