Mlynář chce být také živ,
Proto také vroucně žije,
Podle staré dobré mody,
Pomalounku vínko pije
A drží se pilně vody,
Jenom když má vody dost,
To je na mlejn jeho voda,
Třebas vzala jinde most,
Nebolí ho cizá škoda.
Sám se ovšem nepřežene,
Zraky jenom čeleď sílí,
Přičemž časem prášek čilý
Lecos nechat zapomene.
Celý týden nechá klepat,
Drže jazyk za zubem
Z mlejna nechá vynest všecko
A má přec cos za lubem,
Má-li však vodičky skvělé
Víc než třeba, aj tu klesá,
Svítit nechce a přec křesá,
Časem mejlkou mleče mele.
Na spáteční laje vodu
Starého to přítele;
Jak se tomu štěstí vrací,
Často mlejn i promele.
Není div,
Chce být také trochu živ.