Ohléd’ jsem se na zad. Tam rovněž svítila ještě
okna milenky mojí jak dvojná zornice jasná
zámku, šerého jinak, ve spánek pohrobeného.
Tam v komnatce tiché bdí ještě milenka a ke mně
jistě letí tužbou, jak vzdech můj k ní tu zalétá.