Hleď, Bože, na Svůj pod Tatrami lid,
jejž stálá křivda moří, stálý strach;
jenž neví, co je úleva, co klid,
jejž stíhá bezpráví a hubí vrah,
an za pána se jemu zpupně staví
a děti jeho stíhá, rve a dáví!