Ustrne vše, a na Karla zří,
Ten se v purpuru zahalen leká,
An se pomsta Ojíře vzteká,
An již napřáhá meče ten zlý;
Však – viz! on hodil jej od sebe,
Dává vinníku ruky své,
Zmožen císaře věrou a bolem
Před jeho zlatým poklekne stolem: