Dál travte zlobou života nám číše,
však proudu dějin nepotřísní kal,
ve blankyt duch náš hvězdami se vpíše,
jak ondy světům na podiv se psal;
těch vašich kopí mračna ocelová
čel našich zlatý protkne paprsek,
ne brojem už – pláť lidstvu doba nová –
leč myšlénkami skví se pravý rek.