Když poznovu se nesli ulic šumem,
vřesk, rachot bubnu doletěl jim k uchu
a k nároží je zvábil davů tlumem,
kde písmem obrovitým v šerém vzduchu
ze světel pestrých „Doktor Buňka“ hoří.
Chlap s kuklí strakatou tam v buben tříská
a hlasem ochraptělým v zástup vříská:
„Sem spějte, všichni trpící a choří!
Zde pomoc všem a věčné zdraví kyne.
Hle, doktor Buňka, který v lidstvu celém
svou neobsáhlou učeností slyne,
všech neduhů a hlíz je léčitelem!
Zde vizte diplom almae matris slavné,
tam žasněte nad valným spisů řadem,
jež velkých jeho myšlének jsou skladem
a svědky bádavosti neúnavné.
Kdo rýmou, hostcem, migrénou se soužíš –
pilulky Pravdy, jeho výtvor, kup si!
Kdo ztratil’s chuť, po spánku marně toužíš –
pilulky Pravdy, perlu léčiv, kup si!
Kdo žádáš léku pro vadnoucí plíce –
pilulky Pravdy, vědy triumf, kup si!
Kdo zbaviti chceš pih a vrásek líce –
pilulky Pravdy, zázrak světa, kup si!
Kdo na churavé nervy sobě stýskáš –
pilulky Pravdy, novou sílu, kup si!
Kdo šedivíš neb lebí hladkou blýskáš –
pilulky Pravdy, mládí návrat, kup si!
Kdos hypochondr, nenávidíš ženy,
kdos rozervanec žitím přesycený,
kdo zapomětliv, slabé mysli, hlup jsi –
pilulky Pravdy, vrchol všeho, kup si!“