„A ty máš býti upálena?
Jsi vskutku statná z lidu žena,
prs tuhý, vyzývavý bok.
Kdo tebe chyt a proč tě jal,
snad král by trochu pozahřál
své hnáty? – Tady stavím krok...
Pojď v lože mé!... Jest bez hnutí...
Což neodpoví na mé slovo?
Pojď, kyprá ženo, mladá vdovo,
co jsi – hned tobě dosvědčím!
Jak Lotův sloup jest – na mou čest!...
ta kůstka dávno mrtvá jest...
zde straší – však se přesvědčím!“