„Postrašit chtěl nás.“
„Viac, viac on chcel.
Bože môj! Bože! Strašno mysleť.
Čo vaše rameno?“
„Nic to, nic.“
Jak mohla, vymyla, zavázala
obě už rány.
„A teraz k nám!
Chytro! Čo najskôr!“ pobízí Eva.
„Smiem vás podoprieť?“
Již chtěl říct: Ne!
Ale se včas ještě vzpamatoval,
pohlédl k ní a vděčně se
zavěsil na rámě její. Sladkost
jejího těla ucítil.
Ucítil tlukot jejího srdce.