Na ucho si lehnout a spát zcela klidně
pan Böhm směle může: Procházkovic z Vídně
slib mu dali často, že žít bude blaze;
familie Grégrů navzájem zas v Praze
pečuje dnem nocí nad ním obezřele,
aby zkázy nevzal na duši ni těle.
Panu Böhmovi to nejde do umu –
inu, má víc štěstí nežli rozumu.