Již opět věk nám nový počíná.
Co dávno zašlo budiž pochováno.
Hoj, blahá naděj křídla rozpíná
a červánky nám první věští ráno.
A jako jiskra z popele kdy zplane,
tak i síla netušená vstane,
aby světu bujné mládí dala.
Aby smyla otců staré viny,
aby lepší pozdravila syny
a je k činům velkým odchovala.