Ó běda, běda třikráte, ne tobě – avšak mně!
Já s Kaina neklidem a s Kaina vinou
se ženu onou pustou světa plání
kochaje v nitru bědných bolů říš
a v srdci bědné vzpomínání,
neb čím tvé srdce nylo, tím mé srdce nyje,
co v tobě umřelo, to dále ve mně žije!