„Hm, zaklepal bych, ale není nač;
nuž pozdrav Bůh,“ děl ,doktor‘ vcházeje
v ty dvéře bez vrátně a dveřeje,
kde sídlel divůplný zaklínač,
jenž sám jen mohl zvábiť ze hlubiny
zjev přežádoucí před dychtivé zraky,
a jemuž doktorovy laskominy
lze ukonejšiť chutnými jen raky.
Však Robinson tu vzácnou návštěvu
zlým okem vítal, bez poklon a díků.
Hle, opodál pak toho výjevu
jak souhvězdí se skví pět slunečníků.