On, Palissot, hned poslech a hru složil
„Mudrci“ zvanou. Mnoho ostrých vtipů
vzal z „Dunciady“, básně Popeovy
– bylť Angličan ten zbrojnicí mu vůbec,
zkad jeho Musa pedestris svůj toulec
švižnými šípy plnívat si zvykla –
a čekal. – Bože, jak mu srdce buší!
A Choiseul k těm taktům takřka básní,
tu slovem nabádavým, tu zas větou,
vidiny lepší zlaté budoucnosti! –