Přijď ke mně, hlas domku se blíží.
Jsem domek pohostinný
a prostý jak dítě bosé.
Mám stromů chlad, hluboké stíny,
z pramene vodu svěží,
omžené ovoce, chlad, v každé květině
se slunce shlíží v rose,
je na míle zřít z kryté předsíně,
jak pokojný kraj leží.