Již opona padá – lidstvo má dosti,
je konec té přírody komedii.
Kdos pochopil, mlč, a tíhy se sprosti.
již hra ta věsí na tvoji šíji?
Buď mudrcem. Umřeli také jiní,
již před tebou šli v tu podzimní dál.
Ta jeseň hrob lásky i přírody stíní,
a marný byl výkřik a marný tvůj žal.