Viz spiaté ruce, viz ten smutek zraku,
pláč slyšíš? který bije do oblaků
let tisíc tak jak na zamčenou bránu;
vše zkrušeno v prach, co má lidství v znaku,
své srdce nesou otevřenou ránu;
let tisíc jdou tak nocí k svému ránu,
Královno míru!