Stálá trýzeň duše, těla,
podlomila její síly:
černý druhdy vlas se bělá,
tělo víc a víc se chýlí.
Před časem již zraje k hrobu:
cítí blížiti se dobu,
na pravdě kde stane boží.
Smrti poslové se množí
kvapem, jako v bitvě děsné
porážka kdy dokonána:
Pod ranami vojín klesne,
cítí – sotva dočká rána.