Smrt se v Praze potvrdila ctnými
Tovaryši, vrahům uprchlými,
Křesťané se shromáždivše v chrámě
Jako osyřelé naříkali
Děti pro milého dobrodince.
Štít a naděje a láska lidu
Z hanebnosti prachu v plameniny
Nebes vykročila. Kdo zde slunce
Lidu, v tmách a krupobití zlosti
Bude osvěcovat drsné cesty,
Z kalu nepravosti vyváděti
K chrámu ctnosti zabloudilé duše?
Všickni zpitomělí zabloudíme
V bouři ukrutenství s cesty přímé.
Strach a zmatek hodí v křižovatky
Nevěry a klamu ulekané
Opuštěnce, nepravoty vír nás
Schvátí, propast necti duše zvězní.