Brzy překvapil svět knihou, která zcela
lišila se od všech dosud známých knih:
formát písanek, jen dvacet listů měla,
za to prázdnota však šklebila se z nich,
nerovných šest řádků v dolním rohu strany
básně tvoří, jaké dosud nevídány;
s dlouhým nosem od nich táhla kritika,
nepůvodnost jež tak ráda vytýká:
dosud básně dbaly formy uhlazené,
zvučných rýmů, vzletných slov, ba leckde znáti,
že i za myšlenkou poeta se žene; –
do hrobu ty zvyky Nemanický klátí,
heslem mu: pryč s formou, pryč i s myšlenkami!
A že věren zůstal heslu tomu všude,
uznali i páni kritikové sami.
Na poslední stránce velké písmo rudé
vedle slovutného sazečova jména
hlásalo, kdy kniha byla dotištěna
a že čtyřicet knih činí náklad celý.