Обговорення:Савчин

message: Село Савчин відносилося до Шмідківської парафії, там була матірна церква. Як філія, Савчин платив податки державні і крайові: 51 злоту 28 крон. У 1905 р. розпочато будівництво церкви за власні кошти. На цей час в селі було 709 грекокатоликів. Будовою керував Василь Капустяк. Гроші збирали в залежності від того, хто скільки мав землі. Демчук, Іван Рипчук, Свідрун, Мафтей Каспрук та інші закладали в банку свою землю, щоб одержати гроші на будову. Всі жителі села активно допомагали на будові. Допомогли грошима Перемишльська єпархія та Грабіня. Іван Рипчук пожертвував хрест, який виніс на церкву Григорій Приступа. Парасковія Андрійчук купила за 75 злотих дзвін. 
На час відкриття церкви Успіння Пресвятої Богородиці парахом був Юліян Криницький р. н. 1878, рук. 1904, єпископом Перемишльським Йосафат Коциловський, помічником єпископа Григорій Лаката, деканом Белзьким Іларіон Геля. Дяком був Володимир Семенюк, який керував хоровим гуртком "Просвіта". Із Савчина вийшли священиками Іван Каспрук та Лукіян Каспрук, а Роман Каспрук і Семен Гнатюк - монахами, закінчили духовну семінарію. Семен Гнатюк мав у 1942 р. свою першу відправу у Савчинській церкві. Провізорами були Лесько Романюк (15 років), Степан Гейко, Михайло Рипчук, Степан Гладинюк, Мафтей Каспрук. 
Марія Олида, Марися Рипчук, Марина Гура були Василіянки третього чину та сестрицями. 
З 1927 року - парох Іван Худик, а з 1938-го - о. Микола Рев. Церква мала 33 морги поля. 
На Великдень 1946 р. жителів села було вивезено. Дзвони та бібліотеку закопали. Церква була закрита, а більша частина села спалена. 
У 1952 р. в Савчин переселяють людей з Дрогобиччини, з села Недільна. Церква закрита. З 1955 по 1962 рр. в церкві відбувалися Богослужіння, священики приїжджали з Боянич та Хороброва. 
Стараннями парафіян церква була відкрита у 1988 р., підпорядкована вже Московському партіархату. 
З великою радістю та натхненням люди старалися прикрасити церкву вишиванками, приносили ікони. Марія Лопушанська та Стефанія Цьона купили світильники-павуки. Провізори Василь Пинько, Федір Футиш, Григорій Приступа, касир Мирослава Гура організували роботу біля церкви. Будовою плебанії керував Євген Козак. Довкола церкви зроблена огорожа. Багато зусиль приклали сестриці Любов Півуцька, Марія Піхоцька, Ірина Свідрун, Леся Хлєбко. Михайло Лагода постійно прислуговував у церкві. Спочатку постійного священка не було. Відправи проводили о. Іван Пиріг, монахи з Червоноградського монастиря, отець з Борятина. 
З 1989 по 1992 рр. парохом у Савчині був Володимир Лешик. З липня 1992 р. церква знову перейшла в лоно греко-католицької громади. Дзвони не знайшли і тому Юрій Шавалюк нові привіз з Росії. 
Парохом призначено отця Івана Макара, який несе парафіянам Боже слово і досьогодні. 
З 1994 р. церковне Братство очолила Надія Піхоцька, яка організувала художнє обрамлення церкви. Група художників у складі Володимира Свідерського, Анатолія Салютенка, Михайла Кундиса, Степана Жука та Михайла Москаля закінчила художній розпис стін храму у 1998 р. перед святом Спаса. Згодом був поставлений новий іконостас, жертовник, тетрапод, пристіл, підставки під фігурки Ісуса Христа та Матері Божої, намальовано та посвячено нові образи. 
У 2009 р. обновлена зовнішня штукатурка місцевими майстрами Богданом Олійником, Олександром Дишкантом, Михайлом Кундиком. Організацією роботи керував касир церкви Ярослав Жила. Також відремонтували дах та зробили якісне сучасне озвучення. 
*** 
При в'їзді у село нас відразу зустрічають щирі слова з великого стенду "Вас вітає село Савчин". 28 серпня вздовж дороги вітер розвіював жовто-голубі стрічки. При вході на церковне подвір'я гостей зустрічали дівчатка та хлопчики в національному одязі. На стенді гості ознайомилися з історією села та церкви. Як і сто років назад, всі жителі готувалися до сторіччя своєї церкви: упорядковували церковну територію, насаджували квіти, прибирали храм. Жертводавці офірували церковний посуд, хрест на тетрапод, фелон, нові сучасні свічки. 
А у день святкування село дружно одягнуло вишиванки, різноманіття барв яких викликало гордість за багатство національного духу, дотримання традицій, єднання поколінь. Урочисто зустрічали парафіяни митрофорного протоієрея о. Івана Пігуру; о. декана Сокальського деканату Петра Звіра; о. Юстина, монаха чину Святого Васи-ля Великого, м. Червоноград; о. Михайла Низкогуза разом з козаками з Червонограда, які з гармати давали салют на честь сторіччя; о. Тараса Венгрина, паро-ха с. Опілля; о. Михайла Ментуха, пароха м. Сокаля; о. Степана Ділая, пароха с. Тудорковичі; о. Володимира Паращинця, пароха с. Недільна Старосамбірського району. 
Символічним є те, що з с. Недільна разом з парохом приїхали і жителі цього села, адже у 1952 році багато недільнян були переселені у Савчин, деякі з них потім повернулися на рідну землю, а деякі залишилися на савчинській землі назавжди. Тому проповідь о. Володимира Паращинця була чуйною, направленою не до чужих, а до своїх рідних ближніх. Не обминули свою рідну церкву та село вихідці з Савчина, які живуть і працюють далеко за межами Сокальського району. Були присутніми на святі доктор економічних наук, голова Рахункової палати західного регіону Володимир Федорович Піхоцький; заступник директора Львівського театру ім. Марії Заньковецької Григорій Євгенович Козак. Також приїхав на святкування і червоно-градський художник-іконописець Володимир Свідерський, адже це він 12 років назад керував групою художників при розписі храму Успіння Пресвятої Богородиці. 
Під час Святої Літургії церква була повна гостей, парафіян, дітей. Всі уважно слухали Боже Слово з уст запрошених священиків, багато людей приступили до Святої Сповіді та Причастя. Воістину в цей день над Церквою та селом витали Ангели, які знесли з небес на жителів Божу ласку та благодать. 
Після урочистої Служби Божої парох церкви Успіння Пресвятої Богородиці о. Іван Макар подякував священикам, які прибули на урочистості, а о. митрофорний протоієрей Іван Пігур вручив грамоту з нагоди 100-літнього ювілею церкви. 
На цьому святкування в Савчині не закінчилися. На другий день, у неділю, відбулися урочистості з нагоди Дня села. Розпочала їх привітанням депутат обласної ради Марія Христинич. Після цього був святковий концерт, підготований аматорами художньої самодіяльності.. 
Ольга СТАСЕВИЧ, Світлана ДЕЛЕНКО, Марія ЛОПУШАНСЬКА, 
жителі с. Савчин.
 
"Голос з-над Бугу"
http://golossokal.com.ua/svjatkovi-podii/savchinskij-cerkvi-na-sokalshhini-100-rokiv.html
thread_title:  Савчинській церкві, що на Сокальщині, 100 років 

message: Уже минає сотня літ, 
Коли савчинці церкву збудували, 
Щоби нащадки їх не знали бід, 
Щоби над ними ангели літали. 
Сьогодні ці нащадки вдячні вам: 
Усім, хто складав цеглину до цеглини, 
І тим, хто вишивав і штукатурив, прав, 
Бо церква наша дуже гарна нині. 
Окрема дяка молодим майстрам, 
Що малювали стіни всередині, 
Це завдяки отим рукам 
Ісус з Марією живе у цій святині. 
Приймаючи щоразу тіло й кров Твою, 
Ісусе, молячись у церкві на колінах, 
Я пам’ятаю й шану віддаю 
Тим, хто у важкі часи не дав перетворити на руїну. 
Над нами, молодими, Божа благодать 
У милій серцю, рідній нам церковці, 
Що не знівечила її ворожа рать, 
Стоїть високо у новій обновці. 
До неї радо ми йдемо на молитви, 
Бо знаєм: Бог нас всіх в опіці має. 
Сьогодні з нею ми пов’язуєм думки, 
Сьогодні в неї ювілей: сам Бог до неї промовляє. 
А промовляє Бог отцевими устами; 
Він вчить як жити, розпізнавати зло, 
Тому витає Божа благодать над нами, 
Щоб все хороше в наших душах розцвіло. 
Світлана ДЕЛЕНКО, с.Савчин.
 
"Голос з-над Бугу"
http://golossokal.com.ua/duhovne-gytja/savchinskij-cerkvi-sto-lit.html
thread_title:  САВЧИНСЬКІЙ ЦЕРКВІ – СТО ЛІТ 

message: Окремі розділи взагалі не мають джерел.--Юрко (обговорення) 09:27, 16 вересня 2022 (UTC)
thread_title: Щодо джерел