Jen štěstím bude-li ti kouzelný svět mládí,
jsem spokojen v svém klidu, čas ať dál si pádí...
Já čekám na tebe, noc orlojem jde dál...
Ty rdíš se, usmíváš v úspěchů prvních zdobě,
jak moh’ bych, dítě mé, to záviděti tobě,
co sám jsem nepoznal?