Tak jsi, květe, volně rost’
vůní odkojen a klidem.
V laur svůj někdy jen tvůj skvost
Aischyl vpletl s Euripidem.
Los ten pěvcům společný,
k písni jichž svět netečný,
sotva se mu uráčí,
s Parnassu jim podat – bodláčí.