A proudem lidstva, ruchem tramwaye
splývavé, zdloužené se táhnou stíny.
V jakémsi prázdnům směšnu zahynulý
ten den odněkud ještě zakřičel...
Mlč! Kliď se! Chytrákům jsi zahřál hnízda?
Mlč! Mne se neptej! Co’s ode mne chtěl?