Jede zvolna úvozem,
bez trestání vraha.
Bylo dnem to, bylo snem?
Na čest mu tu sahá:
Statný v klání s ostrým
kam to z půtky nevěhlasně?
Na jevu se zračí:
pohrdne jím svět, an včasně
mstít měl bez rozpači!
Ach, dnes jeho čest
soku v ruce dána,
urážkou i slina, pěst
tvář mu znectí z rána...