Menáž je polní, leč pečeme lívance
z běloučké mouky,
o marmeládu se dělíce
s mouchami, brouky.
Pak na verandě na kavalci
chvilinku, chvilku točím palci,
sytost mě těší, neděsí sudba,
nad střechou kousek nebeské modře
sminká se na mne dětinsky bodře –
vtom spustila hudba.