Vítězové rozrážejí pouta,
Z hrobů uvádějí na svět matky,
Stínové se mladíkové z kouta
Puchnoucýho plazýc duší zmatky
Podivením tváří, jakby routa
Vůní spíjela jim smysly, statky
Oupravné je vekouzlily v nebe,
Větří, mdlí, a prohlížejí sebe.