A běží chvatně ven, až unavena poutí
ve vřesu páchnoucím chce sobě spočinouti,
však datel zaťuká, žežulka zalká z blízka,
a jí hned rosa v zrak a v duši stesk se vtíská,
a kde jest jaká struna ve hrudi,
hned k smutnému se zpěvu probudí.