„Vím pouze, že ze sna procitnuv,
s týmž se budím vědomím, jež spánkem ve mně potuchlo,“
kmet rozvážlivě prál; „ostatní tajno mi ovšem.
Avšak, víte-li víc, kdož znáte materii pouze,
kdož v duchu lidském též hmoty pouhou sílu vidíte?
Řekněte upřímně, zdali menší záhadu máte
ve hmotě myslící, vědomé sebe i všeho vůkol,
bádavě svého bytí hledající původ a důvod?“