Mint reszkettem, borzadoztam,
Lépésem mint őgyelgett
Mint szorongtam, fúladoztam,
Lelkem miként szédelgett;
Pozsgott a vér ereimben,
Keblem vadúl háborgott;
Sós könny forrott szemeimben,
S a szív bennem csikorgott,
Midőn mentem ő hozzája; -
De hogy mézes rózsa-szája
Édesdeden üdvezlett -
Lelkem sokkal könnyebb lett.