Láska naše k Tobě, čistá jako zoře,
Jest tiché, ale – bezedné moře!
Král náš nejdražší v moři perla jest,
On náš klénot, sláva a čest!
A strašnější než vlnobitné zjevy
Jsou naše meče a naše hněvy!
Třeste se, rouhači! před králem naším. –
My pohrdáme jměním i životem dražším!
Když za krále bojuje český lev,
Tenkrát jako řeky proudí krev!
My našimi těly pomrvíme všecky naše země,
Abyste poznali, že jsme věrné a statné plémě!
Krleš! Krleš! Krleš!
Ejhle! Bohdaneč, to místo malé –
Málo nás je tu, všickni věrní ale!
I my svůj život ve zlé době
Za obět rádi přineseme Tobě do boje; –
Bůh však račiž přáti pokoje,
Abychom se mohli modlit stále
Za našeho otce, za Českého krále!
Krleš! Krleš! Krleš!”