„A Pražané s tím Korybutem v čele,
s knížecím, klátícím se větrem stínem,
neschopni odvahy a vůle smělé,
nad hrnci masa, v ustrnutí líném:
dvakrát jste zřeli ve mně spasitele,
kdy zbavil jsem vás katanského meče:
Na kolena jste padli před mým krokem
a se slzavým přísahali okem:
Vytrvat věrně do poslední seče.“