Büszke, szép a rózsa, azt ne válaszd!
Változékony s rád gyötrelmet áraszt;
Kebleden csügg, rajtad csókja lángol,
S szíve, vágya, gondolatja távol!
Ajka csábit és tüskéje vérez...
Mennyi gyász van már kötve nevéhez!
Kék iringó, megszédítve bája,
A világot elátkozva járja.
Hány virágnak szíve, nyugodalma,
Boldogsága odalett miatta!
Ilyen ő, a bájos büszke rózsa...!
S talpig ködfátyolba burkolózva,
Holdvilágos, csillagfényes éjjel
Jár szerelmes kalandokra széjjel!