Když slunce západní se chvělo na stromech
a v kmenech hořelo jak červenavá rez,
ve vůni jehličí když splýval trávy dech
a zvukem kovovým když hmyzem zvučel les,
když houštin závoji si vítr tiše hrál,
jich třásní zelenou když rudý tkal se lem:
tu šípy paprsků, z nichž každý mědí plál,
jak čočkou broušenou svou duší sebral jsem.