A chodbou temnou hosta svého vedl
ve skrovný pokoj, ve svůj tichý byt.
Tam Prokop Skála na pohovku sedl
a spěchal pak se dýmem zahalit.
A zatím správec sháněl bez únavy,
co spižírna a sklep co choval tmavý.
Ač hody možná bohatší být měly,
vesele sklenky o sebe přec zněly.