Sedí na cimbuří, volá hlasem,
který jako bouře letí v dáli:
„Smrt jsem; poslechni mne, velký králi!
Nejsi víc, než dozrálý jen hrozen,
na který si vinař brousí nože;
jsi juž k mojí žatvě zralým klasem!
Na hedbávné k tobě sednu lože,
umřeš, neb jsi z lůna ženy zrozen!“
Takto věstí, takým hlasem volá
bledá smrt a do komnaty zírá.