Tak tedy vstoupl Brandan do ráje,
na hoře stál a zíral do kraje,
jejž Hospodin byl slíbil svatým svým.
Byl oslněn tím světlem přesladkým,
a anděla hlas k němu přicházel
a tiše šeptal mu: „Ó bratře můj,
ráj ten by patřil ještě člověku,
bez hříchu kdyby byl! Zde světlem jest
sám Kristus Pán, tak proto sladké jest.“