Už jaro dýchá, země sluncem taje
a novým listem pučí tmavý les,
svit radosti se u vše vrací kraje
a v každém srdci ozývá se ples,
všem lásky teplo proniká až na dno
a cit jim blaží úsměvem svých krás:
jen dítě moje, v srdci Tvém je chladno,
a ze tvých retů – dýchá na mne mráz!