Pročpak ale máme jeden nos?
Abychme ho nestrkali v ledacos!
Můžeť přijít kámen na kosu,
Frňk! – a máme po nosu.
Kdež pak potom jiný vzít?
Tam jít, kde se rozdávají?
Nosy, co se dostávají,
Tuze dlouhé bývávají;
A takž by nám bylo jít
Domů – ne-li s jedním šosem,
Jistě aspoň s dlouhým nosem!