Odpovědít srdce chtělo.
Pod okny v tom dole v sadu,
kde se lilku loubí tmělo
plné vůně, plné chladu,
zapěl sladký šept a známý
v šelest listů, v ptačí pění
van spěl stromů korunami,
cos jak stajený smích hrálo,
jiskřilo a jen se smálo,
sladký ševel – políbení!
Srdce stichlo; zvuk ten hned
postačil mu za odvet.