Prostřed lidu pod rozlehlým dubem,
na pahorku sedl Hanuš vůdce,
nájezdníků nejbystřejší škůdce,
v šatě prostém, ve klobouku hrubém,
za jehožto střechou ohrnutou,
jako u všech kolem něho druhů,
ovesnou zřít slámu v kytku vsutou;
pádný meč mu visí na popruhu,
hnědá bota ke kolenu sahá,
a ta ruka, svalovitá, nahá,
opřena jsouc o kolena dlaní,
podporou je zadumané skráni.