„Jsi vítán, vítán!“ a stařec zahovoří,
„vše snesu ti, co pustý chová dům!“ –
A došli k zámku, vstoupli do nádvoří
gotickou branou, jež se valí v rum.
Kol mrtvé ticho, – nikde ani hnutí.
Zeď hradební jest polo na spadnutí
a dům sám vetchý, plný děr a mechu,
jen břečťan halí po samou jej střechu.