Rozvalin spousta plna tajemství –
bolestný povzdech vyrval se mu z duše;
přitlumil jej však vzdorem kamenným,
návalem hněvu žel i hoře kruše.
Stydí se za ten slabý okamžik,
plameny rychle do hranice metá;
čistící živel jme ji v náruč svou,
se všech stran objímá a výše vzlétá.
Šílený Bořek něco zapomněl,
neboť se chvatem ještě žene dolů,
popadá bibli, rychle pádí zpět,
a vrhá do ohně ji v divém bolu.