A radost, vzešlá druhdy v ňader luze,
ta květem v slunci chvilku jen se sloní,
než žití nevlídného kvapná chůze
jej nalomí a zdobu stonku sroní;
a hyne radost chladem v prvním vznětu,
jak setby zlaté klasy ostřím kosy:
jeť život pouze hrstka planých květů,
a na nich horké slzy místo rosy.