Všude smrt, však nebolela tuze.
Smrt spíš byla v zneuctění hrůze.
V tom, jak se vraždí nenávistí,
v tom, jak má chuďas žluč její jísti,
karabáč slyšet, jak hvízdá a svistí.
Pod tupou hloupostí mučitelů
srdce mi denně usedalo.
Ale z mých želů – ale z mých želů
z hlubokostí mých těžkostí
něco se do světa smálo.