V tom náhle pytle oživly a na zem
se snuly, z každého z nich s chvatem divým
dva muži vyskočili s nožem křivým,
jenž v luny svitu lesk’ se, v útok vrhli
se na hraběte, ku zemi jej strhli,
než mohla čeleď hnout se poděšena;
pak spoután mnich a spoutána i žena
a chasa zbita. Most zas spuštěn dolů
a tisíc jiných, kteří ve údolu
v tmách čekali, se hrnulo v hrad bouří.
Na nádvoří juž velký oheň kouří,
kol něho muži s kosami a cepy.
Juž vyloupeny špižírny a sklepy
a, v půlnoc pochodní kdy žáry kmitly,
mnich, hrabě, žena, všichni těmi pytli
jsou uškrceni, v kterých mstitelové
v hrad dostali se, a když jitro nové
v kraj mhou se dívalo, tu zpět se řítil
dav jásavý, hrad na cestu jim svítil.