Nikam. Z každého místa vidět lze
slunce a své plameny v duši,
na každém k smrti stejně je blízko.
Jenom někdy po staré touze,
či po zvyku rodičů matném,
či po stopě falešné víry,
cos mne s místa popohání
hledat blaho v daleké dáli,
ve změně, která novotou vžehne
barvy plamenné do dnů šedi.
Kochám se jasností vzplálé novoty,
ale když shasnou v popelu plameny,
netruchlím: zbývám samotna sobě,
a to je všecko, co jen si přáti
nejvyššího možno ve světě.