Bor černý v pozadí, sloup z uhlí každý kmen,
spád tmavých zelení, jež pohlceny tmou,
a v větví skulinách, kde modře zmíral den,
jak azurový prach by padal nade mnou,
vše, zrak co bleskem jal, i keře, houšť a strom
a trávu hořící, jež plamenila zem,
les, blankyt, paseku, zář, barev tón a lom,
jak v plátno napjaté v svou duši vkreslil jsem.