Roztažen, s nohama vzhůru ležel na studeném schodu.
Ticho bylo. Mlčela zeď. Jejím ve stínu
trávil jsem vězeňskou hodinu.
A cos mne nutilo, vracet se stále k jedinému bodu.
Catulle! Klasická reminiscence!
V paměti zůstal mi z tebe citát.
Ale stačí dnes k písni ptačí existence,
tvor s křídly, který nebude už lítat?
Vrabče, kleslý na studený schod,
postačíš na roli episod?