Takto v prsech bouří této rekyně,
Jenž se bere k oznámené dědině.
Jede celá utrápená, celá bledá,
Jest již blízko téhož sídla,
Také je již v zamyšlení zhlídla.
Ještě hořem pohřbená jej hledá,
Vypadne tu na pastevce v luhu,
Vyptává se po svém velemilém druhu.