„Ty nehněváš se na mne, Šárko, více?
tys zapomněla již a odpustila –
víš, tenkrát, jak tě Bivoj vysvobodil –
ty nehněváš se? Ó jak žehnám Vlastě
a celé vzpouře žen, že mohu stejně,
čím hřešil jsem, zas napravit svou vinu,
jen řekni mi, zda více nehněváš se?“