Odloučil je oba král,
ku Cortesům toto prál:
„O tom křesle hovor další
věru byl by zbytečný,
právem Cid je vykořistil,
jak rek ve všem výtečný.
Vyvolený jest on rytíř,
čacký vasal, velký rek,
druhého já neznám v světě,
jenž by zasloužil ten vděk.
Jako Cid můj statný vasal,
jehož sláva taká jest,
a čím on jest výtečnější
tím jen vzrůstá moje čest,
jestli dobyl toto křeslo,
zla moc na Maury se sneslo,
jestli mi je darem dal,
mne jak pána poslouchal,
vykonal to čestný man,
jen to, k čemu povolán.
Daroval mi mnoho ořů
i vše Maury, které jal,
celou pětinu on z plenu,
jak mi patří, odevzdal.
Nikdo nemluv o Cidu zde,
kdo mu roven není, dál!“