Ale jindy – jak jsi zadumána,
jaká jsi ty tichá, unylá panna!
Mladá, neurčitá touha halí tě závojem,
pavučinová pouta svazují tvé pohyby,
jíní snivých hodin na tělo usedá ti,
nepochopená vášeň doutná ti hluboko v očích.
Zdáš se sníti o něčem, co není,
s roztaženými křídly jsi temná babočka denní,
která odpočívá,
čekáš na pocel větru, který šepce v snění
o vzdálených věcech mnoha, sladkých k uzardění:
jaká jsi ty krasavice svůdná a tklivá
v této hodině!