Amort, kinek csak buja kény
Volt fajtalan nemzője;
Amort, kinek csak külső fény
Volt negédes szülője,
Óh! ne fogadd kebeledbe,
Azt Hymenné nevelni:
Több az, a mit életedbe
Mindég tudhass szívelni;
Mert csömörrel, únalommal,
Méreggel és fájdalommal
Tölti majdan szívedet
S megemészti éltedet.