Či nevidíš, že slunce zbledlo strachem
jak úplňkový měsíc v jarní noci,
jak těžký vzduch syt zarudlým je prachem,
a plní síně dusnou vedra mocí;
oj, každý těla sval jest jako z mědi,
ret vyprahl, hruď zdouvá se a třese...
to chamsin jest, jenž v písku pouště sedí
a na křídlech smrt příšernou sem nese!