Na Krušově, starém českém hradě,
Vládne hrdě zasmušilý Vlach,
V zemi cizinec, v císařské radě
Mocen, všem domácím na postrach.
Pokoj s ním; k poháru kdy zasedne,
Tehdáž pros, a snad i obdržíš;
Leč kdy zrakem jizlivým pohlédne,
No, stěhuj se, sic o zkáze zvíš.