Byltě mlynář, jménem Pitka,
Nedaleko od Rokytka,
Mladým ještě nad Labem.
Měltě mlejn a velkou pílu,
A v kravníku nad žlabem
Bučelo mu celé stádo,
Jenž na horách velmi rádo
S zvonkem zvučným kolem krku
Toulává se po stráni
A tuční se z kořání.
Nabral mnoho měřičného,
Z klád i víc, než krajiny,
Nezbylo však z toho všeho;
Anto týdně jsa na cestě,
Ve obchodu plném městě
Přidružil se rád a druhům
Dával mastné hostiny.
Co za týden nashromáždil,
Žito, ječmen, prkna, latě,
A co zklidil na svém mlatě,
Vše to do města vez’ na trh
A utopil v sklenici;
Domů, zrána o klekání,
Z toho všeho požehnání
Přines’ – notnou opici.
Blaze tomu dudákovi,
Húslaři a kobzákovi,
Pitku jenž rozveselil:
Za hodinku, co mu dudal,
Koreček mu do kapsy dal,
Druhý do krku mu vlil.