„Kterak se chvěješ!“ družka jí praví.
Ona k ní zvedla pohled svůj žhavý,
stiskla jí ruku, líbá jí líce.
„I mne by zdusil onen mrak tmavý,
zůstati s tebou nemohu více, –
polib mne ještě, – loučím se, drahá!“