Nechť i skonal – matka živa!
Nechť král nedostojí slovu!
Bernard, jímž chví lítost divá,
chvátá nejdřív ke hřbitovu
a pak ještě téže noci
tryskem spěchá k matce své,
by s ním odjela, ji zve
a svých věrných za pomocí
z jeptišek ji kruhu rve.