Cudná panna jestiť pravda svatá,
Ach kdy po ní chrapoun hrubý hmatá,
Odletí v tichou hned věčnost svou.
Hrubá mysl s květu lesk setírá,
Vroucí slovo v úzké skřípce svírá,
Dechem tím dušičky řádků mřou.
Mládenec kdy stydlivý se blíží,
Aj za každou slova věrné mříží,
Jasná očka k polibení zvou.