Ó slunce, slunce veliké a slavné,
tys vše, my nic jsme před tvou velebou,
jen z milosti tvé tady dýchajíce.
Šli lidé dva kdes po krajině dávné,
šli v pychu svém, tak malí před tebou,
a tys jim zžehlo na kov smavé líce.