„Jo, panno Terinko, to trýzeň není malá,
vy byste Prahu teď už ani nepoznala,
ty domy nesčetné, ten hřmot a šumot davů –
to člověk našinec jak ztrácel by tam hlavu!“
– No, sama ráda bych, tak jednou časně z rána,
když svolí jemnostpán, snad na sv. Jana,
však jemnostpán má hlad. – Tak dlouho, Bože, jet!
A s mísou kouřící už byla tady hned.