A zemi jejich, ladnou a žírnou,
požehnej, svatý kníže, mírnou
a tichou rukou svou!
Neboť jen pro ně po tisíce let
voněla lípa a hořel květ
a zpíval ručej lučinou.
Jestli tě pohled na nás rmoutí,
jakže bys jim moh’ dát zahynouti,
Svatý Václave,
vévodo české země?