Sem, ty handžáre, sem na mou hruď!
Na srdce tě vinu, zdráv mi buď!
Pryč s té knihy veršů sladkomřivých,
zvučných rýmů! Nehodíš se k nim:
jiné básně ve slokách ty křivých
sepisuješ písmem krvavým.
Nepoznal jsi našich sladkých žalů,
slovanských’s jen sílu poznal svalů
a tvá čepel surová se skví
divokým jen leskem hrdinství.