Ten bájný ruch těch nocí při měsíci
a hluboký mír poledního ticha
pad’ v pěvců tvojich hymnu jásající;
hned žitím vře, hned sladké báje dýchá,
hned z lásky v srdci lítou dělá lvici,
hned s hrdličkami v stínu myrty vzdychá,
a odlesk věčna máje, jímž vše zkvětlo,
v jich písních křičí: Světlo! světlo! světlo!