Já věřím ti, vždyť v proroka jsem ráji,
když v loktech ženy prázdním slunnou číš,
an večer rudne nebe na okraji;
tu kalifem se mním a moje říš
je nekonečným rájem, v kterém vládnu;
mně ze všad zní to jako duchů zpěv,
v žas vzrůstám rozkoší a srdcem mládnu
a hruď má harémem je božských děv.