Jenom potkan, nejhnusnější z tvorů,
zlostný potkan, zrzle hnědé zvíře,
pln jsa puchu z kanálů a moru,
prskal, slintal, soptil ve své díře.
Protivna mu radost, smích a písně,
protivno mu ptačí šveholení.
Ve své díře, plné ztuchlé plísně,
k potkanskému kvíká shromáždění: