Vzpomeňte však na ty doby
útrap, nouze, bídy, hladu,
který kopal četné hroby,
který celé kraje posil
mohylami. – Marně prosil,
marně žádal si kněz rady,
marně obět s každé hlavy
na oltáře bohů nosil. –
Kromě toho truchlá zpráva
o neznámém lidu straší,
který táhne k vlasti naší.
Neznal míru ani práva;
podivným se bohům klaně
tasí jenom k boji zbraně.
A ty divé, četné davy
každé město, každou vísku
spálí, zbortí, zhladí, zničí.
Jest jich jako v moři písku,
jako sivých mraků v nebi,
jako lesní zmije syčí,
ale staří jako mladí
chytrostí se chlubí hadí.