Igy tetszetek ti, így nekem,
Az ifjuságot ünnepelve;
S úgy kaczagok beszédteken,
Hogy szinte könny tolul szemembe.
Szeressetek! vigadjatok!
Hisz’ én is mindig ezt akartam,
S hogy öröm és lány elhagyott,
Nem múlt, becsűletemre, rajtam.