Teď stanula jsi a hledíš zadumaně do dálky...
Ó vzpomínej! Víš, jak zarděla’s se do krve,
ulicí města když jsi spěchala a sprostí vozkové,
opilí chodci nestoudné žerty když si z tebe tropili
a zraky chlípnými trhali s tebe bílý šat?