A volala-li je práce, tož nelákala je k sobě;
spíš naučili se sníti za rohy zdí
den ze dne, noc k noci,
vycházet z brlohů nečisti a věčně páchnoucí
jediným občerstvením tuláků,...
dívajíce se zvědavě na vše, co nelze koupit,
co nelze dostat, co nelze obsáhnout...
Plakali a smáli se, tančili a čekali za dveřmi žebraví,
že báli se práce, otroci volností zabíjení,
by mizeli přes noc za hory, za doly...