Takto co Bůh, co láska a stísněné srdce
Vnukali otcy, jsem z ust zas přenesti v srdce
Milého dítěte hleděl. Mé třesavé řeči,
Slzami zalité oči, a klesavé ruce
Staly se důkazem lásky a rozhorlenosti.
Bůh a na zemi sláva y potupa věčná,
Křesťan co chlap, a velitel Turek mé smysly
Zvětříc zkouzlily div. Hnav na srdce mocý
K nohoum dceři jsem padl, a pro Boha dítě
Prosyl, by prohnalo bok jak neznaboh dravý
Bídnému starcy. Y matka y sestry y bratří
K dceři co mizery kleknouc žebrali o smrt.