V tom skříplo veslo – na břehu jsme stáli,
mé sny a tužby v tmu se rozplývaly,
jak obláčky na západ veslující,
když hasnou v nebes hlubině se tmící.
Ó plaché sny! když blaha číš se pění,
tak skane do ní slza utrpení,
tak píseň svou má každé srdce hnutí,
svůj odlesk hvězda, sen své procitnutí...