Ještě dnes tu přístav, v němž se Dunaje proudy
ztišují a pod sluncem palčivým líně si hoví,
ještě dnes tu amfiteatr, kde svátečních za dnů
vojáci přihlíželi ku hře potulných herců.
Ještě dnes tu lázní stopy, z ležení hradeb
obrovská zbylá brána k nebi truchlivě trčí.
V museum sneseny tu památky vyrvané zemi:
zbraně, skvosty, penízky, věci kostěné, hřeby,
pitvorné sošky bohů, busty imperatorů,
jak je zábavou v prázdni tvořili vojáci tehdy,
cihly též, na něž legie číslo vrývala svoje.