Noc jak bez života, dlouhá, bolná.
Ale brzy pod nebem se zvolna
hnutí budilo, až přešlo v ruch
černých mraků. Ty se rázem hnuly
v táhlý chod a líně odepluly.
Měsíc zaplál. K Mistru vplul jak duch,
osvítil mu tvář – zář dvojí čistá:
tamo odlesk slunce, tu zas Krista.