Unavena, jak bych přešla srázem,
opět stanula jsem před obrazem,
pevně sepjala jsem ruce,
v jakés rozpačité muce
zprvu oči upřela jsem na zem,
s odvahou, jež z víry prosté
kouzlem pučí, divem roste,
na obraz pak pohlédla jsem rázem.