Máj smál se na nás vděky všemi,
my slavili své z mrtvých vstání,
tu v květech mezi haluzemi
Tvůj ozval se hlas jásající!
V něm krásy vznět i síly vzplání,
jež rovna nezkrocené lvici,
v něm povel v před! vzmach ku svobodě,
v něm s hromy slavíčí tluk v shodě,
v něm smála se hor našich víla.
Ti stáli kolem v udivení,
ti naslouchali v blahém snění,
ti sáhli v zášti po kameni –
však Ty jsi prapor nezměnila!