Vyhlídku mám na dvůr malý
mezi dvěma statky:
lípa stará v stín tam halí
střechu naší chatky.
Druhá – v zdi má okno pouze,
pod ním záhon zvonků,
na němž často motýl v touze
líbá vršky stonků!
Kolem okna rozevřeny
pěkně do dvojice –
zvedají se s bílé stěny
černé okenice,
prostřed nich je stálým bytem
květináčů řada
a v jich růže drobným svitem
úsměv slunce padá...