Ach, tato kniha věru připadá mi,
když rozhlédnu se v rámec její kol,
jak vábný román, z dětství juž mi známý,
pln veselých i smutných kapitol,
jež útlá ručka mojí Musy skromné
mi zlatých svila upomínek nití!
Teď snů těch román ztracen však je pro mne
a „Pojď!“ – mi kývá přísný román žití...