Svou blaženost já v onom našel zdroji,
kde pohár šumí, píseň hlaholí.
Jez, pij a hoduj! – děl jsem duši svojí, –
máš plné sýpky, humna, stodoly!
Nač vzdušné zámky stavět kolem sebe?
Jen hmota těší! Na zemi je nebe!
Tu v kraje rodné přišla bída zticha,
v kruh železný mě spjala nad bokem
a ve své služby vzala sluhu břicha, –
jsem otrokem! Jsem otrokem!