A zítra tedy znovu, s novou chutí
zde z toho ticha,
jež mírem v duši dýchá,
tam do světa, kde není oddechnutí,
kde v pochybnostech o myšlénku svoji
sám s sebou musíš rvát se,
kde všecko nadšení, kde všecka práce
kams bez ohlasu zapadá v tom boji,
kde čest i práci svou, své jméno rvou si,
kde bratr bratra rdousí,
kde přítel druha dáví,
kde místo nadšení jen vášně zbyly –
Bud’ zdráv můj domove, můj druhu milý,
vy tiché samoty mi buďte zdrávy!