I kloním hlavu, duch se vplétá
v síť pohádek – ó, jak jsem blah –
jež stromů vypráví si četa
ve smaragdových samotách
o hnízdech plných drobných zvuků,
jež do ňader jim ukryl drozd,
a starém, doutnajícím buku,
jenž v noci osvětluje hvozd.