„Umírá básník,“ šuměl van a vážně vanul světem.
„Umírá pohan,“ odpovídaly duby a buky.
„Umírá básník,“ opakovala tráva s posledním květem.
„Umírá pohan,“ odpovídaly tajemné lesní zvuky.
A všechna bujná božstva lesů, vod a strání
z pňů, houštin, vodních hlubin vyšla v temnou noc,
snad pud je vyvedl, snad země zachvívání,
a „Umřel básník“ šeptala si dlouho přes půlnoc.