Ó rozněť, zoře krvopurpurová,
všech srdcí požár, proraž k nebi vzhůru,
bij sršícími plameny vždy znova
a znova v temnou budoucnosti chmuru,
ať v písmu blesků všichni stejnou čteme
zvěst od Balkánu k Šumavě a v Tatry.
že v pravdě jsme a budem, čím se zveme.
těch trpících, těch bojujících bratry,
a jednou vůlí, věrnou do skonání,
ať mečem nebo duchem,
vždy heroickým vzruchem
ďaur Sláv že všude se i ďáblům brání.