Mám mnohé chvíle plné trudu,
kde s tíží jen se bolu zbudu,
kde zoufanlivě k předu vzhlednu,
a nad osudem vlastním zblednu,
nad zbořeništěm ducha svého –
a smích, jenž city srdce mého
v talár bláznovský často halí –
ten také někdy oko moje zkalí.