Ó mladé sny, ó touho divá,
jež uzavřena v prsou mých
jak vlaštovka jsi slétla sivá
pod krovy lidí, lidí zlých,
zkolébá tě tvá píseň tklivá
jak robě v loktech matčiných,
když kolem juž se zvolna stmívá –
ty usneš na vždy v prsou mých – –