Tvé myšlénky jak putovníci
silnicí prázdnou kráčí v lese;
kam jdou, sám sobě nechceš říci.
Jdou mlčky. Cosi v tobě hne se,
že přeludové nevěrní
i v růžích jsou i ve požáru,
a pozdě pochopuješ k stáru,
co červánky dí večerní.