Nuž, rád jsem plul tou žití poutí valnou
v klidu i bouři, v radosti i žalu,
ač vzdálen jí, vždy k pravdě touže v duši;
a moje loď když narazila v skálu,
já jednou vzkřik’, – pak naslouchal jsem v hluši
kdes od přístavu na ozvěnu dálnou.