Aj, „Stupaj! Stupaj!“ náčelník hned velí
a v pochod dal se udatný pluk stkvělý,
vždyť chůzi usnadňuje buben zvučný.
Svou zbraň a vak svůj každý vojín nese,
zpěv mnohohlasný ze rtů jde jim v lese,
a po něm ozývá se hovor hlučný.
Jdou junáckým a bohatýrským krokem,
zem neznámou si každý měří okem.