Snů nočních kraje okouzlené,
jeť vašich lesů zeleň zlato,
jež vroubí bystřin stříbrotoky.
Tu nad plesem se duha klene;
přelétá ptactvo; kouzlem jato,
tichounkých písní zpívá sloky.
Snů člun se s plavcem tiše kolíbá,
bez vesla kolem břehu zahýbá
a propluv růžnou jitra branou
se rozplývá jak tichá bublina
a okny ostré větry vanou
a s věže bije ranní hodina.