Však, jak bychom sami tak choditi mohli po lesích, kdyby nás Její nevedly oči –?
co by nás vábila noc – i s lunou – bez Její záře a tepla a dechu –?
jak bychom dovedli zpívat tak krásně, kdyby nám Ona nepěla napřed –?
a koho bychom líbali než Ji, a komu tak šeptali tiše a vroucně –
oh, kde byly dnů našich letních sálavé barvy – bez Ní...?!