A nép eloszlik nagy bámulatban; - már a nap is lement;
De Kálmánt ébren s mély gondolatban látá az éji csend...
S a vádlott szólni igy hallja reggel: - trónján szemlélve fent:
Nagyváradon van sírboltba téve
László a hős előd.
Érintse jobbod: (mely a koporsón
Lefügg), a szemfedőt...
És mondva: tiszta! úgy térj te vissza,
Isten, világ előtt!