Seděl Roháč nepohnutě,
seděl jako orel stále
v hradě svém na šedé skále
a se skály z toho hradu
vystrkoval na ně bradu.
Zikmund ještě má dost chutě,
za vojem voj vede znovu;
prořidly mu, od Siona
jenom stojí k Malešovu;
k Hoře jenom z Malešova
Zikmundovi posli znova
letí s prosbou nebo z hrozbou: