Kraj taký ladný, že tvé srdce jihne
v zpomínce na nejkrasší v žití doby,
kdy slunce azurem na západ tíhne
a hradu sešlé rumy září zdobí,
kdy v posled ještě přes lesy se mihne
a v jeho záři na obzoru růžném
ruina hradu Lichnického trčí
a v svěží zeleň doubravin a smrčí
se vkrádá noc – jak ohlas mládí v věku mužném.