A žití pohádkou jsem ujížděl
jak za prvního mládí na saních
na masopustní, bujné veselí,
v něž rolničky a zvonky na koních
mi snivě, vesele v let zvonily,
jak tichý, rozpustilý šotků smích,
jak skřítků drobných tichý popěvek,
jak píseň zmírající v obloze,
jež modrá, v bezedno se klonila.