Černou brankou slabě skřípající
v mlčící a smutný mrtvých sad
vešla mladá dívka bledých lící
na hrob tatíčkův se vyplakat.
Na kolena klesla v tichém pláči,
slzami rov plný květů smáčí,
pod jívu pak, mrtvému jež spáči
roste v hlavách, usedá si v chlad.