„Král Ella mnou králi Lodbroku dí:
Já dlouho ti stříbra odváděl hřivny,
bych slýchal jen kletby lidí svých
i nářků ston srdceryvný,
kde vikingem cizí loupil jsem břeh,
dral chýže, vod cizích spaloval lodi.
Mám dosti už daní, poplatků!
Z nich tobě se pýcha rodí,
mně i lidu mému jen hanba a stud.
Já platil stříbrem a zlatem,
teď manu Ragnaru plať jen rmut,
jak jeho synům jsem katem.