Kdo jako ty má v úděl sudbu
zřít ve všem barev duhu, lad,
kdo jak tvůj anděl rajskou hudbu
v svých ňadrech nosí napořád;
kdo touhou bodán vždy dál pádí,
ty tóny jemuž nenahradí
i nejkrásnější zemský zpěv,
kdo krásy lačen, místo lidí
raději hvězdy nebes vidí
a slouchá na vln mořských řev.