Již mizí v šeru dávných dob
ty hrozné, smutné děje,
již přes Polabců širý hrob
věk pozdní mlčky spěje;
kde Gero dlel, po ssutých zdích
houšť břečťanu se vije –
však onen krutý, děsný smích
v mém srdci posud ryje!