„Pojítko mezi námi vnější
to pouze, a ne nejhlavnější,“
moudře, jak na voličské schůzi,
červený vece. „V srdcích luzy
na tutéž oba strunu hrajem.
Lákáme lačné duše rájem.
Vy vkládáte jej do věčnosti,
my do nejisté budoucnosti.
Ať věříme či nevěříme,
co děláme, to dobře víme.
Nač doslovně brát vlastní řeči?
Buď bohu chvála, že nám svědčí
a schránka těla nesesychá.“