Ať milenky mé zpíváš v snech,
ať z hvozdů zasmušilých, douti
zkad slyším boha věčný dech,
kterým chce hmota oživnouti,
ať v prosté kleci zatiknouti
smíš, kde krb svítí hořící:
volnosti duchem budeš slouti –
Buď zdráv, ty ptáku pějící!