„Krásno je, kdy všecko vůni dýše
A bělým se obaluje květem;
Léto ale více má pochoty; –
Tuť dozrává jahoda trávnice,
A malina šťávnatá se zardí. –
Nebudu pak jísti svítky bílé,
Ani křišťalovou píti vodu,
Ale medy jenom píti budu,
Medy píti, černé třešně jísti,
Aby ústa moje sladké byly,
Až je hezký Lubor líbat bude!“