Proč jsi tu strunu, starče, zaklínal,
by vzdech se její v skřeky přepínal?
Vždyť není srdcem, které v prsou žije,
a stálý snáší žal a stále bije!
Teď struna praskla – ruce slabé, svislé
víc struny nedrží u písní porotě,
a najdou-li se ještě dobré mysle,
daň neplatí víc hudci, platí slepotě.