Křesťané smělí zpívali po vítězství
Zvýšujícým zpěv, až hory a doly
Hlukoty čtveříc zvířata smrtily plachá.
Radost jim jiskřila s očí, radost se mocná
Jevila z činů; přítele přivinul k srdcy
Věrnému přítel, a líbaje protivníka
Mládenec horlícý hněv vypudil z duše.
Usta jen mluvila med, a zšířené srdce
Vylilo radosti proud, až smyslové vřelí
Veselostmi se spíjíc tvořili v příští
Blahoslavenství ráj, kde pokoje chrám a
Svobody hrad se stkvěl jak ohnivé slunce;
Krásou mladnoucý co andělé lidé
Kouzlili nebesa svým, a s obdivováním
Blažícých krás chvátali k věčnosti moři.