To tam! Jíž z bouří proletnutých hatí
a z rozdrcených korun mrtvých stromů
ptač bouří ubitá se nenavrátí.
A zarmoucený otec zhyne k tomu!
Jen z jeho srdce záchvěvů a vzdechů
druh vínek písní svije jiným v těchu,
by znali jarní jeho žal a ples.
Keř chvěl se, šuměl les. –