„„Ha! ha! ten zas ve snách lítá,
kde ho kojí nestvořenost,““
mluví Hrubec; „„jak se zmítá,
že mu zmizí přirozenost,
že um větry plodí;
ten as sebou hodí
zprávou na podlaze.
Bratře! boj se rodí,
Hromovod jest v Praze!““