„Tak, pane Martine, tak!“ chválil potutelně polesný.
„Vhod tabatěrka vaše v náš zápal střízlivě mísí
moudré rozvahy klid, jenž zdroj má v rozhledu širším.
Nuž, zanecháme raděj’ politických záležitostí –
beztoho málo baví pleť krásnou – pravda-li, dámy?“