Bylo to na podzim, k večeru, u hřbitovních zdí...
...Tak bylo mi smutno a taková bolest kvílela v duši,
že složil jsem umdlenou hlavu do měkkých lianů rudého listí,
a z duše mi vyvřel tak bojácný pláč – –,
pláč, který s úsměvem nervy rozřezává,
který je zpěvem i modlitbou i proklínáním...