Než zaslechneš-li krok a slova matky hlasná,
jež k tobě blíží se, tu, dobré dítě, stíráš
si chvatně slzu s řas;
neb nechceš rmoutit ji, – chceš, aby mněla, šťastna
že’s v bídě své, a třeba v srdci bolem zmíráš –
ty usmíváš se zas!...