Když se dostal zvolna do Turnova,
na mši prodlel mnichu Františkánů.
Po Filomeně se sháněl znova,
zvěděl tohle: „Ráno odtud včera
procesí dvě vyšla: do Hejnice,
tam až v Němcích pod horami kdesi,
druhé za cíl mělo Vambeřice.
Každého pak na slovíčko bera
vyptával se na svou Filomenu,
hledal, pátral v poutníků těch směsi. –
Nenašel jí. Kleče na kolenu
prostřed chrámu sklamání pln, žalu,
přemítal, co činit. Prosil Boha,
by ho chránil, aby u návalu
nezbloudila s cesty jeho noha.
Modlil se a zdálo se mu v snění.
že mu Bůh dal tajné pokynutí,
neboť nabyl k dálné pouti chuti.
Za Filomenou chtěl bez prodlení,
doufal dohonit jí na procesí.