Zřím Semiramidiny zahrady jak fantom plout,
Babylon s věží mystickou! Ohromné zříceniny z nich
na poušti trčí. Artemidin hrob a kolloseum! Není jich.
Ve Pharos maják musil uhasnout,
velbloudi odnesli div Slunce v Rhodu,
popelem lehly chrámy věhlasné a zvětraly.
Co do mramoru, bronzu časy vepsaly,
je sen a hádanka. Co Bardové a Druidové zpívali
ať hymnus lásky neb zbožnění odu,
z paměti zmizelo. Vše: archivy a malby,
obrovské stavby, sochy, sály, města
se zemí srovnal nepřátelský věk,
usnula prudkých vznětů velká gesta.
Co slavných bylo knihoven! A co v nich myšlenek
o kouzlo žití bojovalo, že z těch knih
kolos až nad hory a moře vstal by:
plameny schvátily je, rozmeteny zmizely, a není jich.