Tu vyhledali hrob, kol jehož kříže pletly
se snítky šípku, jenž tak rděl se právě zkvetlý,
jej křížkem značili a ozdobili květem.
Do trávy poklekla a modlila se retem
se tiše chvějícím, on stanul jen a podál
své ruce sepjal též a zraky v zemi bodal.
Pak oba usedli na lávku, která vzadu
za křížem kryla se, jak květnou na zahradu
by byli zbloudili; on v ruku svou vzal její,
ji tiskna bezděky, co stín a světlo chvějí
se kolem střídavě, nic nehne se, jen dýchá.