Stojí pampelišky na lukách...
V májové slunce záplavě
zdály se nést zlato na hlavě,
potom zmoudřely a pudrovaly
paruky, jež na hlavičky vzaly –
první vánek, který loukou táh,
paruky ty trhá, vzduchem hází,
pudr fouká v dálku blankytnou –
pampelišky stojí na lukách,
ničím tebe vlastně neurazí,
ale ničím také nechytnou.