Dusná chvíle. – Brzo vstoupí v jev
na pláň světlou, která vojsko dělí,
brzo bude vřelá téci krev.
Ó, jak se tu mnozí muži chvěli.
Bázní snad? Chraň Bůh! to mužný hněv.
Ó, jak mnozí rádi v dál by spěli,
však ne strachem, než že hnusno jest,
bratři aby bratry vraždit měli.
„Hotovte se k boji,“ vůdce velí,
„rozkaz jen a střelba zahučí,
smrt svůj divý slavit bude kvas.