Spěchal v hradní nyní kapli
don Fernandez Coronel,
tichou mši kde starý sloužil
právě kněz, a pohroužil se
rytíř zbožně v modlitbu.
Vyrušil jej ale panoš,
bledý přiběh’ do svatyně,
spěšně kříšem znamenal se
volaje tak v úzkosti:
„Zanech, pane, otčenášů,
zdrávasů a chop se meče,
trhl Perez Estebaňez,
velký komthur Alkantárský,
v město s vojem; ztraceni jsme,
prchá všechno, otvírají
brány už se vítězi!“