Před lety se čítávalo málo,
Malounko se také psalo,
Myslilo se ale víc,
Netisklo se ale nic;
Teď, jak člověk jenom piskne,
Druhý den to tiskař tiskne,
A než chuďas bláhový
Bedlivě a v potu tváře
Sčítá nové exempláře –
Má již patisk hotový.
Ano, teď se tiskne hned:
Co pak teprv za sto let!
Za sto let se, moji zlatí,
Nebudou víc knihy psáti:
Práci tuto jediná
Zastane již mašina.
Mrštní hoši budou lítat
Po městě s dagerotypy,
Na něž pilně budou chytat
Dobré nápady a vtipy;
Tyto zase hošík jiný
Setře pilně do mašiny,
Ta pak bude knihy psát,
Tisknout, vázat, prodávat.