Tak je denně, chce-li nebo váhá,
mocí puzen Marek musí ven; –
povždy tatáž povětrná dráha –
povždy nové útrapy co den.
Hrůzou bled’, s rty bez krve a vláhy
strádal Marek, v důlky vpadl zor;
„Marku, Marku, zkostlivěl jsi záhy,
běs ti v duši sedí, v líci mor –