Jenom chvíli, malou chvíli
na tvém klíně dlel bych rád
a jak skráň tvá níž se chýlí,
zlíbal bych ji tisíckrát
a já bych to čelo zlíbal
a v to oko patřil němý
a já bych ti, matko, řekl,
jak tu stýskávalo se mi –
a já směl jen touhou plát.