Ez is miatta történt, csak miatta:
Egyszer apám, mint szokták jó szülők,
térdére vont s a nagy kérdést feladta,
milyen pályára vágyom s készülök.
– Költő leszek – feleltem. – Tyű, ebadta!
hördült a hangja, mint egy vésztülök:
– Te semmiházi! Elkotródj azonnal! –
(Őszinte szó nem mindíg jár haszonnal.)