Mlynářka v tom zdvíhá po něm náručí,
Volá: „Ostaň, ať tvá vůle poručí,
Chceš-li mne mít za odměnu,
Upřímnou bys obdržel tak ženu;
Bez tebe mi bude živobytí mukou!“
Že nic nežádá, Faust dává známě rukou;
Ona za ducha ho dobra pokládá,
Neví nijak, co ho nabádá.