Teď slyšte. Vyznám všecko otevřeně –
snad slupky očí vašich také spadnou,
jak spadly nám. My nevěříme v Krista,
my v církev nevěříme, její svaté,
ni v papeže. Je klamem vše a šalbou.
Kdo v řád náš vstoupí, pod přísahou strašnou
Ježíše zapře, církve odřekne se,
kříž poplivá, jenž nám je, čím byl kdysi,
jen znakem potupy a hanby lidské.
Mše černé čtem na nahých ženských tělech
na výsměch mší těch vašich u oltáře,
a z chrámů svojích míst jsme nadělali
pro rozkoš smyslů. Neb se mstíme šalbě,
jíž klamali nás, i své hloupé mysli,
že věřila těm klamům dobrodušně...