Však jiným zjevem sváben Janův duch:
Aj vyšel Prokop hejtmany obklíčen,
Voláním „slávy“ sterým třás se vzduch –;
A jak byl vznešen v onen den a slíčen:
Věhlasné mysli z očí zářil ruch,
Postava vznešená a spanilá,
Marsovo čelo, orlí pod ním zrak,
V lahodě přitlumoval přísný mrak
A jizva, kde jej střela zranila.