Co žádal jsem? Jen kázeň, poslušnost.
Za jejich volnost jsem jim štěstí dal,
neb lidem není třeba svobody,
by šťastni byli. Teď ty přicházíš,
bys bořil zas, co léta stavěl jsem,
a v lidské duši nítíš opět vzdor.
Ví Bůh, že ztrestám každou takou pýchu.
Neb i ta nejpevnější budova
se zřítí, kdyby každý kámen měl
svou vlastní vůli, kdyby každý sloup
chtěl vzdorně hlavicí svou potřásat.
Poslušnost, kázeň tmel je zázračný,
jenž pojí všechny v celek jediný,
a hrdě k nebi vznáší zlatou báň.
Toť dílo mé. A kdyby papež sám
chtěl ohrožovat jeho trvání
a kdyby třebas tři, jak teď se děje,
je všechny srazím v prach a rozdrtím.“