Nezdárné již dítko listopadu
Jasný den se chýlil ku západu;
Zbožných poutníků se valný dav
K městu ze svatého pole valil;
Tamto našich otců svatý mrav
Mnohé oči slzemi jest zkalil,
Které vroucím citem podnícené,
Jako v dobrou půdu dobré símě,
Vykanuly tiše na hroby,
Ježto svoje klesající týmě
Ozdobené krásou nových věnců
V nový oblouk napínat se zdály,
By nad lůžkem smrti zasvěcenců,
Kdežto za duše jich svíce plály,
Nám klekátko vyšší urovnaly.