Mám v duši lítost spoutaného v loži,
když vítězné volání zvonů třese se s nejvyšší věže
(oltáře k Božímu Tělu postavil s liliemi
a v stříbrných svícnech dal kvésti chorobnému prosvítání plamenů v požárech slunce),
kroky davů když dusí se v zelených kobercích kvítí
a v zlomených rytmech se třesou z vonného rákosí s teplými výdechy vod,
pozdravení zahrad když svítí z věnců družiček
a díky života když plují plachtami vzdutými slavně po vlnění dýmů
v chorál Tajemství Nejvyššího.