A rozbouřeno dvojím různým větrem
to moře lidu semo tam se zmítá.
Pryč s Pavlem! hučí zde, tam: Vari s Petrem!
A v zápasících klubka dav se splítá.
Kol sochy velkolepé se všech stran
lid nesvorný se tepe v půtce ryčné
jak bouře vln kol výspy nebetyčné;
tu tlakem zástupův a deštěm ran
hle! uvolnil se podklad kolísavý
a socha vrávorá – Vše prchá s křikem –
Však již se kolos řítí v husté davy
ve hřmotném pádu gigantickým dříkem,
tlum lidu sráží rozbitými ňadry,
mrak prachu bílého z té spousty vzletá
a všechno halí – – Po svobodě veta,