Přec takto se nežije, takto se nikdy neumírá,
v té krvavé louži, když vidím tě brodit se, Rusko, Rusko,
ty Rusko, když o lidství tvé se hraje a o tvou duši a zemi.
Pěst Bakunina, skřek běsů a Tolstého nebeská víra
když mezi peklem a nebem tě vláčela nadějemi?