Alázatosan egy fejedelmi érsek
Monda: „Uram császár! nehogy olyat értsek:
Hogy, ha magát foglyul kezeidbe adja,
Felséged a hűbért vele megiratja.”
„Nem, atyám!” mond Károly - s hunyorogva intett -
„Eszembe se ötlik, ha te nem érinted;
De köszönöm a szót, s ha egyéb nem használ...
A többire nézve... úgy-e feloldoznál?”