V háji cti a rozkošnosti věčné
Na kráse se neomylné zhlíží;
Zde mu plesy zvučí nekonečné,
Čest a krása pravá ducha víží;
Zde sy otvíraje budoucnosti
Lůno zvelebuje tiché ctnosti;
Tma se s očí tratí, v jasnu vidí
Vyvýšené vlasti světlou slávu,
Tuť se koře všemocnému právu
Božství, rozkoš nevídanou klidí.