Neb Gastron smál se ve tvář smrti,
do rvačky šel jak jdeme v ples,
nuž chyťte jej – on pouta zdrtí
a jedním skokem prchne v les.
Král: „Rcete, kdo s ním v spolku stojí,
zda bůh či ďas?“
Kdys v noci ustříh’ v nepokoji
své ženě vlas,
ten dlouhý, zlatý vlas,
tvůj, krásná Elso, dlouhý, zlatý vlas!