Mlýn stojí. Bílý člověk v strachu čeká,
co bude nyní. Železo už puká
a kusy jeho na zem odhozeny
třaskají temně. Kroky obří slyšet
už z podzemí. A ohlas jejich mísí
se s kroky jinými – to přicházejí
Dějiny Světa v tato známá místa,
v ta místa, odkud kdysi vydaly se
jak herci potulní do dálek světa
předvádět drama, komedie, frašky,
jak vybásnil je Osud nevýzpytný.