Neodmlouval Bošković již Petr,
ani slovem více neodmlouval,
Omerovu brůnku z dvoru vyved’,
vévoda též plavku koně svého,
na kůň vsedli, na cestu se dali.
Od Vinićů přes Bělopavliće
rovnou cestou ke Spužu se brali.
Před Spužem tu Boškovićů Petr
sesed’ s brůnky, po straně pak cesty
ke starému uvázal ji dubu.
I šli odtud na Doljany dále,
vévoda svém na koníku plavém,
při něm Petr Boškovićů pěšky.