Kdys mínil, že by svazek jejich
měl potvrzen být na radnici.
Odmítla – je to pošetilost,
ty pán – já paní, zůstaňme tak.
Že nechce mu být příživnicí
a přítěží, jež může časem
se obtížnou stát. Že se nechce
vzdát pošetile gáže svojí
a z netučného měšce jeho
brát, co tam není. Básník má prý
být svoboden jak kněz, jak voják.
A manželství – i když se zdaří
je sevšednění, jež pak drží
už zvyk jen – a to ještě bývá
nejlepší případ. Kolem hrdla
ji vzal a vtiskl políbení
na moudré rty. – Po kanceláři,