Přišli bohatýři, sladké písně pěli
o hvězdách a lásce jeden měsíc celý.
Druhý měsíc na své bujné oře vsedli,
skvělém při turnaji slavné půtky vedli.
Třetí měsíc k hodům zasedli a k číši:
stará báj dí, víno každou bolest ztiší,
úsměv kouzlí na rty, zapomínat učí.
Ale Natášu přec stesk a touha mučí,
sama zavírá se v taji do komnaty,
kvílí, rozpomíná na den máje zlatý.