Tak vegetuju prostřed všednosti,
tak vegetuju prostřed malosti,
rak vegetuju prostřed bídnosti,
tak vegetuju prostřed marnosti –
bohatý imaginací, však chudý vlastním žitím,
bohatý imaginací, však chudý vlastním dílem,
ubohý zajatec –
uprostřed čtyřech tvrdých smutných stěn,
co za okny, jak by se vysmíval,
jde život vesele a bezohledně dál –
měsíce, léta!