Dumavý rolník v tiché chvíli ranní,
opustiv chrámu vzdušné prostory,
svazeček proutí svírá v hrubé dlani,
svazeček z pestrých stužek fábory,
jej vlídná ruka kněze posvětila
v zázračný zdaru všeho amulet,
veň požehnání boží soustředila,
jímž plane pupen, usmívá se květ;
kočičky ty, svěcené v palem svátku,
hojnosti šotka v každou vábí chatku.