Skončil, a vstana opáčil:
„Jestli, pane, byste ráčil,
Z lesa já Vás vyvedu.“
Než pán ten
Z myšlének svých vyražen,
Nebera na dobrou vůli ohledu
Rozhorlen to jemu dí:
„„Jdi po svých; pro tebe,
Neschopného sprostáka,
Vznešená má nauka,
Její rozkoše a nebe
Na věky se nehodí.““