Jednu z pochodní vytrhla z kruhu chvatně,
jala biskupovo rámě jemnou dlaní;
on jak bezduch, krokem vratkým bral se za ní
do komnaty tam, kde povyzíral matně
z rámu nádherného obraz starožitný.
Stiskla v řezbách rámu květový stvol třpytný
a hle! jako veřej ze stěny se šinul
obraz, jevě hloub’, jíž schodů šnek se vinul.