Pak klesla opona jak zlatem tkaný mrak,
a chrámem chvěla bouře potlesku...
Po té se zástup k hlavní bráně hrnul.
Přemnozí s velkou slzou v oku šli,
a mnozí na rtu s úsměvem se brali,
a jiným z nitra hluboké se vzdechy draly.