Mraky nade mnou jak mílové jdou vlečky
a lidé na břehu jen tečky,
a vlny, vlny, divé dravců smečky,
se řítí k břehům, v písku mizejí,
jich bílé krajky řídnou a se třepí,
už rozpláchly se v hnědém pruhu stepi
a ztichly navždy v písku peřeji.