Spusť vichry a oblaky vřelého písku a přívaly tavené zvonoviny
a ulij mohylu v podobě zvonu nad mojí modlitbou,
mohylu příkrou a mlčelivou,
by poznali zamlklí básníci, smutní a melancholičtí,
mocnost a sílu pohledu Tvého,
až bude ji uvnitř na večer tlouci mé srdce rozhoupané.