„Sestřičko má, jak plakati
nemám nyní smutný pro tě,
lhostejný jsa komukoli,
osamělý jak kůl v plotě,
jako hruška v širém poli.
Jsi-li vdaná, prostřed dětí
poklekni a pomodli se
za mne. Jejich prosba letí
jako anděl přímo k Bohu.
Jsi-li pannou, ku oltáři
Matky Boží klekni s tváří
pokornou a pomodli se.
Prosba panny nebe láme.
Jest-li se již v žití nepoznáme
až na věčném nebe břehu,
pomni, že tě stále střehu
jako oko v hlavě svojí
v myšlénkách a v mysli smutné.“