Pak k tomu nároží jsme přicházeli...
Takové byly dlouhé, vyhublé ty ruce,
ty ruce chvějící se pokorou a studem,
ty ruce vyčítající a prosící,
ty ruce nastavující své prázdné dlaně
(takové byly měkké a horké ty dlaně)
a tolik bylo zoufalství a tolik tragiky
v bojácném chvění těch dvou ulekaných rukou.