Sok se Čecha, ba y stínu leká;
Neboť z vítězů se vítěz rodí.
Hřmotli v okolí se leklém vzteká,
Nádherník sy v mysli muky plodí,
S poděšením v skalách mrzna čeká,
S blaha v otroctvíli Čech ho shodí.
Žižka mře a Jiří v slávě vstává,
Když mu závist štěstí podkopává.