Se starým Šplíchálkem, jenž řídicím byl školy
a jako muzikant měl slávu po okolí,
náš farář jedenkrát – už lípy staré kvetly –
na návsi zastavil se v teplý den a světlý.
„Tak jak pak chystáme se na pouť? – přijdou hosti!“
– Ó, prosím, tužím se už, tužím, velebnosti,
dnes zkoušku měli jsme, vše lehce jde jak proud,
pan patron moh’ by sám si přijít poslechnout!
To „Bože, sílo má!“, to sbor je krásný velmi,
a jak když namastí, tak pěkně dneska šel mi,
pak píseň „Vůle Tvá!“... A kantor pohyblivý,