a hrůza jala jej. Ten loupežník
chtěl drzým zrakem vnikat v svatyni,
kde ona dlela v spánek shroužena!
Bez rozmyšlení ruku natáhl
a toho sedla rychle chopil se,
by v chodbu svému druhu podal je,
však sotva se ho dotkl, začaly
ty zvonky všechny zvučet v souladu
a bylo v kobce, jak by ve hvozdě
sto pěvců sladce v slunci zapělo.