Ach takéť sem bujného běloně
Sedlávala na otcovských honíc dolích
A jen hrdinám pletala věnce:
Než tu ještě neobjal mne Bojoslav můj,
Ještě nekájela sem Bojína.
Zlaté nemluvňátko tu sedí na síni,
Jaké bolesti hrozí mu, neví.
Usměchem nevinným chápajíc se meče –
Odpásej meč! drahý muži, zůstaň!
Tváli láska neuhasla ku Milévě
A ku tvému jedináčku, zůstaň.