To se všecko, drahé krásky,
V světě děje z pouhé lásky!
Což je ale věčnost s dlouhou chvílí,
Co jsou žízně truchlené,
Co je medle kabát bílý
A vejložky červené,
Co je veršů tvoření,
Co je smrt, co zbláznění?
To jsou věci ještě malé;
Mnohý – ten se, slyšte dále,
Z pouhé lásky – ožení!