Rozednilo se, obec nezhynula.
S únavou pustých, prohýřených nocí
vstávala; žalně dobytek řval v chlévě,
co píti neměl; kdo by myslil na to?
Na práci nebylo ni pomyšlení.
Jozka se mýlil, zahyneme zítra,
řekl si každý. A byl opět vesel.
Na třetí noc, žel, nezbylo však peněz.
Šedivý, lotr, nechtěl dáti na dluh.
Bloch také ne. „Než rozední se, zhynem’!“
jim říkali; než Šedivý i s Blochem
mínili „Kdož ví?“ a už nenalili.