Vzduch háje dýchal květin libou vůní
Tou tajůplnou, sladkou řečí jich:
Toť ohlas vesmíra tajemných tůní,
Jest lásky zvěst, již budí onen v nich,
Jenž v nekonečné kráse v hvězdách trůní.
A jak se víc a více kolem tmělo,
Tak velebněji zářil hvězdný svit:
Jakoby kynul vzhůru v světla byt
A vše se blahem, láskou, slastí chvělo.