Tu prvá tvá, jež v ženské srdce ti
mateřských slastí pramen rozlila,
již v hezkou květinku se rozvila,
ač musela jen v stínech pučeti.
Nu neklop, dcero, oko, však tvůj děd
v něm často tajnou jiskru pozahled’,
a neví, zda-li srdce děvčete
tam za mořem as láskou vykvete.