Směj se, směj! dej výhost marné ženě,
Za to podám tobě, milý Jene,
Klíče k otevření slávy ráje;
Po všech všudy koutech provedu tě
Rozlehlého Slovanského háje;
Napneš-li jen zrak a rozum chutě,
Porozumíš z četných obrazů,
Proč a kterak divných ourazů
Utrpěli Slávští národové.
Zříti budeš žhoucí na bolesti,
Rozum však z nich plodí nové štěstí;
Žhavé železo se v tvary nové,
Zkušenost to učí, nejlíp kove!