Tak zadumána stála v ustrnutí,
leč jinak zlostný veleknězův syn:
hrud zvedala se v divých vášní dutí,
tvář zrudla mu i zrak, jak žárem vin,
jež rozmařilost dává v posled hodu,
by jeho ohněm had se ohřál, hřích,
jenž zkřehl mrazem po splněném svodu
ve zrytých ňader černých závějích.