A přec ten obraz dojímal, ač všecko
v něm archaismy hrálo; v tvářích postav
těch žila duše veliká a vroucí,
v nich přímost čet’ jsi, prostotu a víru
a oddanost a mužnou odhodlanost
a přesvědčení; v ryzí naivnosti
svých pos a posuňků, ve mocném vzruchu
svých duší chytli srdce básníkovo
a nutili přes nezvyklé své kroje
a celé vzezření své mužů z lidu
ku větší úctě, než kdyby zde stáli,
jak tradice je líčí, v plné slávě
a lesku východním.