Běžel biřic, jedním cvalem běžel,
ku Vinićům uhnán všecek přiběh’,
ve Vinićich vévodově v dvoře
vojevodu Rada šťastně zastih’,
u něho též pobratima Petra,
ani spolu právě zasedají,
rudého si vínka připívají.
Poklonu svou úslužnou jim činí,
– vévodovi na proklatou pušku,
Petrovi v tom na ďábelský nožík
v jednom strachu se strany se dívá –
vyřídil pak, jak mu nařízeno,
sebral se a jedním zase odtud
letěl cvalem, jakoby mu v patách
strašná puška, v bedrách strašný nožík.