Zde k večeru se procházejí denně
v svých drahých šatech pánové i dámy;
jsou vespolek si všichni dobře známi
a proto svoje zraky udiveně
vždy zabodají ve tvář cizí, novou,
jež v malé obci jich se náhle zjeví.
„Zda panic jest a mlád?“ se táží děvy.
A páni zas: „Je svobodná či vdovou?“
Klid hladiny, jež slove všední žití,
zjev taký dovede vždy rozčeřiti.