Je tichý podvečer, je stíny vystlaný,
v alejích domova rozkvetly kaštany
a louky u vody s topoly na kraji
do zvuků klekání se mírně vzdouvají.
My dvě se vracíme na šedou ulici,
tvá ruka opřena je o mou levici,
tvůj krok je váhavý, tvůj hlas je přetížen
dojmy, jak žárem byl přetížen jarní den.