Poprvé se jizba po dlouhém zas čase
ozývá dnes jasným hovorem a vidí
šťastná líce dvou se milujících lidí.
Žel, že ještě týž den anonymním listem,
který Svatoňovi poslán z Javorníka,
nová hořkost v duších ubožáků vzniká,
nový mrak že vyvstal na jejich už čistém,
na krátko však jenom vyjasněném nebi.
„Do výslužby šťastnou cestu!“ Slov to málo,
ale Svatoňovi se v tu chvíli zdálo,
že se to z nich na něj celé peklo šklebí.