Jako smavá dětská báje,
silou kouzla tajemnou,
modrá hloub’ své všecky taje
rozhalila přede mnou –
čarných zjevů pestré roje
stíhal jsem jak štěstí svoje;
šelest větru zasmušilý,
pěny šum a vlny sten,
kolébal mne každou chvíli
v nejluznější žití sen.