Tu náhle v strži mračen, která pádí
a mizí v noc, či kdesi od pobřeží
až jiných světů, které v snění leží,
se ozval hlas – ples víry, dobra, mládí,
a jako Sinaj, který v blescích svítí,
a jako kříž, jenž s Golgoty se třpytí,
v to smutné, bědné, bludné lidské žití
sáh’ mocný jas,
a ozářil zla, hříchu vlnobití
ten svatý hlas.