Jí zdálo se, že cosi v její hrudi
se zpřetrhalo rázem, bylo jí,
že pod čelem jí klatá zmije studí
a churavým se mozkem províjí –
spát, spát, že člověk víc se neprobudí,
smrt, smrt, jež ze všech útrap vyhojí:
z myšlének všech naposled v choré skráni
ta jediná tam hlodá bez ustání.