Co mi platny moudrosti nevyvážné sklady,
Když ní zléčiť nemožná své a bližních vady?
Krásný obraz mudrci před oči stavíte,
Krajinami rajskými všecken naplníte,
Tvory vytvařujete ozdobně a dvorně,
Jak se láskou obtáčí, beze lsti a svorně.
K čemuž medle podpis váš: „Takby mohli býti,
Vůle jen se liknaví.“ Učtež pak je chtíti!
Měř a sčítej předměty v každé prostrannosti,
Hvězdám běhy vykazuj v nebes hlubokosti,
Ba nad světy vynes se hledat božstva sídlo,
Skoumej, zpytuj přírodu; – nenajdešli žídlo,
Jakby mohlo člověctvu býti spomoženo,
Šlechetnéli srdce tvé, bude zkormouceno,
Když se vrátíš k života obecnému chodu,
Naříkati uslyše všecko na nehodu.