Pupavu ústrk lidí těch vehnal
k balvanům stráně nové zase,
znovu v suchopár neschůdný, klopotný.
Ale i pták svou nalezne pěšinu,
nalezla též ji Pupava k hradu.
A co nad vše divného bylo,
nalezla bránu dokořán volnou,
kudy nikdo nevcházel do hradu,
ač se ve druhé, hlavní bráně
těsnalo tisíce, tisíce lidu
semo tamo burácejících,
jako vlny v chobotech přístavů,
kde jim hráze kamenné brání
útočit na lodi rahny spletené.
Tím to také divnější bylo,
že tlum žoldáků mečem je rubal,
hosty po tuctech vcházející,
kteří úpěli, k předu se derouce.