Zde tedy tenkrát, z této čiré studánky
pil jsem div; i otevřel se zrak
a uzřel tepat srdce vznešené,
kam jasná duše z očí vítězných
se snesla, aby prosvětlila je
svým šlechetným a jasným vědomím.
Tak záříc závojovou těla mhou
se zdálo býti kouzelné jak srdce
žen dávnověkých, podivuhodných.