Ten klid!... Však sotva přečtla první stránku,
cos’ duše dotklo se jí jak dech vánku,
jenž večer vlnívá se v obilí –
a každou chvilku k lůžku spěchá tiše
i v bázni, zda to děcko ještě dýše,
jak anděl k andílku se nachýlí.