A jeho dceruška jak vítr v lese
předehrou na špičkách točí se v let,
pod rtíkem bílý lesk zoubků se třese,
koketně frisurou hlavy své kývá,
míhá se, míhá a šatečky z tylu
rázem se rozdují; – hle, teď se dívá, –
ariston počal již zvučeti v kvilu
a před ní neznámých dětí vře svět!