Hleď, kterak hvězdy Velikého Vozu
rozžehly slavně stříbrná svá světla!
Noc poslední to, kdy je pozdravujem
z milanské půdy... Myslíš, Francesco můj
až zítra hledneme k nim z jiných krajů
a potom z Francie je vidět budem,
že pozměněno bude světlo jejich
či postavení jejich bude jiné?
Vlast... rodná země... proč chtít věznit ducha
v malinkém koutku, domovem-li možno
mít ten svět celý? Kolikrát mi vytkli,
že Florenčanem nejsem zapáleným,
že nechci cítit bídu Italie,
ba, že jsem v službě těch, kdož meč svůj kladou
na hrdlo její... Lidé pošetilí!
Co platna jest jim sláva Florencie
i volnost země italské, když v nitru
otročí každé hlouposti a bludu
své vlastní duše?... Zajásal bych blahem,
vznést kdybych moh se k oněm hvězdám Vozu
a nazvat i je domovinou svojí!