Ne, ani stín. Ať pluje! A mne vysvoboď
z prokletí, dej mi závrať klidu. –
Což nejsme šťastni? Ano, ano, strašně tím –
Já – Ty, že tak jsme jedno, jednu bídu
řetězem táhnem, jednu rozkoš, rozpjetím
jediným splynem s koncem. Spočinout
na chvíli v rudých západech. Smrt pít a žíti, –