„Poslyš, napadá mi:
pěstuj jako básník lepým veršem
právě tyhle věci, chceš-li vůbec
časových se dotýkati themat.
Psát o jiných věcech v republice,
není radno, sotva bych ti prospěl
jako obhájce. Tož o těch keřích,
kaštanech a hejnech žravých racků,
takto doufám, že snad nenarazíš
na plot paragrafů. Ale počkej:
vynech raděj ony ,žravé’ racky –
promyslím si, prostuduji předem
tenhle foliant, neb v republice
hříchy jsou prý mezi nebem, zemí,
o nichž nezdálo se v celém žití
ani advokátům – – –“