Té noci dlouho v zamyšlení němém
stařeček farář patřil ku blankytu;
ať moře hvězd se vlní v plachém třpytu,
tři hvězdy poznal, rudě plály sině:
Tvář děvy s jedné usmívat se zdála,
a s druhé láska matky neskonalá,
však nad ně zlatem třetí plápolala
jak oko Boha – láska ku otčině.