Vzhůru povzneslo se teskné čelo,
sladkou hudbou tak mi v duši znělo:
Všecka lidská provinění
dojdou jistě odčinění
srdcem, jež na dlouhých strastech bdělo,
za soumraku, za svítání
propukajíc v hořké štkání
lítostí a úzkostmi se chvělo.