Scholár jdu potulný
per theatrum mundi.
Kde chládek útulný,
cives verecundi,
na vsích se stavím, na ryňku měst,
pátrám v štítech po věníku,
kde bych mohl žízni k líku
spláchnouti douškem prach toulavých cest.
Siti mihi iuncti,
o salvete cuncti!
Za stolem přejte mi
hostinný koutek.
Kdy kdo ctný ctně druha hostí,
vykvete nám srdečnosti
čarovný proutek.