Než onde na výšině, za tím domem panským –
tam černavo. Až nad ohradu jeho
visely chmúry chvojí zeleného;
a dále polokruhem takže velikánským
tak jako tmavé moře – lesiny se šíří.
Co výspy v mutných vlnách – trčí skály
tu dolu blíž, tam horou opodáli;
nad nimi šerý luňák volným kruhem víří –
pak hrdě usedá na jejich témě holé.
Časem jak rybka nad hladinou tmavou
vyletí drobný ptáček svižně nad vrchole,
a pluje v dálku modře prosvitavou.