V zamlklém zakletí plouží se vleklé mlhy
po vývratích rozjihlých cest, po líchách černavých rolí,
kde z brázd jich se čeří strnulou vlnou
ponurá tajemnost jarních tuch,
nalévajících v zemi vložené símě, –
přilnavým vzdutím se choulí i k úpatí lesnatých vrchů,
jako vzedmuté plachty rozsívek na sněhu vybělených,
jež vanutí jara lichotně rozvinuje,
by zakrylo jimi tajemství přerodu, tajemství početí
v mateřském lůně země, Zlaté Báby.