Vy krovy staré, omšené
a světničky vy starosvětské,
kde všecko jest tak svěcené,
tak vetché vše a přec tak dětské,
tak zašlé, mrtvé, bývávalé –
a svěží přec jak život sám;
vy koutky nízké, skrovně malé –
a neobsáhlé, neskonalé
jak velechrám!