Už zemřela. Dnes v koutek země malý
mně světici a tobě máti pochovali – –
ó dítě mé – ó, mně je smutno tak!
Ten večer vonný, jako tehda býval,
když z piana se tónů snes’ sem příval...
Však, duše má, již mlč, mně vlhne zrak...
Proč miloval jsem, trpěl tak a toužil?
Ubohý písař více nezasloužil! –