„Jsem rytíř uherský,“ host tiše děl
a jeho hlas se při tom divně chvěl,
„jak mládí jest, já vyjel do světa
za květem dobrodružství. Prokletá
to vidina, pro dnešek dost jí mám,
chtěl zpět bych domů oklamán a sám,
však nevím, kde jsem, nevím, kudy kam.“