I patřím v noc, kde matném ve sousvětlí
kry troucí se juž volným tokem plynou,
k nim cáry mraků, jak by supi slétli,
se chýlí servané, nad prohlubinou
se míhají a třesou... Bouřnou hymnou
vzduch vlní se – pryč s obav tísní zimnou,
ó jitro, jitro, zažeň juž noc stinnou!