Když přijdem světit svoje klidné chrámy,
své ozbrojené vysílají chámy,
již běsné neplechy a vraždy tropí,
již kostel vřelou lidskou krví kropí; –
na místě kadidla jim zápach prachu,
na místě zpěvu zní kol křiky strachu
a chrapot vražděných a sirot lkání
a bledou tvář zakrývá smilování
před hrůzou babylonské neplechy –
a nikde pomoci a útěchy!