Vše, hory, kotliny i strmé stráně
a rozvlaky a nízké kopčiny
jsou z všemohoucí štědré ruky Páně
slovenské darem drahé otčiny;
ba lidský život náš je věru krátký,
by veškeré ty krásy okem stih’:
Jdeš jako v snách z pohádky do pohádky
a všude tlum krás ladně peřestých!
Tu hory jako věčné hradby stojí,
tu řeka jde jak živý zlata zdroj,
tu cudné dívky v utěšeném kroji,
tu děti, jako zlatých včelek roj.