I člověk... Vždy se chví,
když Času proud ho chvátí
a s sebou unáší, ať sebe víc se brání
a ani vteřinu
se v toku nezastaví...
Však jako moře majestát kdys dráždil první plavce,
vln jeho zkrotit přesilu,
spět po nich v temno dálek,
za nimiž Slunce tušili a nových Světů vidma,
a konečně je zmohli: