Plují oblaka a letí,
věky mizí pod nimi,
jeden věk a druhý, třetí
od jar zkvetlých do zimy,
mají lehkost křídel ptáků,
mají tichost duchovou,
tančí oblak po oblaku
ve dne, v noci, světlem, tmou,
prosyceny vůní lesů,
vlhkých luk a horských tesů...