Mrak ten rozvlnil se jako v burném vání.
Již-tě s břehu jasně na korábu zříti
jednotlivé zjevy. Infule se třpytí
nad vlnivým stříbrem biskupových skrání;
Lykkova tu září postať obrovitá,
brněním kol kolem šupinatým krytá;
s vážným Albertem se druží Limbak jarý,
Globe jeví širé, kypící své tvary,
stranou dlí pan Strange, hlavu k prsům chýle,
jak by mořská nemoc seděla mu v týle.