A Petr probudil se v těžký ston –
a kolem tma a venku hukot vod
a dveřmi se to valí jeden brod
a venku potok volá: „Petře, pojď!“
A Petr proudem potácí se k splavu.
Je Soudný den! Zvoň, Petře, zvoň! – a ruce
se chytly stavidla. – Zvoň matce hrany!