Jen jedno jediné ohnisko zřím
v tom okně čarovném, co však to na plat?
Hle, časem uslyším peruti něčí,
ty k branám těm ženou se mřížovým,
plápol nadějí, kterým se vzňaly,
je zžírá a hroutí, a pevná je mříž,
a na místo výš
se skácejí hloub jak beztvárná hmota.