A napiv se: „I Tvá zem štěstí hodna,“
dál z Vilhartic dí odvetou.
„Jí k blahu třeba nejen toužných přání,
i ruky pilné, moudrých skrání –
a růže štěstí pokvetou.
Pak rozjasní se tváře na veselí,
pak zjásá zpěv, kde lká teď pláč,
ni dítě hořem v Čechách nezaželí
a v štěstí vzroste na muž celý –
jen pomoci nám k tomu rač!