S prokletím na rtech jedu. Mne tísní
nějaká žalost. Ba nějaká bída –
každý můj kročej, můj každičký vzdech
vždy lačná, tvrdá a lakomá hlídá.
Tak úzko nějak je mně,
a v náraz koles temně
mámivá písnička zní:
Posledně číši dnes vyprázdni!