Čas bude prchat, slunce nad zemí a mořem zlatě plát,
oblaku proměnlivé letět, růže nedotknuté odkvétat,
krev rudá téci z ran, jež více nebolí.
A já chci dlíti nečinně jak mrtvý v mnišském hábitu
v mlčení na věky, skryt v stínu hor, v závoji blankytu
v Gelati na verandě nad Rionem svatých údolí.