Něco velkého děje se v tomto čase, řekla má duše.
Znovu pracuje osudný Kráter a vinice zaplavil lávou?
Otevřené hlubiny smrti zrušily rovnováhu mystických větrů?
Oblaky krve nad zeměmi táhnou?
Či svatá myšlenka rostoucí v světlo, podobná stromu,
jenž po věky šířil svou vůni a dával umdleným odpočinutí,
milencům do snění vroucnost a staletý šepot a básníkům písně,
podťatá hyne?