„Proč, pane A., s tím Němcem X. jen po německu švadroníte?
On přece česky zná a vy německy dobře neumíte.“
„Jen z lásky k mateřštině, pane B. – to není přec nic zlého? –:
než dal bych jím si hyzdit svoji řeč, to radš mu hyzdím jeho!“