Dcero má, buď s Bohem! Vy, Jesenský!
Brzo synu můj, opatrujte
Poklad v dceři mé vám svěřený!
Buďte ujištěný, otče můj!
Že můj život není mně tak milý,
Jako milá dcera jest mně vaše.
O můj otče, proč tak rychle od nás?
Posečkejte den dnešní a přes noc;
Není jisto v noci k Praze jeti.
Tys dětinská, že se o mne bojíš;
Veloň se mnou jede, máme zbraň též;
Povinnost mne volá, musím v čas.
Počíti kdo co chce, rychle počni,
Čas nečeká, jako vítr letí;
Povinnost buď rychle plněna;
Zdlouha kdo co koná, polou koná.