Jak z úběle jsi, zjeve bohorodý,
jak z blesku Jovišova jsou tvé hledy;
rci, nespadla jsi do náruči vody
snad vínem lásky spita z klínu Ledy?
Snad v nebi, které s jezerem se snoubí,
zříš posud bohyni tu usměvavou
a vzpomínkou se chvěješ v srdce hloubi,
a blaha sen ti táhne hlavou?