Pak na to zapomněl a dále rost’
a víc tu snivou ženu neuzřel,
též hocha ne, jenž tenkrát přišel s ní.
A léta prchla, z hocha stal se muž,
vše kolem sebe viděl, pozoroval,
vše vážil a vše brzy odsoudil,
neb shnilé shledal vše, i zašel v poušť.