Do mého pokoje, kam zásvit mdlý a chorý
na malbu, záclony a v kouty všecky padá,
na tiché obrazy, kde pole zřít a dvory
a města neznámá, kam noc se s lunou vkrádá,
mi moucha vletěla – bzuk její probudil
mne z trapných otázek a sžíravého snění,
mně znělo to jak tichý, rozjitřený kvil
po tom, co dávno již a dávno, dávno není.