„Ty tážeš se!“ mu dívka odvětí.
„Což nechápeš, že polo zázrakem,
když k tobě v žalář vniknout mohla jsem?
Víc, než tvá smrt, tvůj život váží, věř.
Co duší spasíš bouří mohutnou
svých slov! Co mocným dojmem zraků svých.
Však nemeškej! Čas nutí k útěku.
Ó, neslyšíš ty rány? Tesají
ti ukrutníci pro tebe již kříž!
Ó, zemřeš-li, pak zhynu bolestí!“