Ó vlasti! Kolem noc tak pustá, dlouhá,
a nikde luny, nikde hvězdné záře.
My v okovech a tobě vrah se rouhá –
kdy, matko, jitro zas tvé zjasní tváře?
Vyhnanci v otčině jen marně lkáme –
což nám již osud každou naděj zláme?