A co v tom as vězí, že vás pouze hledám,
jdu-li po ulici, lidí ve mnohu,
v duchu s vámi kráčím, doma k stolu sedám,
s vámi jím neb píšu školní úlohu
a i v postýlku-li
spánku v náruč klesnu,
zřím váš zjev i ve snu,
jak se ke mně tulí,
a když se pak zbudím, spát již nemohu?