Viz! jak v prsténcích překrásné vlasy, 
Hadové co svůdně tekutí
Splývají po šíji labutí,
Temné oko dlouhé kryjí řasy,
Ze rtů libojemné znějí hlasy,
Vnadné každé tílka pohnutí,
Schází jen andělských perutí.
Kdo ta dívka z rajských luhů asi?
V tanečním tak jsem zaslechnul kruhu
Tázat se mladíka v zápalu;
Odpověď od starších zněla druhů:
Střež se lásky, příteli mladinký!
Svěřeno Ti buď bez obalu:
Krása celé jmění té slečinky.