Bylo tak asi patnáct roků mi,
týral jsem bližní svými rozumy.
A roky míjely. A za ta léta
poznal jsem lidi, viděl kousek světa.
K mudrcům vážným do školy jsem chodil
a taky jsem si holky domů vodil,
co ctil jsem kdysi, na to jsem pak plival,
pod okny ženským hloupé písně zpíval
a bojoval jsem s větrnými mlýny.
Mládí má právo na své osloviny.