Ty nezvíš, co mi hrudí chvěje,
že nemoc to, jíž není lék –
ty’s posel žití, z něhož směje
se na mne nový, lepší věk,
vajíček jemných ty jsi schrána,
kořínek mladé květiny –
buď žehnána! buď milována! –
ty plode sladké vteřiny!