Odešly. Sám tkadlec s hochem v práci;
vedle v komůrce spí chorý děd.
V lomozu se jeho kašel ztrácí,
až se hlasněj ozve na přezvěd.
Každé chvíle ptá se syna,
kolik že je hodin juž.
Jen se zeptá, zapomíná...
Tělo, duch jak plitká třtina.
Týž los čeká muž.