Ve hluku ulic často vzpomněl si
na její měkký, zvonkovitý smích,
na ruky stisk, když někdy potají
se ruce jejich maně setkaly,
na její milé, dětské žvatlání
o přísných sestrách, o představené,
o družkách z ústavu a o těch všech
starostech drobných, jež má každá z nich,
o ženiších, již přijdou pro které,
o svátku, jejž z nich která slavila,
o tennisu, jejž hrají v zahradě,
o esthetice, o níž vykládá
jim sestra sama ošklivá jak noc,
o lístku milostném, jenž zabloudil
náhodou v jakés ruce nepravé,
o vyslýchání, které nastalo
následkem hrozné události té,
když představená lístek milostný
chovance jedné vzala pod rukou...
Tak jako ptáček v kleci švitoří,
tak ona hovořila o všem tom,
co těší, rmoutí, zajímá i baví
chovanek mladých romantické hlavy.