Tu cizí, temný hlas mu šepce:
„Jak běda tobě však, ó králi,
v tmu děsnou vše-li tobě vzdálí
zas oko druhé, oko slepce;
zpět do duše-li zřít tě nutí
a v mrtvé ženy mrtvé nebe,
v zrak její v slzách, – zříti v sebe,
v dny zašlé, v peklo vzpomenutí!“