K zámku, v mhách jenž narýsován
olbřímě se pozvedá,
kovář pod přístřeškem schován
z podobrví pohlédá.
V oknech zámku světla skočí,
zaplanou tmou krvavě
jako mhourající oči
šeré saně ve hlavě,
a sloup kouře stoupá zpříma
nad střechami do výše,
u krbu král to tam dřímá
po radostech nejspíše.