jímž umělcova duše velká, ryzí
je celá chrámem jako tyto síně,
kde v čistém sněhu antické své řízy
tvá díla stojí! Při myšlénky víně,
kde křídla rostou nám, prach s čela mizí...
kde v tom jsme velcí, co jsme silní chtěli,
a ve svém díle zříme – život celý.