Rok starý, jak již starý mrav, 
pochodeň k zemi sklání
a nový k životu teď vstav,
se chápe panování.
I hlásá směle, jarý jun,
že dál chce světu vlásti,
po otci zděděný že trůn
mu nad vše světa slasti.
Nuž vítej, nový vládče, nám
a přines dobré zvěsti,
nechť konec všem již trampotám
a nové zkvétá štěstí.
Dej každému, co by si přál,
skliď všecky sváry, zmatky
a pak, když’s vše byl urovnal,
jdi – odkuds přišel – zpátky.