Já hleděl na ni v němém úžase
a najednou mne cosi nutkalo,
bych kleknul před ní. Jako k žehnání
své ruce vzpjala v tichých modlitbách,
změněna všecka, všecka vzrušena.
Duch její v jiných světech bloudil kdes
a u vytržení a nadšení,
jež chvělo celou její bytostí,
upřeně dívala se před sebe,
tam někam do dálky, za obzory
mně neznámé a nedostupné, v svět
svých visionů oči svoje pnula
jak viděním svým zpitá somnambula.