Všední pokoj kandidáta
staromládenectví. Vládne
sic tu péče ženské ruky,
ale zpod ní vykukuje
ledabylost bydlitele.
Lucy nemůže si jaksi
tento pokoj srovnat s mužem,
jenž k ní byl tak opravdovým,
hlubokým a vážným. Ten stůl,
kde jsou sem tam přeházeny
podobizny obnažených
baletek; tam na zdi obraz
celé jakés společnosti,
fotograf ji zvěčnil v chvíli,
kdy si připíjí – a v středu
stojí Jiří, doutník v ústech,
podivně se nějak šklebě;
skříň knih plná, pěkné vazby,
zavřena však, prach tam leží
uvnitř všude na ořízkách;
hopkující kanár v kleci
titěrný tak s hlavou svojí
chocholatou – tyto dojmy
jako zžírající kapky
padly Lucy v hloubi duše
v obraz muže, prvního to,
jejž tam ukrývala s úctou...