Šílený svět a šílené město, tajemství let.
Titěrné? Bolestné? Laskavé? Nevím.
A ani myšlenky tvé jedné neobjevím,
spolu když sedíme a štíhlé prsty tvé
tancují nad strojem své tance námezdné...
Nadarmo, jarní zahrado, ve snách tebou bloudím
a z prasklé loutny své dětinské písně loudím.