Ke komoňu svému chtěla spěchat,
Praví panoš: „Mne chceš nechat
V nejistotě? Přislib, že chceš být mou chotí,
Až mír vlasti ujednotí,
Plane láska šlechetná z mých prs.
Povýšení slavné na tě čeká:
Já jsem Nezamysl, Přemyslova trz!
Což se má choť tohož leká?“