Tobě, jenž jsi zákeřně udeřil můj národ, hrabivý starče,
sesurovělý, ješitný! Tobě, nad samým hrobem,
bastarde zpupnosti římských caesarů a vítězné Germanie,
tobě, slavomamem zaslepený starče:
zpívám vzteklou píseň barbara, úderem kopyt probuzeného!
Kovovými ranami
s opovržením biju ve tvou svraščelou tvář,
bestiální fanatiku ukrutného císařství,
v tvé zkornatělé spánky biju, v odulé Neronovské pysky biju,
pokryté pěnou bezmocného vzteku!