És felelt a bérc tündérleánya:
Vesd a gyöngyöt vissza tengerébe,
Tépd a fátyolt össze száz darabra,
Csók helyett végy átkot ajkaidra,
Forró szíved hűljön el halálra:
Zolna nem hű hozzád, és nem él már;
Bűn miatt van s hamvad itt alakja.”