„Byl jednou král”... I tichne každý dech
a každé srdce svátečně se ladí,
všech oči tkvějí na jediných rtech
a divy tuší posluchači mladí;
jich duše v pohádky té lesku vzňatém
zří krále v převelebné postavě,
an sedí na svých otců trůně zlatém
a s korunou jich svatou na hlavě
jak božsky lepý obraz majestátu,
moc, pravda, moudrosť, sláva vtělená!
Jak slunné požehnání plápolá tu!
Jak štěstím kypí země blažená!