Když titanů již vzpoura povalena
a v panství svoje vešel Joviš král,
druž bohů blesky jeho postrašena,
jak stačit moh’ jí na Olympu sál,
před králem couvala, kol tušíc změna
že paní, velký že se převrat stal,
moc boha od země že do nebes –
Však zapomněli, vše má cíl a mez.