A jako tesař neklidný, jenž zvedá krovy
nad zemí horečnou až v propast blankytu,
síň strojím bez konce pro koncert nový,
kde hlasy stvoření vystoupí z úkrytu,
a poklad tónů kde, mé vůli podroben,
se zastkví jako oslniví ptáci;
ti, kudy poletí, svou písní vzbudí den,
pod jejich křídly bouře zaburácí.