Mlčky my spolu kráčeli, šťastni – dávno to – jedním prodchnuti citem,
západem dálné hořely lesy, mlhy s hor táhly k nivám –
Dávno to, dávno!... Píseň své touhy, starých snů opojen ritem,
v chvíli této, posvěcené Tobě, Marie, lkám a Ti zpívám! – –