Tys řekla: „Dej mí jaro.“ Chlad byl kolkolem
a bolest loučení rty ledem svírala,
my cítily, jak rozšílené láskou jdem’
k rozcestí věčnosti. Smrt spáry zaťala
do srdcí horoucích. Jak jsme se milovaly!
A ledy tály v slunci, stromy rozkvétaly.