A první padl v prach a zastřel tvář svou
a všichni za ním. Marie jen v taji
si utírala slzy, které hojně
jí splývaly přes bledou tvář, a vichr
jak pozoun hřímal posledního soudu
a tmou se rudé jazyky dál chvěly,
nad hlavami všech v ručej spojily se,
a světlý oblak, plný bílých křídel
a jasu nadzemského – dům se třásl
v svých základech – Bůh Duch se zjevil světu.