Ne lehce, synu: Tuho drží ďábel
se zámyslů svých: v křižovatkách ulic
my kázali a ďábel poštval davy,
že naslouchali kamením a smíchem.
My zpovídali: honili nás z města.
My dítky brali do svých škol: a lidé
z kacířských rejdů vinili nás zlostně.
Když v Řím jsme přišli, viděli jsme všude
zavřená okna... My šli do těch bojů,
jak dívka, jež se z lásky vdává, k svatbě.