A co mu pod nohou to hřmí jak dálná bouře
a z bezdna plápolá to žehem krvavým,
co z jícnu k obloze se valí spousty kouře:
ve hluku, zápachu, zahalen v dusný dým,
on sobě vzpomene na tichou, rodnou vísku
a náhle zdá se mu, že domovu je v blízku! –