Tváří roznícenou pravil
Otec, patře na nebesa,
Štěstí krajanů svých nesa
V srdcy dobrotivém, slavil
Příchod věku blaženého,
Ctí a krásou oděného.
Jak se k podpoře keř vine,
K mládenečku čistá panna,
Tak se rozhorlená Anna
K srdcy svého krále vine,
V rozkoši a lásce plyne,
Sladkou nadějí se kojí,
Že se štěstí v Čechách zrojí.
Tak se oba veselostí
Božskou spití radovali,
Okouzlení budoucností
Ráje v Čechách čarovali,
V milostivém rozmlouvání
Syli lidu radování.
Z hustého teď vyšli lesa,
Na trávník se posadili,
Kde zem kvítky ozdobily.
Větřík libý chládek nesa
Vůni milým obětoval,
Srdce váním obživoval.