„Nuž v pochod bratří!“ – již se bouř ta valí;
Jak chmura, krupobitím obtěžkaná,
Krajinu celou šerem smutným halí:
Tak hradba temná z vozů těžkých tkaná;
Jak had báječný nabubřuje svaly,
V obrovských kruzích k oběti se plíže:
Tu ukryt v trávě – zmizí na čas oku –
Tu k strašnému napíná tělo skoku –
Znenáhla připlazí se blíž a blíže.