Aj mocný světa Pán prstem jen s trůnu pokyvne,
Rychle Seraf se chopí poslušný trouby nebeské.
Dech v skřivených dutinách ze prsů se nebešťanu krouží.
Stříbrohlasí v dědinách blažených všady zvuk se ozívá.
Poznati vůli opět moudrosti nevyzpytatelné,
Na znamení se hrnou zborové hned k trůnu nebeští,
Též hrdinů davy tam kochající se v blaženostech,
Jichž krev prejštila se v životě pro pravdu pozemském.
Přívětivým šeptem, zastřen jsa mrakem blankytným,
K zástupu takto Otec vyvolenců počne nebeský: