Poslyš! – opět hřmějí naše hlučné bubny,
Práporcemi větřík věje již.
Zmužile své krouží hřívy lev náš zhubný,
Krásko! drahé děvče z ráje! přistup blíž:
Opaš bedra – polib ústa – s Bohem Krásko! –
Hebounkou svou ruku k políbení dej! –
Radosti má, čáko, štěstí, plese, lásko,
Ráji, moje nebe! vždy se dobře měj!