Co nevyřknul jsi nikdy vůči lidem,
co plní tobě srdce k rozpuknutí
a při úsměvu z oka slzy nutí –
to pověz nyní; s posvátným tě klidem
vyslechne v šeru jasný nebes květ,
nevrátí posměch důvěře tvé zpět,
jenž rovnává se zákeřníka dýce –
za slzu slzou platí večernice.