Když se srdce láskou rozplakalo,
ach, tu samo stojí v světě šírém,
jeho bolu nikdo nerozumí,
a tu hledá útěchu svou v nebi:
vysoko a daleko je nebe –
a to srdce z půl se cesty vrací,
na své milé zemi odpočívá;
každé dítko země jaroplodné,
když po ránu slzami se šatí,
srdci tomu věrnou přítelkyní.