Devátá vlna zavolala,
jak bouře od ostrovů Mrtvých ponuře a temně,
slyšel jsi, slyšel? Moře čeká!
Ó, každý musí jít ať tuleň nebo ryba
neb vlaštovka neb buřňák – musí jít,
ať k nebi křídla zvedá nebo zemi líbá,
ať touží žhavě žít neb laskavý mít klid,
ať muž neb žena, dítě,
jež kolébáno s hrůzou procitne,
neb tráva, kámen – marno: v ony sítě
záhadné vody blankytné a průsvitné
jít – musí jít!