Vrátil se z vojny málo ctné
král Albrecht. Nyní v křesle sedí,
a dumy chmurné, zlověstné,
jak dravci z hnízd, mu z očí hledí.
„Dvakrát jsem do Čech s vojskem vtrh’,
že synu země dobudu;
nic nezískav, jsem dvakrát prch’
a utržil jen ostudu!“