„Ach, našli,“ Lizočka jen vzdychla.
„Eh!“ rukou Voloďa máv pouze.
„Taková mládež – vaše břízky,“
Lizočka teskně vyčítala,
„keříky směšné... Naše břízy
až k oblakům jdou, bílá těla
jsou hrdě nad kraj vytyčena
a koruny se výškou klenou –
ach, jenom Rus má ruské břízy.
A jaké nebe je v té Vídni!
Nic velké, nijak nekonečné
a nízko visí – zdejší břízy
si proto vyrůst netroufají,
že prorazit by je snad mohly...