Na Kapitolu v sále musejním
z bílého mramoru se skvěje Venuše.
Tu vchází jinoch, nástrah netuše,
a tělo ženy měří zrakem užaslým.
Od hlavy skloněné jde k ňadrům kulatým,
jež bohyně svou dlaní marně skrývá,
a bokům plným, k hýždím oblým splývá,
až v plachém studu kráska cloní klín.