Vizen, földön és az égben
Minden hang elenyészett,
Néma, csendes békességben
Szendereg a természet;
Csak én, szegény! nem alhatom: -
A bú tépi keblemet;
S győzhetetlen indúlatom
Ostromolja lelkemet.
Óh sovárgó kívánatok!
Dühösködő indúlatok!
Hát itt sincsen még határ? -
Öljetek meg inkább már.