Dav Dánů se dere návaly vln
a nánosy písku zátokou břehu,
zrak plní jim pěnou příboje tříšť,
rmut písků v úporném šlehu.
Štít na hrudi, v rukou oštěp a meč,
vpřed útokem s pokřiky naproti soku,
kde písek a vodu barví hned
proud rudého ze žil moku:
muž do muže bouří, do štítů mlat,
meč lebky a údy tesá,
hráz kopí z oštěpů trčí řad,
tu tam do nich sekera klesá.