Kol hrčení – ó, rajská hudba pro mě!
Již vítám se s ní. Veselá je dnes,
živější, myslím. „Nového nic v domě?
Pan farář též se kousek s námi svez
a pozdravuje. Byl dnes rozmilý.“
A nadšeně hned: „To je krásný den!
A my vám prchly. Přiznejte se jen,
měl rád jste pokoj od nás na chvíli.
Beztoho muž můj říká častokrát,
že rušíme vás příliš, ani psát
že nemůžete u nás. Psal jste zrána?
Ne? Škoda! Dnes jen z příze zlatisté
by byla jistě každá báseň stkána.
A co váš román? Mám to za jisté,
že píšete jej. Víte, Karel říká:
,On píše román. Nu, však uvidíš,
budem tam všichni – s básníky je kříž,
i starou Naňu strčí tam, i psíka!
Tak budu tam?“ A šibalsky se směje,
a já i s ní, ač srdce se mi chvěje.