S bílých vížek, co se tyčí směle
z nízké mlhy v neprůhlednou běl,
na kříže a sloupy osiřelé
proč tvůj zrak teď truchle zaletěl?
Ve spleti ty křižovatek, mezí
od sta let již nachýleny vězí
jak by čehos neznámého stráž –
A proč husto jich tak, mne se ptáš?