Jdou šedé mlhy a neprůhledné jsou dny.
Když gardy se přežily, upadnou ve zmar bezedný.
I nový záslib, jak betlemská hvězda
zas v daleku bliká, že svítit se nezdá.
Když utopie jsou bez činů, raděj nic neroditi,
jeť málo jen vyčkávat reformy až se zřítí.
Kdo o rybičky dbát bude zatím a vezdejší věci,
kdo o chléb se starat, kdo v peci ho péci?
Rád starý nezhynul, nový řád ve vzduchu visí.
To nebeský Bůh se zatím o vše postará lysý.