Hloubka nepojatých posud bolů
Srdce mého jest tak hluboká,
Výška trudů mých tak vysoká,
Že od severního země pÓlu,
Zasahá až pod polední dolů,
Cesta vzdechů mých tak široká,
Hora nářků mých tak veliká,
Žeby nesti měli dost dva spolu.
Utrpení mé jest tak nesmírné,
Že mi nedopřeje oddechu,
Ono jest tak kruté, srdcežírné,
Nesrozumitelné, nevýslovné,
Že nalezt proň nelze útěchu;
Zkrátka: Nic mu v světě není rovné.