A v hrobce, již si zvolil sám,
jej opat žehná s mnichy,
i provodil jej v pustý chrám
tlum pochmurný a tichý;
toť hrstka plavcův ubohých
a rybáků tu z kraje,
a modlitba těch nemnohých
jen šeptem v klenbu vlaje...
Tak pohřben bujný lidu král,
jenž tělu, měšci lidu přál
a přeburácel hluše
skřek jeho duše!