Eh, noc a mráz jak lid má hluché uši –
i Bůh tak mnohdy k bídě neslyší!
a míň-li kdes o sešlou, lidskou duši,
ni vrabec proto tikot neztiší –
Zpol zapadlý a v prsou tuhý mráz,
chyt’ za kliku a točil v ráz a snáz
a vesele, až slep a hluch
pad’ v závěji: Nu zaplať Bůh!...