Ó, cesto bílá mezi lesy,
jak vroucně jsem tě miloval!
Tvůj klid mým touhám ráje značil,
tvůj obzor malý dost mi stačil,
bych čerpal pod ním vše ty plesy,
jež básník ve svém jaru žije,
když Bůh sám číši poesie
až ke rtu zde mi schyloval!