Géza ušklíbl se. Trochu shora
sklíčkem zahleděl se na doktora.
„Ó, což doktor Myška! veliký je,
v zimě, v létě v panském stohu žije,
vyleze a do prsou se bije:
Myška jsem a myškou zůstanu!
Což? teď vzal jste Vláďu v ochranu?
Vy zde? Haló! vím už, co to značí,
statek klesá, renta nevystačí, –
pomoz, Samieli! však to znám,
jednou citoval jsem čerta sám!
Nuž, co radíte tu?“ – Z nenadání
doktorova tvář se změnila,
kočičí se očka zbystřila,
chřípě zachvěly se. Hlavu sklání.
Ó, to byla rozkoš viděti,
pohybem jak uklonil se hadím!
Ruce mne si: „Prodat! prodat radím,
za prvé, za druhé, za třetí – – “
Jedním proudem a v překotném spěchu
důvody své sype bez oddechu.
„Znám i kupce, ovšem není z nás,
obchod však je obchod – a vždy snáz
u nich nežli u nás – jaké divy? –
nalezne se kupec opravdivý.
Přiznávám to, z protivné je strany,
jak se říká – (ale mám i tam
klientů svých hojně, žádný klam!),
gentleman však beze vší je hany!
Žádný chauvin. Světoobčan spíše!
národnost? to pouhý sport mu jen.
Baron Hirš! nu, jsteli spokojen?
svědomí si může zdřimnout tiše!
Dobrý kupec, a to postačí,
vše ostatní pranic neznačí!“