Mně neznámo, co dálo se mu v duši,
když mezi skály prchal z rodné chatky,
než zdá se mi, že rozumím mu též;
vždyť vím, jak pro všecky jsou stesky hluši
tak mnozí lidé, kosa hvizd že sladký
jest upřímný, řeč lidí – pouhá lež.