Mnohý vlastenec se stále honosí,
Že daně až posud tu řádně platí,
A jestli jsou větší, na to nekouká,
A proti ním nikdy že prý nebrouká.
Vlasť jeho však potrefí nehoda zlá,
Nehoda ta daně hned zvětšiti dá.
Tu vlastenec se hned z vlasti uklídí,
A ptáte-li se ho, proč takto činí,
Řekne: „Dejte pokoj, to je mně draho;
Radč do Ameriky, tam je přec blaho!
Z každého psa abych platil, ne?“
Ó ironie! ó ironie!