Napsala otci list. Co úpěnlivých
tam proseb vložila, do řádků těch,
skropených slzou, splynulých a křivých!
Jak toužebně ve mnohých na to dnech
čekala kozáka, jejž vodila sem cesta,
když nosil psaní z přímořského města.
A přinesl jí odvět. Však, o běda!
List upustila k zemi, na smrť bledá:
hněvivý otec neznal dcery více
a navždy odřekl se poběhlice!