Pod řetězy ten břečtanů se sklání,
je v čela dumným připínaje tesům,
ty honí v lesy stáda bílých laní,
je ku leknínem zkvětlým vodí plesům,
ty v pokřiku, než sotva pohneš dlaní,
se v azur čistý rozletí a lesům
v skráň vrásčitou sta zlatých kouzlí svitů,
jak slunce v Achilla se shlíží štítu.