Již desátého konec století,
co v Boleslavi u chrámových dveří
v ten okamžik, kdy mladý den se šeří,
ba příliš smutně muži prokletí
se proslavili ohavným svým činem,
jenž po stoletích ještě hrůzu budí,
svůj ztopivše meč v toho vřelé hrudi,
jenž vlasti své byl nejvěrnějším synem.