Leč když chtěl anděl z hlíny země bráti,
zněl z hloubky srdce křik jí, lkaly vzdechy:
„Mám hynouti-li věčně bez útěchy?
Ne, neber přec! Jejž Pán mi za prsť vrátí,
ten zjevně bude hubit mě i v kradí,
a s ním kdo budou, přelstí mě a zradí!