Ke krbu pak mému,
krbu samotáře,
krbu studenému,
děvu lepé tváře.
Nejkrásnější děvu,
smavou jako květ,
ne-li, boj se hněvu
mého a buď klet!
Nyní chci však spáti,
pročež dobrou noc,
viď, že líp než svatí
krotím pekel moc.