Děl na to Brandan s dobrým úsměvem:
„Má naděj’ v Boha jest, ne v jeho zvěř!“
a bratr Ondřej všecek zmaten byl.
Pak stáli všickni kolem stožáru
pod plachtami, a v srdci každého
se ozval vzdech a tklivost loučení.
I svatý Brandan slabou chvilku měl.