Přes kraj sluncem zlacený,
píší stíny své překotné písmeny,
je to dopis lásky, jenž psán
nejdražší něčí rukou.
Takové klikaté písmeny psávala,
božsky prostá dívka milému svému,
ještě když krvácel z těžkých ran,
když se nemohla rozběhnout k zraněnému
a když se srdcem mu vzdávala
v naději matky s pokornou, bezradnou mukou.