Schni jen, schni, mé plátenéčko,
Bych tě zase mohla skropit;
Ráda běhám, leji, kropím,
Čekám, bys co snih zbělelo.
Kdy sem símě zasívala,
Můj milý mne zamiloval;
Kdy se v poli lenek modral,
Pojal si mne za ženušku;
Kdy sem zralé hlávky drhla,
A na slunci len sušila,
Pomáhal mi již mužíček.
Pak sem mědlovala, předla –
Ale ach, jak těžko, těžce;
A co tkadlec přízi soukal,
Hlavička mne zabolela.
Schni jen, schni, mé plátenéčko,
Dokud jasné nebe topí;
Až smutná zas zima přijde,
Obělujíc vrchy, doly;
Budeš, pláténko hebounké,
Rozměřeno, rozstříháno,
Košile a košilinky
Pěkné budu z tebe šíti
Pro mužíčka, pro synáčka.
Schni jen, schni, mé plátenéčko,
Bych tě zase mohla skropit;
Ráda běhám, leji, kropím,
Čekám, bys co snih zbělelo.