A vyšel z komnaty jak chmurná bouř.
Tu Nicolettu mdloba schvátila,
však chůva křísila ji, mluvíc tak:
„Já zachráním tě, blaho duše mé,
jen klidná buď a na mne spolehej.“
Jak zázrakem se dívka stišila
a věřila, že spása přijde v čas.