Tam krásná dcera králova,
tak milá jak noc májová,
víc než kytička růžová,
ručku mu podala, biskup je svázal,
když řekli „ano“ mu, nač se jich tázal,
a potom vešli v zlatý sál,
tam byla hostina, nu, div,
svět neviděl to jaktěživ,
a po hostině přichvátal,
dost pozdě již, pan král.