Co, druhu můj, znamená slzy mok ti s tváře plynoucí?
Proč as stesk mlčivý číši ti slasti kalí?
Zdaž jediného tě jen ošemetná soužila láska?
Zdaž jediného Milek krutě bolestmi mučil?
Pí! Zapomeň trudu! – Patř, jak tam Jitřenka vychází
Z vln – kdož ví, zdali též Hespera zříti budem?