Na pahýl vedle něho vrána sedla
a příšerná se ptala jízlivě:
„Tvá ruka snad se proti komu zvedla,
snad nejednal jsi s lidmi – poctivě?“
Ve spánku jako zděšen hlavou kynul...
a zhurta vráně odpovídal kmet:
„Co po tom tobě, mnou-li někdo zhynul –
ah! přece jen, když žít chci, musím zpět!“