Teď jásot nesmírný se k nebi vznes,
císařská garda vešla na bojiště,
s ní vkročilo sto jejích vítězství,
v semknutých řadách; hrdě, vznešeně
šla s orly zlatými a v čele jich
sám císař kráčel, klobouk do čela
hluboko vtlačen, jeho šedý plášť
byl rozhalen a stuha široká
na bílé vestě rudě svítila.
Šel pomalu a klidně, v soumraku
se ozářen zdál třpytem bodáků,
vše před ním couvalo. Tu nepřítel
mimoděk cítil úctu k Francii.