Kdo mudrc, klidný k úsměvu je tvému;
ba svrchovanou, božskou ironií,
jež čelí světa reji bláznivému,
v svou ženu, které čelo vrásky ryjí,
tě mistr vtělil; tvrdé ve linii
tvůj splývá každý sval, prs visí dolů,
rty nelákají něhy ambrosií –
Vím, v světě sotva sejdem se juž spolu.