Je žárné poledne. Je sama v dusné síni.
Teď oknem vyhlédla v to stichlé náměstí:
Pod oknem holubů dav used’ – stále jiní
se s věže snášejí. Zde v švitořivém ruchu
je klovat zrní zří – pak náhle povznésti
a přímou linií plout k věžím v líném vzduchu.