On umlčel ty lepší srdce zvuky
a vyslechl jen bolesť po mstě lačnou,
on, když mu červi v ňadrech hlodat začnou,
by v krvi chtěl utopit svoje muky.
Jak hrozný jest bol lásky – kdo to poví?
Tak veliký, že slovem opovrhá,
že roucho hříchu smělou rukou trhá,
a ve vraždách a zločinech si hoví.
Tak veliký, že mstě-li osud brání,
na sebe sám vražednou rukou sahá,
z beránka zrůstaje v hrozného samovraha
a nůž do srdce brocí bez reptání.
Ač svět vám klne, samovrazi z lásky,
váš cit je větší, než svět pojmout může,
a na hrob váš já vsadím bílé růže
a pomodlím se za vás bez otázky.