Nám prchlo všecko naše štěstí
a zbyl jen žal,
to Pánbůh nám Tě vzal,
Ty květu plná ratolesti!
Zda věřit’ mám? –
To klam, to klam
a planá lež!
Já vím, že nepodlehnu hrůze,
a že mi na nebeském luze
hvězdičkou zase vykveteš.