Matka něžnou rukou pohladila
po všechny dny svého života
veliké to dítě bezelstné.
Tato duše od dětství už pila
lásku, již dá srdci samota
i ve vřavě bojovného dne.
Ta dvě věrná srdce věrně bila
v noci chimér, kdy zlá mrákota
jako upír duši zalehne.
Nezhynula duše. Byla – žila
pro vítěznou slávu poledne.