Kantáta slavná – hlásná hymna díků –
se v plesném chvění nesla v chrámu krovy.
Již konec bědě, strádání a vzlyku,
již usuš slzy, jež v palčivém toku
skrápěly tvoje líce – nevolníku!
Zhas jiskru vzdoru v zoufanlivém oku,
již z kostí tvojich mstitelové vstali!
Lítosti boží paprsek blyskotavý
se s oblak snáší v urubané hlavy...