Ó, věřme: duše slovanská se vzchopí
jak poselkyně míru za potopy,
a tonoucí zas naleznou svá vesla,
loď záchrany by v hloub jim nepoklesla,
a pro vlast, pro lidskost a pro osvětu
zas budou sloužit bratřím svým a světu.
„Jsme jeden duch a cíl!“ k nám zavolají,
a prapory nám v každém slávském kraji
se jarně ověnčeny rozevlají
tím věncem srdcí z lípy ratolestí,
jenž druží svornost, svobodu a štěstí!
Tak zhyne zhoubných svárů satanstvo,
a hymnický šum lípy zašelestí:
Žij k nesmrtelnosti, žij, Slovanstvo!