A hlas volá: „Nyní odhodlaně!
Konec budiž otrockým teď chtíčům!
V buřičský jsme vešli zápas vrátký –
chvalme boha! již nám nelze zpátky!
Již co skalní strž se s výše srázné
valem řítit jest nám do propasti!
Otřes tedy skálou, srdce rázné,
val se, vzpouro, zahřmi němou vlastí,
zahřmi v dál, ať zmlkne vlků vytí,
ať se bouří ohlas za ohlasem!
Strhni sebou tisíceré žití,
ať vše podlé babství hyne třasem;
vše svou silou jímej v jednom davu!
V odvět vrzme tureckému sobství
z každé mužské hlavy samu hlavu
nebo spasení své země z robství!“