Šla jedna radost za druhou
a všecky byly zamyšlené,
ty byly zvykem, zásluhou,
ty ješitností probuzené,
ty pouhou vášní, obětí,
ty mstou a samolibou chválou
a jejich celé rozpětí
určeno bylo duší malou
a vždycky nízko toužící
a vlastnímu „já“ sloužící...