Ten pomník, drahý, nejvzácnější věru,
jejž dílem Svým Tys postavil si sám
a který v pochyb tisícerých šeru
vždy jako maják svítit bude nám.
Snad v bouři žití pokolení příští
již zapomene, Tvůj kde, Mistře, rov;
než dílo Tvoje
vše přečká boje,
ni blesku zloba jeho neroztříští,
to tvrdý mramor přetrvá i kov!