Nagy sereggel mennek véle a halálok,
Nem egyféle, más-más fegyver vagyon nálok.
Ekkor a trombiták bús harsogására
A vitéz pártosok űlnek paripára;
Rettentő lármával, zörgéssel rohannak,
Hol a vér mezején már kiszállva vannak.
Amerre csak dühös ármádájok szaladt,
Reng a megréműlt főld dübögések alatt.
Az ágyúk megterhelt méhe nagyot dördűl,
S a halál egy bombin belőle kigördűl: