Před zjevem Tvým tu stojím, Pantheone,
jak před pohádkou z bajek říše vonné,
hruď bouří mi, a touhou jiskří zor.
Kde prodlít mám, kde zastavit se v žasu? –
Vždy novou zas a novou piju krásu,
již k nebi vypjal půvab Tvůj a vzdor.