A v městě hlomoz týž, ba ještě větší.
Lid valí se; shluk divných zuní řečí;
cvak kopyt klape tupě – na herce
to posel cválá spocen se zprávou,
co v špalír tlačí stráž směs bezhlavou,
a z oken všech, z nichž visí koberce,
zří na to dědečci a v čepcích babičky,
v jich středu dětské však a dívčí hlavičky.