Tu jednou v vírné bálu veselosti
Se zamiloval náhle v anděla –
Mělť za taký tvor děvu v nadšenosti,
Ač všem též děvou býť se viděla –
Ten její vzhled byl plný půvabností.
To modré oko polo uzavřené
Jak nebe, mráčkem bílým obestřené;
To štihlé tělo, jako topol smělá;
To svěží líce, v němž se růže chvěla,
Ta sladká ústa jenom k zulíbání:
Tož reka vzalo k horoucímu plání.