Láska boží, člověka stvořiti když chtěla,
radila se s anděly. Spravedlnosť děla:
„Nestvořuj ho, pane náš, zle by se ti choval,
silnější by slabšího krutě utiskoval!“
„Nestvořuj ho, pane náš! – Mír se slova chopil –
on by krásnou zemi tvou lidskou krví kropil!“
„Nestvořuj ho, pane náš! – Pravda řekla zpříma –
mne by zapřel, aby lež pouštěl rtoma svýma!“
„Stvoř ho, pane, stvoř ho jen, k podobenství svému,
já ho vezmu v ochranu proti všemu zlému!“
Slitování pravilo. – Tvůrce přál mu slechu.