Pod rytířem cesty spád
do rokliny ústí;
břeh a svah – sníh zimních vád
hledí valem růsti
závějí tam bílou?
To jen trní tichou pěnou
do květů se sněží,
úbočí se kupí stěnou,
dole cestu střeží.
Bílý, bílý květ,
bílý do večera!
Brzy dvou jen mužů střet –
rdí se květy šera...