Nač že myslí asi? Na ty oči žárné,
na ta kyprá ústa... a jak umí pět,
na ty pilné ruce, na sebe, jak stárne,
a jak samotnému smuten celý svět;
řekne jí to, snad mu suchá žití zrosí –
reky dá, než cizák v rodných nivách zkosí
svatá lidská práva, blaho, písně švarné,
jako on teď kosí vonný luhu květ.