A matka má tak krásnou zlatou niti
tu ze vzpomínek dávných vypředla,
že láskou opět staré oko svítí,
že po ní zpět mne v mládí zavedla – –
Ó matko, matko v prokvetalém vlase –
ty dětství mého krásná pohádko –
já u tvých nohou jsem tak šťasten zase,
jak když jsem býval tvoje robátko! – –