A Tonko jako balvan stojí:
jak chechtají se rouhavě!
Vše pohnulo se jako k boji,
trup k trupu, hlava ke hlavě...
Však, probůh, kdo to, kdo všem velí,
jaké je jméno veliteli,
jenž před všemi se chlubí tu,
že neznal nikdy soucitu?
Prý Dalmácie syn to prvý,
jenž slávou dorost’ v říši hvězd...
Což – – Dioklecián to jest,
jenž křesťanskou se brodil krví?
Oj, běda, nyní hlavu zved’
a třikrát běda, Tonka shléd’..!