Mé děti! Hoši! Zde!“ Co bodnulo tu paní?
Ven křičí zoufanlivě hlasů do hlaholu,
když s prudkým třeskem spustila rám okna dolů,
sklon z okna, hledá slepě kliku, v dveřích stojí,
vstříc muže nevidí, jak o pád se jí bojí,
a sama střemhlav ven se po stupínkách řítí
jen za vojáky nadšeně. Až trapno zříti,
jak oni zamračeně, cize, překvapeně,
se uhnou náručí, a neznámé jim ženě.