Zašlať jsi mi, ztratila se světu,
prvním dechem rozvitého květu,
první rosou, která západ zlatí,
první hvězdou, jež se v mraku tratí;
sivým ptáčkem v černých sosen tísni,
jemným pelem s křídel prvních písní,
paprsek jak v temnu hrobu zlatý,
jako drobné zvěsti z české chaty,
jako výkřik, jenž se náhle vzruší,
ale navždy, navždy zrývá duši!