Dnes bolestnou si zprávu nesu z háje.
Na místo drahé dívky její list
jsem našel tam: „Až toto budeš číst,
já polétnu již do vlašského ráje
po boku kněžny spřízněné, jež s sebou
tak náhle na cesty mě unáší,
že listem jen se mohu loučit s tebou.
Však nežli jeseň chladná zaplaší
vám vlašťovice s pohostinných krovů,
zde v milé skrýši shledáme se znovu.
Až dotud zdráv buď, vzpomínej, můj drahý!“