Snadno o trpělivosti, prácy,
Nesnázy a Bohu rozkládáš, když
V rozkoši co ryba v zdravé vodě
Plyna, na těžkosti shrbeného
Starce hledíš; očbys jináč zpíval,
Kdyby hlad tě mořil, nahota tě
Omrazyla. Však co řečí čas tu
Mařím? Ty a tobě rovní srdce
Nemajíce, neznáte y lásky.
Rozkošemi plejvajíce, jakby
Nebe vám se otevřelo, jakby
Věčně mladost s radostí se na vás
Smála, myslíte, že každý, jak vy,
Hoduje, že nouze ubohého
Netlačí, že chudých stěžování
Jsou jen nástrojové ouskočnosti,
Aby podvodnícy oklamali
Nepřístupné pány. Vy se na nás
Osupujete; ach! ubožátka,
Kdyžto vejskajíce sobě vína
Připíjíte, v koutě hladem mřeme.