Na vysoké hoře mrtvol síly
plný hlas zní: „Jenom blíže, hochu!
Pojď se rozloučiti s Otokarem.
Poznáš z osmahlého obličeje,
že byl sluncem vaším, vaším jarem.
Ze třiceti ran krev černá teče,
ruka třímá ještě jilec meče,
druhá v proklaná se prsa reje.
Pojď se rozloučiti s Otokarem!“