Nechať na Tvých ňadrech vykrvácel
nadšeného lidu pyšný květ,
nechať každou hlavou kat již kácel,
mřel král ducha, zdárných činů svět,
přec vše marno! Těžké zlaté klasy
vzrostly divem z nachu hrdin těch;
šlechty není, však nač třísnit řasy?
rodíť se nám zpod doškových střech!