„Moudří, počestní,
slavně pověstní,
vtipní, umělí a učení,
ctnostní, mocní a urození
zemané a měšťané,
rolníci a lešané!
Díky skládám Láskám Vašim
za důvěru na mne složenou:
než já lekám se a straším,
pomním-li na péči zmoženou –
na břemeno vlády.
Jediná mi květe naděje,
že mi Moudrost Vaše přispěje,
podajíc mi v pochybnosti rady.
O lásku a přízeň Vaši prosím,
sluhou Vaším býti se honosím.
Zatím však se dobře mějte,
zdraví svého požívejte!
Po neděli se zas uvidíme
a co potřebí zde vyřídíme.“ –
Mluvil Sedmihlásek, mluvil vážně;
pokoru na tváři líčil snažně:
v srdci ale všem se smál.
Nečekaje, co sněm odpoví,
z luhu za les dubový
zdvih se domů pospíchal.