Nuž, veselo nechť je tu, veselo, bez konce... Kočárů třesk
tam v nádvoří pod schodišti zanikal v plném slunci...
Se sloupu Diana směje se, amoři z arabesk,
a z fontán empirových divoce voda prýští...
A obrovský na míle park též v plném půvabu vstal,
ten, půlstoletí jenž karabáčů svist znal,
jen sehnuté otroky, průplavy kopající
a jeskyně vyhlubující i vodní nádrže smělé
se splavy, kde moře vod čeká lehce rozšumělé
a zadržováno jimi, se kolébá v slunci spící...