„Nuž tedy dobrá! půjdem spolu.
Vždy věrně s druhem druh jsme posud
vše snášeli, co přines’ osud.
Dnes prý jsme v práci naposledy.
Jsme podezřelí, námi lid
prý pobouřen se v odboj zvedá;
pán myslí, nám když práci nedá,
že vrátí se mu starý klid.
I já mám dosti steré bědy
a žebrat nechci o milost,
dnes v práci naposled! – A dost!“