Jeden dva a jeden dva, již venku,
jeden dva, již přes ulici v skok,
jeden dva a dopadá již k šenku,
jeden dva, již chladný hltá mok;
jeden dva, již druhou klopí sklenku,
ještě třetí a již vrací krok; –
čítá, letí na kruchtu a vpadá
ranou v souzvuk, kterak skladba žádá.