tak zuřivý, že lesem hlubokým
zněl zbraní hřmot jak bouře divoká
a z mečů jiskry rudé lítaly
a Alberik tak volal v zápasu:
„Na útěk dej se rychlý, královno,
neb cítím, že můj sok je silnější
a běda tobě, kdybych podlehl!“