A níže v padol po travině
zář tvoje plyne; na křovině
květ otvírá, – i v háj se pouští,
probouzí ptáčka v šerém houští,
ozlatí laňce vonnou skrýš,
proletí hájem – výš a výš –
nad lesy v modré chví se páře,
až celý kraj tvá zlatá záře
v úsměv a volnou píseň budí,
žehnajíc nadějí každé hrudi! –