Vzal jsem Tě v lokty vyděšen –
posavad hrůza mne drtí –
chtěl jsem ten nejkrásnější plen
vyrvati z náruči smrti;
nechtělť jsem věřit’ nikterak,
mrtvou že v loktech Tě nese,
vroucně jsem líbal zhaslý zrak –
Ach, jak mi ňadro se třese.