Ó zde jsem, ať nečekáte!
Bouře ztichla, svítá ráno
a v něm růže touhy planou,
jež, jak žití trnem tkáno,
sílily mne tolikráte
sladkým dechem „na shledanou!“ –
na dnů jek a vedro, mráz,
večer děl jsem: Uzřím vás!