Již tonula loď. Jaký ryk a kvil!
Tak hrůzných hlasů neslyšela jsem,
co krev probíhá soustavu mých žil –
ó zešílel by tímto zápasem
o bídný kousek světla, dechu, žití!
Ó co jsem vytrpěla! Strašná chvíle ona –
a ještě teď ji duše, srdce cítí –
mi nesla upomínku na Šimona – –“