To jsou, slavná společnosti,
Našich lásek blaženosti!
Láska, známť ji ven a ven,
Nejsladší věc v světě není;
Je to jenom polobdění,
Je to jenom krásný sen,
Z kterého se probudíme,
Jak se mile oženíme –
A pak začne dlouhý den.
Mnohý, ten si lásku chválí,
Nové koště dobré bývá;
Jak se ale trochu spálí,
Potom věru jinou zpívá. –
Nemilujme, moji zlatí,
Ať jsme v stáří nebo v mládí,
Láska se nám nevyplatí! –
Slyšte, mějme se radš rádi!