I nalezli podobojí
Všechny vchody do kostela
Štěpánského zavřené.
Náramný se zdvihl povyk,
A již chtěli v zápalu svém
Vyrazit kostelní dvéře,
Ale tu Jan ze Želiva
Okřikl je rázným hlasem:
„Nesuďtež a nebudete
Souzeni, tak stojí v písmě.
Pročež poslyšte, co radím!
Ať jdou ženy s dětmi stranou
Domů! My však ostatní
Mimo radnici se vraťme,
Kde se nepochybně naší
Dnešní hanby původcové
Skrývají, a žádejme tam
Skrze posly odpovědi
Od nich, jakým právem mohli
Činit, co jsou činili.
Mužové beze vší bázně
Ku předu! Já povedu Vás.“
Domluvil i stalo se.