Oh, karavana bídy jde světem, překrásným světem,
na obrovských paloucích travnatých bdí její kouře...
Jsou pohledy s výší do nížin, večery lákavé, hvězdné,
však při hladu strašném...
Ze samot a hájů volají práci a barvy planou,
měst neznámých život jímá po činech úžasnou touhou,
však při hladu strašném;
jde Cizinec, roste a sílí, syn světla, vzduchu a slunce,
však při hladu strašném...