Ni slzy víc, teď oko blesky roň
a v strunách ruka nové probuď zvuky!
Ó prchni obraze, skloň líčko k ňádru, skloň,
to líčko sladké, avšak plné muky!
Ach dlouho snil jsem ve tvém čarokruhu,
dosť napěl se a často hlava klesla,
však nyní patřím v jiných barev duhu,
jež na klenbu se mého nebe vznesla.