Jsme všichni poutníci k Božímu Hrobu.
Ten, který má v torbě maso a chléb a čutoru plnou na řemeni,
i ten, který v čas jídla obchází a natahuje hubenou ruku.
Ten po prvé jde s námi, a ten již po kolikáté,
neboť vrátiv se jednou, uprostřed dvorce svého a po boku ženy jak bodnutí nožem u srdce ucítí zas naši touhu.