A dnes, když Luna v zenitu
Se dumně nad jezerem houpá,
A ve dřímotném zásvitu
Ty sivé vlnky volně koupá:
Tam na výhledu dívka snivá
V dumání sladkém rozejímá.
Hned v před se chýlí, zpět se skrývá,
Jak lilije, když v noci dřímá,
Anť zefýr sladce ji ovívá.
Pak přes mříž dolů nachýlena
Zdá slúchati se vlnek šumu,
A kroutíc hlávkou neztišena
Zabloudí opět v hlubou dumu.