Prý kvetou nové ženy na ulicích:
Úsměvy jejich hoří v jasném slunci,
smích jejich rozechvívá smutné snílky
a dává tesknit o přeludech Země.
Kde ještě loni poupě uzavřené,
půl hravé, půl již zasmušené příštím –
teď rozvírá se prvým listem v růži,
vydává vůni jako překvapení,
ňadra se chvějí, ruce jako v pláči,
náramky chřestí, hlas se směje, prosí,
a z oka volá velká vůle k žití,
radostně teskná, krásně hrdinná,
tak odevzdaně, bezvědomě, krásně...