Avšak náhle jinam všechny hledy
upjala seč na bojišti vědy.
V Museji se choval drahocenný
pergamen, stem věků posvěcený,
ryzím zpěvem nadšeného vzletu
velebící skutky hrdin slavných,
vzácný svědek duchového květu
v naší vlasti za dob šerodávných.
Ale zkusil cizí skepse dravost,
ba i doma hloučkem hánců strádal,
a z těch jeden, když sok hájil pravost,
dnem i nocí po důkazech bádal,
zkoumal každé slůvko lupou tenkou,
ostrou sondou šťáral v každém listě,
až kdes našel cosi nad písmenkou –
známka diakritická to jistě!