I vede jej bez odtahu k hoře,
Otevře se hora, muž tu stojí:
Vesele zařehce ohňozraký,
Omlazený komoň. Muž pak vece:
„Blaze tobě, žes učinil právě!
Synům tvým se bude dobře vésti,
Ty slynouti země vyprositel.
Přemysl mi jméno, já jsem Čechům
Prvorodič, první jeho kníže.
Tento komoň jest komoň Libušin,
Na něm ona jezdívá k svým dětem
Pomáhat jim v nouzi.” To pověděv
Ujal koně, i zašel do hory.