Mladistvé srdce je jak květina,
sklamané vadne mrazem buď neb žárem,
ale v nov rozvijí se v korunu,
pučí a voní novým opět jarem.
Varoni vesna přišla srdci zpět,
zlíbala duši čarovnými ústy,
dýchala vůni, květy vkouzlila
tam, kde prv vlnil, zoufal cit si pustý.
Vrátil se zpět i nových myslí tem,
v ňadrech mu mladých bujné vzedmul reje,
podžehal vůli hojným plamenem,
pod nímž vše rychle zrajíc k činům spěje.