Jak když sokol v záři povzletí,
Černé Hory volný syn se vzpružil
bratra Lecha tiskna v objetí:
„Kéž by vspolnou sílu bůh nám tužil
takým duchem bratrství a smíru!
Svorni s sebou, silni proti světu
srosťme v jednu obrovitou četu
nezdolných jak skály bohatýrů!
A jak na vlnění kolísavém
věčných bojů s nepřátelským davem
Černé Hory hradby ční a val,
základy těch nedobytných skal
na hrot našich dýk jak postaveny:
kéž by tak se všecky slávské kmeny
v jeden tábor slily obranný,
tak jak povždy vrahem napadený,
tak i vítězstvím vždy žehnaný!“