Roham az élet, önvesztébe tör,
Vítt vára gúnydijul a sírgödör;
Sírvermet ember önmagának ás -
S az életet, míg forr a vérözön,
Csak a halál félelme tartja fönn. -
Mélységes éjben foszforvillanás,
Az örök vízen szétfolyó irás,