Básník je něco docela jiného.
Na kříži nehraje divadla davu,
který se nimrá rád v slzách a stonech.
O mříže klecí si nedere čela.
Neskuhrá, nefňuká, nelomí rukama.
Starostí, vzteků hladová smečko,
básník je básník, až když tě bije,
básník je básník, až když tě potřel
a do tvých mrtvol zarazil žerď
praporu lásky a kladu!
Básník je síla, jež zavírá propasti,
na pustých úhorech růsti dá klasům,
zpívá jak jez na širokém proudu,
voní jak u cesty šalvěj.