Divou mužností jak pávové krásou
Křižovnícy zhrdše se spustili kázně.
V klesavém táboře v sváru a rozkoše sýdlu
Zmatek y zrada a lest své rozbily stany;
Vévody způrná neposlouchala vojska,
Vůdcové marní s ženami roztrušujíce
Rozkoše jed, a co ďáblové lakoty hledíc
Mrtvili slávu y čistou pohřbili víru.
Pejcha a msta a y nevěra s divočeností
Draly se v lid a zrušily poctivé duše.
V táboře, kdežto jen před tím pravota bděla,
Kdežto co Bůh své vévoda zvolené řídil,
Svoboda zdivočujícý kázala vraždy;
Mužové nepokojní vichrové draví,
Sletěli v kraj, a co vlcy nelitujícý
Dítek a žen jen slídili po zlatě svodném,
Sedrali klenoty, zbořili hrad, a co světa
Panovnícy v zpěvu se vraceli domů,
Plésali s ženami ve dne, a bouřili v nocy.