A šašek mluví laskavě,
za jiskrou jiskry řečí šlehly
a vymýšlí k té zábavě
vzpomínky, jež se dávno sběhly:
dědičné smutky z empiru
i oživené zámku sály;... –
jsou vinny písně klavíru;... –
a něčí oči plakávaly;... –
odešli muži s jinými,
stejně jak ony vinnými...