Rok na skříni stál po mém boku,
kde vycpán straší starý výr,
a verše mé měl stále v oku,
jak perně rostly na papír.
Něm s úšklebkem v ně shora zíral
a s vidlicemi zvedl páž,
an krátký řetěz plec mu svíral,
jejž levicí tisk Mikuláš.
Byl malinký jen jako myška,
však jazyk dlouhý plál mu z úst,
a přepokorně hrdopyška
svůj dlouholetý snášel půst.