Než v lepší svět mu pomohla již lékařka,
ta krásná, nu, ta krásná apatékářka.
Jsi zbaven ho. Číš spravila to, číš.
A upit Ladislav tvůj, upit láskou.
Ó, ženě neuvěř, zvlášť je-li kráskou!
Však za to Řím je tvůj! Proč jen tu dlíš?
Svůj z něho učiň hrad a proti světu všemu
i proti knížeti, slyš, třeba pekelnému!“