se točila a panorAma města,
jež tmělo se a vřelo ve hluboku,
se objevilo zdivenému oku
ve modré páře, v níž se večer nítil,
sběh lidí zřel jsem. Gamin vrabce chytil
a jal se škubat za živa mu peří.
Pták tíkal bolestně a v blízkém keři
zněl pískot mláďat výčitkou a bolem.
Dav procházečů seřadil se kolem,
ten stranou lál, ten smál se, líně jiný
jen krčil rameny a dál šel v stíny
se rušit nechtěje, snad dobře trávil.
A výrostek se zběsile dál bavil,
krev tekla v písek, peří větrem hrálo.
Když ptáka oškubal, na hlavě málo
mu pírek nechal, vrh’ jej v prach a zpíval
a se smíchem šel dál a jen se díval,
jak táhne v písku stružku krve rudé.