Však z nenadání hruď má zachvěla se přec.
Zpět o rok cítil jsem se přenesen.
Vše radostí se třáslo, vzduch jak křišťál byl,
mráz vesele si pískal v holých stromech,
zem jiskřila se pod kopyty koní,
jimž na šíjích se chychotaly řehtačky,
jak střela pádili jsme zmrzlým krajem,
kře, stromy, tyče jen se mihotaly,
však mně to byla jízda přec jen zdlouhavá.