Vzdech neozval se na rtu dítěti,
se skály spěchá a jí v zápětí
se valí mraky. – Před ní v údolí
tam rodná chýže stojí v plamenech,
sbor válečný se kmitá v okolí,
a zavane-li odtud vichru dech,
tu v praskot ohně zavzní pláč i sten
a pokřik děsný: „Nechať zahynou!
Na oheň s nimi, bludaři to jen!“ –