«Imígy szólott, súlyos kardját
Oldalára övedzvén;
Megdermedve, zúzott szívvel,
Magam’ kívül valék én:
S elszakadott kebelemtől! -
S elment a vad törökre! -
De fúlánkja szerelmének
Benn e szívben örökre! -