Vy lesy modravé,
vy hory mlhavé,
co na mne volá z vás?
Co duši moji zve,
co srdce tužbou rve
za hvozdnatou tu hráz?
Zda nemůže mi plně kvésti
pod krovem rodným tiché štěstí,
zda nestačí mi dol ten známý,
kraj utěšený mezi vámi –
ó rcete, mlhavé
vy hory, modravé,
co znáte jiných krás?