Slib svaté věrnosti až ve smrt stálý
když vykoupil jej z prokletí a hoře –
jej, odsouzence po věk bludného,
když loď, s níž krverudé plachty vlály,
s ním klesla v pokoj věčný na dno moře
a v blankyt plný jasu smírného
on spasen vzlétl se svou spasitelkou:
v noc chmurnou, pohnuta tou scénou velkou
jsem vykročila, domů spěchajíc,
tmě, bleskům, rozechvělým dumám vstříc.
Pak v bouřné noci jal mě divný sen.