Nevšímaje sobě potupení,
Orel k budoucnosti syvé hledě,
Kněz s blíží k pánu v pokoření,
Jako žena pro vlast slzy cedě
Vzdychá: „Ach! zřím vlasti zahubení,
Cyzý na krásyvém trůnu sedě
Rozdávaje výborníkům věnce
V pouta vrhá naše podrobence.“