„Na lov, na lov!
Zde byt jalov,
Kde škared bohuje nyní Bůh cizí,
Kde nehlučí nikdá u kvasu ples,
Kde rozkoše mizí!
Jen ven, jen ven!
Ať prohlaholen
Mi trubami les,
Kde posud starý stoluje bůh;
Mé vraníky sem, a chrty mé kvapné!
Ven z pustoty trapné!
Mou tužbu a zlost
Puď myslivost:
Tou jař a zvedej se mužatky duch!“