„Prosím slušně pány, dámy –
nechci chlubit se snad valně,
stav můj, tuším, dosti chvalně
bude znám i mezi vámi.
Na kobercích – na parketě
žiju ve vyšším jen světě,
vím co slušnost je a móda,
neznám, co je bláto, voda,
nanejvýš, že ku rozmaru
šlápu kámen trotoárů;
když pak přijde nečas trošku,
k posluze si vezmu drožku,
a tak skví se moje líce
v salonech neb v skvostném bále,
vždy jen k slávě – ku pochvale
jako černá krasavice!“ –
Hřmotným hlasem na ta slova
prála bota holínková:
„Nezávidím tobě zhola –
však i z tebe čpí jen smola –
panské tvoje postavení,
stav můj přec jen výš se cení;
víť se všude, proč je bota:
ať se blátí, ať se sněží,
ať si voda v cestách běží,
ať se všechna shlukne slota:
tu mé jisté, pevné kroky
víc přispějí k práci, blahu,
užitečnou klestíc dráhu,
než tvé tatrmanské skoky.
Jakou zásluhu máš asi,
že tak founíš s převysoka –
zrobíš leda kuří oka.
Věř i já mám svoje časy,
jež mi záviděti musí
ty tvé salonové krásy:
kyprá půda, mech měkoučký,
kvítím poseté paloučky,
plné barev, plné vůně,
když se k hladké stezce vinou,
zdaž tu takou krásou slynou
ty tvé kobercové hůně?
Když pak v krčmě, byť ne v Praze,
skočnou polku zanotují
tuť si k tanci na podlaze
podkovkami zataktuji!“
„Vlastně se tím zahazuji,“
ruší další hádku vzdorně
vysoké rytířské škorně –
„že tu já chci mluvit s vámi
plebejské vy, nízké šámy;
nechci proto dlouhou řečí
hlásat svoji slávu větší –
zacinkám jen ostruhami!“ –
Na ta slova plná pýchy
potutelné taje smíchy
ozve střevíček se ženský:
„Odpustíte, ctný rytíři,
že proti vám slova míří
slabý hlásek můj panenský.
Však že vašnost mysl skloní,
když se střevíček malinký
zableskne kdes z pod sukýnky –
div že vašnost tady sobě
neubrousí paty obě –
taký spěch vás za ním honí;
a i v prachu se tu koří
rytířský vzdor vaší pýchy,
a jak beránek by tichý,
na kolenou nám se dvoří –
div se rytíř neumoří.
Ba i kdy tu šlápne maně
na vás podpatek náš hladký,
vzdychnete jen, nám se klaně:
‚Ach, jaký to pocit sladký!‘
Pročež vaše urozenost
rač svou snížit povýšenost,
často střevíc hebké kůže
třeba sto rytířů zmůže.“ –