Ó vzpomínky! – Dnes čtyři rovy
tam v dáli z všeho zbyly jen,
pak kolébka, jež často poví
znov’ prchlých těch dob zašlý sen,
s níž nemoh’ jsem se rozloučiti
ni tehdy juž, z těch drahých míst,
kde dřív tak sladko bylo sníti,
v prach městský když mne v nudné žití
čas svál jak vichr svadlý list...