Kik tudva kelték a sulyos gyanút:
Hogy visszavárják a dalt, s lombosan
Ohajtják látni a fákat megint. -
Te, gyenge kis galyat szúrtál vala
A dúlt liget szenes földébe le,
S mig gondosan ápolgatá kezed:
Hited sugalta, hogy kihajt az ág; -
Dolgozva, híve nem csalatkozál!
Munkádra szép áldást adott az ég:
Tiz év alatt az oltvány nagyra nőtt,
S a terepély élőfa ágait
Virág, gyümölcs borítja gazdagon,
És lombja közt cseng a dal édesen. -
Virágozzék, érjen hosszú időt!
S ma, árnyain fogadd üdvözletem!!