,Přes mne není; mrtvé z hrobu
mžikem volám do života,
vím, co v moři v tu se dobu,
jaká v slunci ková slota.
Jen mně všecky žíly,
krásu, med a síly
jeví přirozenost,
bych se dotřel k cíli,
klaní nestvořenost.‘