To je Mařka. Ale takých
děvčátek jak pápěří
stane nebes u dveří!
Aninek a Mániček,
Pepiček a Toniček,
sladkých jmen těch všelijakých!
Z těch jsou všecky šičky zdejší,
svatý jiných nechce mít!
Tyto prý mu nejkrásnější
loutky znají vykouzlit.
Andílci jim oklepají
neohebné prstíčky,
a již národ maličký,
sotva přičich k tomu taji,
jme se měřit, stříhat, šít, –
od podzimku v dílně této
přede jim vždy Babí Léto
heboučkou svou nit.