„Děva, již muž vroucně ctí,
V níž, že zří vzor cnoty, mní,
Hvězda okras nebeských –
Ta by mohla padnout v hřích?
Míno! Míno! Děvo krásná,
Milosti hvězdice spasná,
Kdybys ohněm slibu plála,
Že jsi v tvojí lásce stálá –
Nelze – nelze věřit tobě – !?! –
Nešťastník v poslední době,
An klam světa dobře znal,
Lichotou mne nepřelhal.“