Já obrysy jich viděl, po pavlači
jak mihly se do Anselmovy cely,
pak odejít jsem musil. Křídlo dračí
své sklonila noc, já byl osamělý,
však jako můra hovor ten mne tlačí.
Kdo blíží se? Co jen to spolu měli?
Snad bratr Anselm čeká Antikrista,
či, pán bůh s námi, světa zkáza jistá
se blíží, soudný den?... Slyš, kterak zněly