Se svitem jitra zápasily svíce
jen chabě již, na hudců zřítelnice
sen jako těžká můra křídla klad’;
hle, tomu smyčec náhle z ruky pad’
a onomu jak přimražen tkvěl ret
u klarinetu, nespočet’ bys pět,
u stolku dřímal slavný sextet celý,
jak tanečníci by jej zapomněli.