Po nebi černé vlny – mraky.
V noc pustou upřela své zraky.
Les, hora ve tmě odpočívá,
po lese děsnou vítr zpívá.
Na okno tiskne vroucí čelo.
Slyš! co to v lesích zahučelo?
Teď zas, – a zas! – V horách vše nikne –
Jen větru kvil. – A žena vzkřikne.
To on! Ó dítě, otec tvůj! –