I zůstal tu sám opět rybníka brod čistý
jak velké oko země přimhouřené místy,
jež chvilku nahledlo v tvář lidí a jich dílo,
a tak se rmutem lidským na čas zakalilo.
Teď opět čistý zor se v hloubku nebes noří
bez mezí, nesmírnou, kde věčná světla hoří.