„Temnější noc! – – – Zde v noční klín
Ba lůny zář, ba hvězdný kmit
Se vloudí – – tam – jen pustý stín,
Tam žádný – žádný – žádný svit,
Pouhá jen tma přebývá.
Tam všecko jedno, žádný díl –
Vše bez konce – tam není chvíl,
Nemine noc, nevstane den,
Tam času neubývá. –
Tam žádný – žádný – žádný cíl –
Bez konce dál – bez konce jen
Se na mne věčnost dívá.
Tam prázdno pouhé – nade mnou,
A kolem mne i pode mnou
Pouhé tam prázdno zívá. –
Bez konce ticho – žádný hlas –
Bez konce místo – noc – i čas – – –
To smrtelný je mysle sen,
Toť, co se „nic“ nazývá.
A než se příští skončí den,
V to pusté nic jsem uveden. – – –“
Vězeň i hlas omdlívá.