Ze sypké dlažby zimným dechem vane
staroba plísně setlelé,
a ve prach drolí kořen smokvy plané
oltáře božstev omšelé.
Řečniště, odkud s okřídlených retů
rej šumných slov se rozlétal
oblastí dálnou široširých světů:
jak pusté hnízdo v lůně skal,
teď rysuje se, zavaleno hrudou,
špičaté rostry relikvijí chudou.