Noc závojem svým zavlála a všechnu krásu zastínila.
Svým dechem osamělým, touhou zrychleným, si hřeji
umrzlé ruce mladé a paže, v kterých nevybitá síla
dozrává k ničení či k stavbě odvážného díla.
Odcházím. A lovu dobrého všem dravcům přeji...