„Odpusťte, panno, že jsem vinen velkou
A pro vás nepříjemnou nehodou!...“
„„Ba měla bych býť přísnou suditelkou,
Však že vše přešlo šťastnou náhodou...““
„Ach! s vámi, milostných Hór učitelkou,6)
Bych tančil do smrti! Jen nehněvejte
Se!“... „„Nuže, druhou kadrillu si mějte.““
Jí ručku polibí... a ta tam děva...
Ó šťastný rek náš! ona se nehněvá!
Kéž toužená je zde juž blahá chvíle,
Kde všecko říc’ jí hodlá při kadrille...