Svou zlatou svatbu věru ve zlatě
dnes slaví zem a v samém brokátě,
se slabě rdíc, však místo důlků vrásky;
i ženich blankyt modroučký vzal šat,
ten sváteční, však z šatu vane chlad,
a jak tak myslí na jaro své lásky,
on shlíží k ženě-matce, žár jsa samý,
ne ohněm tvůrčím, než jen vzpomínkami.