Přišel ke mně člověk ve zbroji a pravil:
Rodino bez závisti a hněvu, tiché Sfingy!
Proč jen válka zuří mezi bratry mými?
Zraky bičujem se řevnivými,
šípy klepů střílíme a dýku
pod žebra vrážíme trosečníku,
pro své chimery a utopie
jdeme v boj, a bratří krev zem pije,
králi tvorstva, největší jsme blázni,
brodíme se v slz a skřeků lázní,
vyzbrojeni od pat do čela...
Já jsem mlčela.