a mřely hodin rány v tichu noci,
já k modlitbám klek’ a pak povstal zase.
Do Svatých všech jsem poroučel se moci
a ochrany – krok chodbou rozléhá se,
jde převor od Anselma, jako otci
mám svěřit mu svou tíhu? I to zdá se
mi nemístné – i bdím a dále čekám,
a šumu, ruchu každého se lekám,
však ticho jako jindy. V krátkém čase