Vy ptal jste se mne, pane milý,
zda vážné verše píši též,
v mých básních prý smích rozpustilý
jen slyšet je a sladká lež –
ach ovšem! Chci-li získat lásky,
vždy komedii nutno hrát
a z rozpustilých rýmů chásky
si každý vybere, co rád.
Jeť vážná pravda nudnou paní,
kdo rád si na ni vzpomíná?
Radš volím něco pro zasmání –
jeť posměch zbraň tak laciná.