Neroztál sníh ještě 
Ve skalnatém čele? –
Sníh již dávno splynul;
Léč že to labutě,
Jsou labutě bílé,
Spočívají tamo
Na vysoké skále
V zeleném osení,
Jenž líbě zavání
Večerní krajinou.
Zkuď labutě bílé
Semo jste přitáhly? –
Od východní strany
Po růžovém nebi
Zlatostkvoucí bránou?
Či tam od západu
Šly jste proti slunci?
„Ne, my od půlnoci
Z chladných táhnem krajin,
Táhnem na poledne
V kraj věčného máje,
Jemuž není rovný
V šírom světě žádný;
Nejkrásnější kvítí
Vykvětá jen tamo!“
Vy labutě bílé,
Vy zustaňte tady; –
Nade všecky kraje
Dědina jest naše;
Nade všecko kvítí
Milenka jest moje.