Zas rudě zakmital se v šeře
pán Závořický, v jařmu vaz,
za brázdou brázdu pluhem béře,
hned k souvrati, hned nazpět zas;
prut za prutem, kde oral, hoří,
leč sotva zkypřen, v tůn se boří;
a kletec, jako přístroj z kovu,
vždy starou práci koná znovu –
a zas a zas se moře,
pán Závořický oře.