– Stůj, Konavljane, co to chrlí
tvá strašná ústa do vzduchu? –
– Kus života v svět nedomrlý
bez pohybu a rozruchu,
v ten svět, v němž velké bohů dílo
se pro pár kněží narodilo! –
– Stůj, Konavljane, s pravdou ven,
jsme opravdu ti stádem jen? –
– Míň nežli stádo, pouhý tlach,
jenž po geniích kdys tu zbyl! –
– A naším bratrem Kristus byl!?
– Z vás právě proto nemám strach,
a proto nedbám vašich rad,
že do konce chci vytrvat!