Jinoch tiše hasne, jako
Hvězda na večerním nebi –
Jako zlomená lilie
Děva se přes něho kloní,
Její bědování nemá
Konce. – Jat anděl litostí
Sám se vtají v opuštěnou
Mrtvolu. – I počne opět
Krev se valiti žilami,
Opět srdce bíti:
Anděl proměněn v člověka!
Pozdvihne se z lože – děva
Obejme ho jásající,
Líbá rtoma planoucíma.