Ach, víro dětská, opět blízko cítím
tvůj svatý dech, jenž voní nebes kvítím.
Jak v teplém hnízdě pod perutí matky
mláď ptačí bezpečně a sladce dřímá,
nechť vichrem pod nimi kmen jedle vratký
se prohýbá, nechť vůkol blýská, hřímá:
tak, jista stráží všemocného Pána,
jenž vládne světům na blankytném trůně,
kdys duše má, tvou zvěstí uhýčkána,
sny blahé snila na tvém hvězdném lůně.