Kivéve a halottéból kezem:
Egy székbe rogytam... elhagyott erőm
A borzalom s felindulás miatt.
A jelenet mélyen hatott reám...
S némán ülvén az éji csendben ott,
Szél-lebbenést gondoltam érzeni,
Szines felhőt látott behunyt szemem
S egy kéznek újját a felhő között.
Elmémre sok, nagy gondolat tolult:
Élet s halál... lélek s test... öntudat
Meg nem haló, fulánkos férgei...
Örök biró... itélet s fizetés.