Zřím oknem přímo mezi vršky stromů
tu na šedou, tam rudou střechu domu;
kol sady. – Tyče telegrafu v rohu
rám obrazu je, kam dohlédnout mohu,
tam svítí hrušky, modrají se slívy.
Sem časem sletne malý ptáček sivý,
jak zlaté kapky vosa vosu stíhá;
teď vznášejí se, teď se kloní k zemi,
kde mezi staré hruše haluzemi
se velký žebřík podepřený míhá.