o trylku ptačí, v máji zazvučevší,
o strumení ty prudkých melodie,
o lodi snů, jež bloudíš v zátočinách,
kde z pěny svítí Nereid bílé šije,
o skálo pokladů, co jednou v roce
se otevíráš, aby smrtelníci
se drahokamů krásou pokochali –
zda možno tvojich illusí se zříci?