Ó pohleď na ni, jak v té rakvi černé, ledové
to její tělo vnadné sladce dříme!
Ach, Asro... Asro, jaký smutek
se v hloubi nitra mého rozpoutal!...
Já miloval tě s duší celou,
však víc než tebe – tvé jsem kochal žaly;
ne vnady – bědy tvé mne k tobě připoutaly.