Jaké to bývá ráno v srázech,
kdy slunce v škvírách ocelí
se po přeostrých řine hranách,
zpívá jak příval veselý!
Kde, noci, je tvé kouzlo celé,
s nímž ještě teď si duch můj hrál?
Ty’s měla hvězdu na svém čele,
kde jsou tvé víly, jejich král?