To v malém salonku, kde s ní jsem naposledy
usedl v mlčení, neb „marno všechno již“,
mi její obličej děl znavený a bledý
a suchý kašel její časem přerval tiš,
a kruhy modré, jež kol očí její byly,
kol hrdla cítil jsem; ó kéž mne zardousily!