A jako větru dech, jenž z hloubi vane,
to zašumělo ve koruně dubu.
A Šárka chytla lovčí roh, jenž houpal
se po boku jí, prudce zatroubila.
Let ohlas lesem, usnul kdesi v houští.
Však brzy, jakby oživlo kol křoví,
dav žen a dívek z lesa kol se hrnul,
a všecky nesly touly na ramenou
a všem po boku houpaly se meče,
všem oštěp zbraní byl a luk a šípy.
I stály kol a čekaly, co řekne.