Zas v lese – teď, kdy hory sněhem svítí
a srdce taje, kde se oteplí,
kdy zvítězily touhy v šťastné žití
a všecky sponky chladné rozeply. – –
Jsem v lese. Střízlíček sed’ u mne na větev,
v mé duši jako kdys zní sladké. „Zjev se, zjev!“
A vidím, jak ty sny mé kolem jdou,
a všecky touhy, jichž tu kolik svítí, –
mne k tobě – nevedou!