Zas listí padá, jako v snách
jdu zamlklým a známým sadem.
A jarní jak by vánek táh’
vlá vzpomínka mi v srdci mladém,
tak zrovna jako před tím rokem,
kdy lásky ve mně cit se hnul
a ptačím sotva přišla krokem –
já prvně zde ji obejmul!