Zda vyplněno juž mé proroctví,
já nevím, to však cítím hluboce,
že Bůh mi slova kladl na jazyk,
že vyplněna budou zajisté.
Když dokončil jsem, padla mrákota
na smysle moje, a já zničen kles’
na svého syna tělo vychladlé.
Já probudil se děsnou bolestí:
vrah mého syna kázal vyrvati
mi zrak. Já ještě příliš bohat byl
po ztrátě jediného dítěte!