A Libuša jí odpovídá tak:
„Já činila, co bozi kázali,
já nespáchala zradu nižádnou.
Jest veliký a moudrý Přemysl,
a ústy mými bozi hlásali
dnes velkou slávu, která čeká lid
můj drahý v budoucnosti daleké.“
Tu zasmála se Vlasta s trpkostí: