„Slzy Tater,“ volá Slovák snivý,
„mé nechť krve vpíše oheň živý
na skal jižních divopustý žár!
Na Turčínech v boji porobenců
pomstím hříchy jejich pobratřenců,
jichžto zloba sveřepá i kletá
v bědnou Slovač před očima světa
též jak v raji vtíná smrtný spár!“