Ó běda, běda, převznešená paní,
tak nejednej, kdo podepře tvůj trůn,
až Prušák vrah tě znova v srdce raní
a v nářek změní zvuk tvých srdce strun,
kdo může podepříti v smutku vzňatém
tvá vojska nejvydatněj hojným zlatem?“