Mérgesítem sebeimet,
Fájdalmimat újítom,
Valahányszor szemeimet
Azon tájra fordítom,
Melyet szívem tyrannjának
Jelenléte ékesít,
S bájos hangja szép szavának
S tekintete lelkesít.
Szép szemei ott ragyognak -
Talán, hajh! egy más boldognak!
Nyelvem itten megakad,
S mellem szinte megfakad.