Sám nejvyšší školní ředitel
Na stolici sednul Orlův náměstník:
A za malý okamžik
Počal Sedmihlásek učitel:
„Pozor! říkejte nám abecedu!“
A hned žáček jeden „á“ a druhý „bé“,
Třetí „há“ a čtvrtý „vé“
Jednou dobou vyslovoval.
Mistr plný jedu
Metlou vyhrožoval:
Nebylo však platno nic,
Ještě více bylo matenic.
Pana ředitele popadala zlost;
Zuřivě vykřiknul: „Dost!“
A potrestal chyby žáčků;
Jednomu do skřípce zavřel nohy,
Až bolestí úpěl ten ubohý,
Druhému špejl strčil do zobáčku.