Tu pojednou v hlavě mrákot tíž
se zdvihá jako pára ranní...
Andělko, slyšíš, neslyšíš?
Kdos jak by stále volal za ní...
Však probuzena již, střízliva
se rozhlíží a tápe kolem...
Je sama... Je sama... Noc chladivá,
jen listí šustí v háji holém...
Teď Andělka bojí se... Bože můj.
neopouštěj mne, při mne stůj...
V tom ;na domov jak si vzpomněla,
v nic nálada bujná se poděla,
a mládenec jak by se propad’ v noc,
zaniklo kouzlo jeho, moc...
Andělka unavena klesá
v mech trávný u černého lesa,...
jejž tušit vedle... Olší hájem
tma jako černý popel padá...
Podzimní palouk zvadá, zvadá,
a ticho mlčí celým krajem...
Mlhy se vláčí před ní zdola,
kdes poblíž za ní sýček volá,
pak ticho neproniklé, dusné...
Andělka tiše pláče... Usne...