A my dva máme zodpovědnost vzít
za celou onu lidskou komedii?
Zde miliardy lidí žijí, žijí
a musili se klamat, lhát si, bít,
a zuřit na se – vždyť to žití jich
je věným bojem – a Ty vpředvidoucí
měls znát, co osudem je tvorů Tvých;
ne mohli – musili tak; když pak k soudci,
tož k Tobě přišli – k soudu? K smíchu! Jak to?
vždyť znals, že jinak nemohli, než takto!