Dřív starozákonný a přísný trestal Bůh,
Teď člověk, epigon, zlých běsů pán a druh
jde hříchy lidské mstít, zla sídla ztroskotat
a gestem titanským blažených tvořit řád.
Viz dávné kultury hynoucí Sodomu.
Smrt s kulomety kráčeti dům od domu
a kata v šatě krví příliš zarudlém
stát na stolici soudné nad dobrem i zlem.
Hrůz divy zmatek město z kořen vyvrací;
co měl kdo, opustil, ne vítěz nad prací,
zmlk' stroj a vlak vrost do trav pouště nádraží,
je stádem ovcí dav a v děsu rozráží
si hlavy na barikádách, než prchne z rodných měst,
kde hrdost zneuctěna, starodávná čest.