Měsícem prováta modrošerá
mlhotiš; v jejím moři jeden
plamének hochů osamělých,
přeúzký, bez volání tone.
Proč hlína pod nohou se náhle
stala bez tíhy chmurným snem,
na němž kaboní se steré,
neurčitě zhoustlé ostrůvky
dumy-trávy?