V chladných však lesích velebně tekoucích k srdci země,
jež mezi jihem a severem jak zubatý pohár se hloubí,
jen zřídka se zastříbří paprsek. Tu stero haraší jemně
tajemných zvuků, tu voní mechy, boří a doubí,
a krůpěje věčné rosy v houštinách zvolna se řinou.