v těch prvých, velkých jara dnech
kdy Nekonečna mocný dech
celý Svět Slabých, jako v snách,
přemlouvá Všeduši se vzdát,
a v dálky, výše, jako v snách,
dát vědomí jich uplývat,
tak v touhy blahu bezmezném
se ztrácet, v šíři rozplývat – –