Sníš o výpravách ve pravěku šeři,
jež podnikal jsi v mládí neúnavný,
jež znaly pouště, hvozdy, hory, moře?
o půtkách s obry a s divokou zvěří,
o cestách, dobrodružstvích, jimiž slavný
jsi stal se světa šírém po prostoře,
kde vzplá i hyne zoře?
Sníš o zmijích, jež opletly ti nohu,
či o báječném velkém ptáku nohu,
jenž mláďatům tě do hnízda vnes’ v spárech?
Však roven polobohu
ty, nový Herkul, silou svojí paže,
jsi vítěz byl vždy v půtkách, vřavách, zmarech;
o moři, které v žárech
se vlnilo, kam lev, tvá věrná stráže,
když na lodi, jak odjíždíš, tě zočil,
se hlasným řevem zoufající skočil?