„Ne, ne! Lžete, lžete,
klamete! Ó, věčný Bože,
co se stalo? rcete!
Jeďte, jeďte, potrhejte
oba panské koně,
nahradím, nechť pole zase
prodám po záhoně –
jeďte! jeďte!“ – Hořekuje,
strach ji jal a dusí –
z vozu chce: „Tou pěšinkou zde
o kus nadběhnu si!“
Ale doktor mírní, těší,
brání svojí rukou.
„Nekvapte, víc zachvácena
zlou budete mukou.
Chcete dítě vystrašiti,
rušiti je v spánku?
Bože, vždyť jsme za okamžik
u vašeho stánku!“