Leč jednou v noci ze snů divné směsi
byl vzrušen jsem jakýmsi nepokojem,
mně zdálo se, že vidím hořet lesy,
jež věnčí klášter, a že divým rojem
se hrnou k nám. Kříž udělám, by běsi,
již straší nás, kde mohou, celým vojem,
zas uprchnuli v stíny skal a lesů.
Však procitnu v tom a kolem zrak nesu,
v mé oko zář se leje celým zdrojem.