Kde jsou ty zádumčivé zvuky zvonů?
Kde slavné žalmy, jimiž chvěl se bor,
když mladosť pozvedla nám tajů clonu,
v hruď láska padla nám jak meteor,
zem v květech smála se, kam sáhl zor.
Ó polibky! Na jabloňové sněti
se tolik nechví květů vánků hrou,
ó přísahy, jež nelze dodržeti,
ó žaly, jdoucí plesu ve zápětí – !
Jen srdce šeptá s povzdechem: Kde jsou?