Noc tichá kouzlem svým když poutá duši tvou
A luny jemná zář se vznáší nad tebou,
Mír v srdce vlévajíc a ladný budíc sen,
A jih když přivlaje, houštinou zachvívá,
A slavík v dřímotu lesiny uzpívá:
Tu pomni, milený, že nejsi samoten!