A jako tyto poselkyně jara
i duše má dnem nocí vždy se stará
a tajemně a napořád a hbitě,
ze zlatých snů tká nejjemnější nitě,
bych tvář než strastmi zesiná mi chará
mně ze záhonku písní vzešla zdara,
již v blaho skryl bych jediné své dítě!