A co vidím, drahý Jury!
Ráje pásy,
Nebes krásy,
Kde ten sladký větřík vane,
Jara s láskou věčně stane;
Kde se kvítek zimě nekoří,
S květkou o milosti hovoří,
Ony máje,
Ony ráje,
Kde ty tisíceré lípy stojí,
V jejich vůni duše sebe pojí,
Kde se palma sklání
V míru věčném vlání.
Vidím, vidím ony nebes kraje,
Kde se láska v proudu věčném vlaje,
A v tom proudění,
A v tom vlnění –
Krásy nové,
Nehynoucí,
Nevadnoucí
Vesmír plove.