„A hned od té blahonosné doby,
Co jsem poznal v půtce té tvé šlechty,
Zbraň mou rozstřísla jsi jako věchty,
Chránivši mi život: tebe u podoby
Zříl jsem stále; pověst do mého však ucha
O tobě se neprodrala ve pátrání.
Teď jsem seznal znovu velkost tvého ducha,
Zmahá se víc v srdci plápolání.“