Jim svlačec hrdě odpověděl s hůry:
„Jak vás, ó duše nízké, vzlet můj hněte!
Že vy tam dole vypnout nemůžete
skráň trpasličí z prachu zemské kůry –
aj, mníte proto, aby každý s vámi
se krčil do rmutu, v němž tlíte samy?
Nechť podlá závisť sočí pode mnou,
mé snahy nadšené výš, výš se pnou
v ten jasný éther, blíže k nebes taji,
kde nehyzdí mne střevlec kalem svým,
kde kalichy mé čisté obletají
jen vzduchu dítka křídlem zářivým.“