To's ty, kruh zastřený,
neviditelný jako vyšší moc,
tys ji projal tuchou záře své,
která hmotu zduchovní,
z ní činí jiné zjevení.
Prostřed něho bude mysl moje
mrákotou, v níž divné tvary klíčí,
jež netušené pojmy tká.
Bude plout jak šerý obláček
v nejistotě uranského dne,
uspán plyne nad planetou dálnou,
jejíž prsť je lehká jako stín.