Nuž blaho mé – ty jediné,
Má harfo smutnozvuká!
Rozkřídli struny stříbrné,
By prchla zhoubná muka.
– „Kde dlíš, o dítko milené?“...
Mé oko slzu roní? –
Proč pláčeš, posle duše mé? –
„Já? – ach, já plači pro Ni!“