Ten, kdo lásku študuje,
Vysoko se nesmí bráti;
Láska sobě libuje
V malicherném hamparátí.
Nad zrcadlem zvadlý vínek,
Deset veršů na Julinku,
V knížce z rozmariny kmínek,
Za rámečkem kudrlinku,
Lístek krásně napsaný,
Samé O! a samé Ach!
K tomu pěkně vázaný
Nejnovější almanach,
U hodinek šňůrku z vlásků,
Taneční dva pořádky – –
Nejeví to všecko lásku
Aneb lásky památky?
Mohu vám však, moji zlatí,
Ještě jiné znameníčka dáti.