Kol Točníka jsem jel tak mnohokrát,
a vždycky zřel jsem Václava tam stát.
Však jednou – náhle prázdný, pustý val...
Co stalo se? Já udiven se ptal.
Však s mrtvými je dodnes těžká řeč,
je zaklínati tají nebezpeč,
a prostě ptát se bez výsledků bývá...
Co zbývá?