Podivné obrazy a zjevy křísily se v její duši,
jak nedávno je žila jimi ohromena.
Leží jak neživá, a srdce její temně buší,
ó, jaká všeho velká přišla změna!
Noc kouzlo otevírá zázračná a snivá,
Marie poslouchá, jak Julgun smutnou píseň zpívá,
a dívek unavený smích
utichá na hedvábných polštářích.
Dojedly hrozny, mandle, dožívají
svůj rozmařilý den,
a chán jak čímsi strašným okouzlen
v zahradách bloudí, jež se v nekonečno zatmívati zdají.