„Vysílá nás k tobě Zantinella,
Podrtíme kruhy, opusť strašnou věž,
Čeká na tě se zálohou spřež,
Spatříš vlast svou!“ Tato slova zněla
Kouzedlně; hned se vzhůru vzchopil,
Podrcen byl těsný kruh,
Do výše se vznášel jeho duch;
Slze vděku ochranitelce své kropil. –