Dík, Chimero, za chvíle dětské hry,
kdy každé ráno, večer každičký
jsem tebe hledal noře pohled svůj
do zraků usměvavých dětí, krásných žen
a panen zavřených jak kvítí večerní,
když zmámen lží, o kněžno klamů, snů,
krás všechny názvy k tobě šeptal jsem.