Nechoď sám do lesa, smutek tam číhá,
ukryt je v houštině sosen a jedlí,
s písničkou ptáků i stromů tě stíhá,
tají ho anemon kalíšek zbledlý;
snů kolem nalíčí v blankyt i mechy,
vloudí se do srdce vábná jich tíha,
probudí touhy i tajemné vzdechy –
nechoď sám do lesa, smutek tam číhá.