Dík, střízlíčku, dík, pěvče milý,
ty’s nejněžnější pěvců všech,
vždyť žal můj, číší útrap spilý,
jsi utišil i prsou vzdech;
dík, skromný básníku můj ptačí,
jenž věštíš jistý jara vjezd,
když zimní buran hvozdem kvačí
a lehá v závěj sněžných hvězd.