Tak bratří všude práci s prosbou pojí,
a lidstva rány lékem divným hojí.
Však práce perná! Mnohý z reků,
žel, v oběť klesl živlů vzteku;
než tělo padlo, duše neumírá,
tam k nebesům se šine, k Pánu všehomíra,
a leskem nehynoucí hvězdy
se třpýtí vezdy. –