„Přepodivno! Kam se asi děli?
ti by nejlepšími byli svědky,
aby holou pravdu pověděli,
loupež-li či milostné jen pletky
příčinou, že padl tento rek.
Snad chtěl lidem ku pomoci býti,
když jim tajných vrahův podlý vztek
s úsporou chtěl vzíti živobytí?...
Však že krve není? Či v zlém vzchopu
shodili je vrazi do příkopu,
nebo zardousené vrhli v keře?
Krepiho jsme mněli v pronevěře,
kdežto zatím rozvážný ten muž,
co soud žádal, bedliv konal juž.
Nu, svitne-li života mu záře,
milosť vyprosím si u císaře,
aby patent udělil mu díkem
a mým jmenoval ho praporníkem!“