Bez jmen slavných glorioly,
dobré děl’s to, příteli!
vše, co tísní a co bolí,
zkusit víc jsme museli.
Pamatuješ na ten čas,
lásky hlas když svedl nás?
První obejmutí muže!
Upomínek bílé růže,
i ty tvoje temně rudé
vidím, kam jen hnu se všude,
kvetou zas!