To strojení! V saloně zatopily,
pár svíček k zrcadlu mi postavily
a česaly mě. Máť má – nikdy dříve
jsem nezřela ji v náladě tak živé
a radostné – se kolem mne jen točí;
a babička div nenechala oči
na každé stužce, stále povídala
a na své staré bály vzpomínala –
nu, babička má! Víš, jak máti říká,
že té se život víc už nedotýká,
že z přítomna už lepší čásť jen cítí
a v zpomínkách jen mladé slunné žití...