Ty’s přírodě strh’ řízu s těla,
bez trestu i bez úrazu
zřel’s ňadra její stříbroskvělá
v ledovcích strmých Kavkazu;
zřel’s ve slunci auly spící
i běsný Terek hřímající,
hvězd čistý lesk skrz dubů šum,
ryk tábora, smích dívek plesný,
chřest mečů zvonil tobě ve sny
do hrdých tvých i zářných dum.