Aztán csak alszik.
Pihen a kéz, pihen a láb,
s az ősi gyermek-lélek –
Benéz egy medve. Ismeri.
Cammog tovább.
Tündérek jönnek,
száz parányi törpe.
Karjára és combjára másznak,
táncolnak körbe, körbe,
s pajzánul püfölik egymást:
“Ettem-pettem pimpaláré,
sárgarigó rakoncáré,
cérnára, cinegére,
ettem-pettem, puff!...”