Jak trpělivost naše, zkoušen věky,
jsi prolomil se v ráz.
Teď zlomen trčíš z klína strašné řeky,
té, jež kde jakou rozervala hráz
a zákeřnická, hrozná v běsném chvatě
se vrhla na tě, –
a v trosky roztříštil tě dravý nával.
Jak trpělivost naše odolával
jsi proudu, jenž kdy pilíře tvé omyl,
tak tvrdý jako osud náš jsi stával –
a teď se v půli zlomil!