Je tedy po všem. Je už tedy po všem.
Či přec jen se mi zdá ten hrůzný sen?
Ach ne, to pravda. Hrozná pravda, ovšem.
Já přece bdím, ba krutě probuzen
jsem ze své idyly. Teď hledím vůkol
a kolem mne je smutek, trud a děs.
I mého žití skončen, tuším, úkol,
a lhostejno, zda zítra nebo dnes.