Smutek na mne padl nevýslovný,
neodolatelný, noci rovný,
tvrdý, těžký jako kámen
šíje dotkl se a ramen –
takový byl tuhý, usilovný,
sklonil mne jak vratkou třtinu,
tlakem skály, mrakem stínu
zničil odpor poslední a skrovný.