Jak jinak bylo tenkrát, když byl zvolen
a z konklave jej v zlatém trůnu nesli
do basiliky apoštola Petra!
Duněly zvony v celém svatém Římě,
varhany hřměly, hlasy kněží pěly
Ecce sacerdos magnus, k dlažbě chrámu
tisíce lidí sklánělo své šíje,
a poprvé je třemi prsty žehnal
on, svatý otec nyní, vládce duší,
král králů, imperator nad císařem...
A tehdy táhly myslí jeho zjevy
předchůdců slavných, kterým rovnati se
umínil sobě... Innocenc ten velký,
Jupiter hřmící... Julius, Mars církve,
a Leo, moudrý vládce zlaté doby...
K nim přiřadí jej jednou historie
a všichni lidé příští stanout musí
při jmeně jeho s obdivem a úctou...