Mluvě tak zřel duši její prostou
celou v zraku, jenž se vyjasňoval.
Za ruku ji tedy vzal pln lásky
a tak děl: „Než půjdem pro obrázky,
dříve, pojď, co pro tebe jsem choval,
abych dal ti, co jsem chystal pro tě!“
Na jablka myslil, vlas jí hladě,
jež měl spočítaná na zahradě.
Za ruku ji vedl na zahrádku.
Ohledával každou tyčku v plotě,
prohlížel si všecko po pořádku,
až pak stanul s dívkou u jabloně.