To upokojilo tak paní matku,
že večer zase tučné její tělo
se bez starostí kladlo v měkké lože.
Však jako včera, dělo se i dnes:
jen na její se víčka spánek snes’,
již zas ten oheň v těle, jak by nože
jí v kůži vnikaly, a potom zase
jak bloudily by jehly v jejím mase,
a čím se více v loži koulí, svíjí,
tím větší bolest, jak by kopa zmijí
se ovila jí kolem nohou, rukou. – – –