Díš: je mi sladko. Ale nevím jak,
tak jako nekonečným před zápasem,
já blesky chci, jež zítřejší dá mrak,
tu prázdnotu, jež přijde v jizbu časem,
tu zoufalost, již bezradný má věk,
tu nenávist, jež na mou rasu číhá, –
bude mi dražším zase paprsek
a vykoupení přinese ta tíha.