Mně svírá to hrdlo, dál jedu a jedu,
a koním nechce se k předu.
Což ten pár rozbitých obrovských snů,
co ta poušť prázdných, ničemných dnů,
jež s sebou vedu,
je těžká tak, skrz mlhy dým
že koňům mým
nechce se k předu?