Minuty uběhly za křiku sem a tam;
vlak rozjíždí se zas. Náš doktor zůstal sám.
Kraj pěkný oknem zřel, vše zelení se skvělo,
jak v duši od vzpomínek, jimiž srdce pělo.
Mně věru těžko je vše po něm tlumočit;
než když jsem započal, přec musím pokročit.