Když v posled vnikli v jizbu prostičkou,
tu zřeli pana radu... na zemi
u staré malované truhlice,
snad po bábě z vsi rodné zděděné.
On ležel natažen, dva kornouty
již do půl naplněné cukrovím
a pochoutkami vedle ležely
a třetí v truhle a ten rozsypán
a tato byla plna cukrovinek,
že mohlo stačiti to na pár let
pro všecky děti denně z městečka.