To do drsných, povětrných předjarních mračen valů
vnik' jásotný útok slunce a na krev je rval a bil,
zem syrová, černá si zpívá dešťů včerejších chválu,
chlad odešlých sněhů čiší, jenž na vrcholech zbyl.
Stráň brzy se zalichotí. Již tře se jak ovečka bělem
svých kočiček, sněhově cudných střemch nastaveným čelem.