V své nevyzpytné touze ku Tvé výši
hledíme my a jako kyklopi
ve vzdoru vrozeném Tvou dobýváme říši –
Ty zpět nás v propast srážíš! – proč? kdo pochopí? –
vždyť přec ta ruka Tvoje uchopí
se spjatých děcka dlaní
a přivineš je k Sobě v usmívání!