I hle!
Jak stromy nade mnou zašuměly
Českých lesů,
Zelenavých větví
K pozdravení mně podávajíce
Ramena věrná;
Jak Českých luhů okolo mne se
S vlajícími nivami,
S požehnanými rolemi
Rozestřely koberce;
Jak Českých pramenů
A potoků a řek
Kouzelné se vloudily
K sluchu mému hlasy,
Šeptavé jemně,
Věštivé temně
Nového věku
Probuzeného ve mně; –
Hle tu mně bylo,
Jak by se vlilo
Nové to jaro
Do krve mých žil!
Slyšíc tě zase,
Drahý ty hlase,
Touha má slova
Nabyla nová,
Cítil sem, Vlast že jest
Věčně nejkrásnější
Básníka cíl;