Kde v netvora rukou jsem cítil, že mám být poslušným sketou,
z horečky, jež ukolébala pokorou třístaletou,
již kázal příkazem božím i zákonem světským,
kde svět mne vídal s tím mírným, modrým pohledem dětským,
a nechápal nikdy, co v nitru mi pod popelem hoří, –
teď stavět si mám a být tvůrcem si, který vírou tvoří.