Jakoby zarůstala Modrovousovou černí,
tvář Prahy je temná a krutá a chladná.
Z komínů nestoupá kouř,
jen chuchvaly mlhy stoupají z díravé dlažby,
zima se lepí na zavřenou hubu obitých vrat
a probodává siná těla všech,
kterým hlad vypoulil oči
a kteří zuby dravčími drží si místa,
majetek veškerý a sytost všechnu
své říjnové noci.