Každý unavený poutník ví, jak sladkou bývá země,
jak je hebkou poduškou, když cestou sen nás zmámí
a uvede v zapomenutí, v říš jediného blaha.
A kdo, z jitra probuzen, se v cestu vydá směle,
nezaleknut štěkotem psím ani v nivách dýmem,
jistě dojde přes propasti ku polednám krásy.