Itt lenni nem lehet, csak játszani,
és élni-halni nem, csak játszani.
Lakója nincs,
vendége van ezer,
s a szíve mind
egyszerre ver.
Így áll a nagyvárosba, hol a bérház
üvölt, s a kocsma lármáz.
A klinikák és temetők között
az égbenéző, ködbe-öltözött.
Babonás és csoda
tündéri palota,
mely sorsokat remekbe mintáz,
az álmainknak várfoka: a színház.