Svinutá hydro na dunajském břehu,
co napolykala ses českých duší,
co ses nahltala mladých vznětů,
co nadusila světlých jisker v prsou,
co synův otcům nahubila mrzce
zvlažnělých k práci národa, jenž trpí!
Poklady nastřádané rukou národů,
poklady vědy, umění jak na trh
jsi znala rozložit, by lákaly je,
jak asylů tvých zvonce ryčely
po každé, když synové Moravy,
domkařské děti chudé, ze škol vyšli
dokola hledíce, kam odnésti
svou chudobu, kde najít svaté studny,
jež vědu, učenost a osvětu
zadarmo mají dáti národům!