Vysoká byla postať – ušlechtilé hnutí,
myšlénky vážné na vysokém čele
a v černém oku pohled velitele,
zář chladné rozvahy, jež k poslušenství nutí.
Vlas černý, dlouhý jemu na ramena splývá
a zasmušile vroubí jeho líce,
v nichž ruměn darmo hledá krasavice. –
Rozmluva jejich byla velmi prudká, živá.
Napnutě slouchá Hynek, otázky mu klade,
odmítá – svědčí – zas výkřik dusí,
z očí mu jiskry srší – planou líce mladé...
Cos vážného to u nich býti musí! –