Byl zklamán jsem! Tam v hrobě leží
ta dcerka má, ten ňader skvost,
vše pryč, jen po boku mi běží
zlá, beznadějná skutečnosť;
nechť píseň naříká a nyje,
nic nezmíní se: zhynu sám!...
Vrch práce, hrstka poesie,
toť všecko, co jsem měl a mám!