Všechno své myšlení z modře a nachu
často již viděl jsem v silničním prachu,
ztepilou slunečnici s ohnutým stvolem:
dosti se nazřela směrem, kde dní se,
stále se točila po světla míse,
kdekoli, kdykoli podal ji čas,
umdlela náhle smutkem a bolem,
spálil ji čekání mráz.