Обговорення:Невербальна комунікація

message: Невербальні засоби комунікації – це позамовні комунікації, що ґрунтуються на різноманітних знакових системах. Згідно з особливостями цих систем розрізняють такі різновиди невербальних комунікацій:
# Оптико-кінетичні НВК(невербальні комунікації) – це сукупність таких засобів комунікації, як жести, пози, рухи тіла, моторика обличчя (“кінез” від грецького – “рух”).
# Фонаційні НВК – тон мови, голосність, темп, паузи, заповнювачі пауз (“е-е,” “м-м”), якісні ознаки голосу (тембр, висота, діапазон), особливості вимови (діалект, хриплість голосу, присмоктування тощо); спеціалісти вважають, що ці НВК не варто змішувати з інтонацією, наголосом та іншими лінгвістичними категоріями.
# Графічні засоби письмової невербальної комунікації (схеми, види шрифтів, графіки тощо).
# Ситуативні зміни невербальної комунікації:
* організація простору й часу
* зовнішній вигляд (зокрема одяг)"кольорові"
* наочні засоби комунікації.

message: Невербальні комунікації виконують основні, базові функції (інформаційна, прагматична, експресивна) та деякі специфічні, характерні для всієї групи невербальних комунікацій.
Специфічні функції невербальних комунікацій
* Функція доповнення мови (вербальних комунікацій): невербальні комунікації несуть додаткову інформацію, яка зовсім відсутня або недостатня під час застосування мовних засобів;
* функція заміщення мови: в умовах, у яких з певних причин неможливе застосування мовних засобів, уся інформація передається невербальними комунікаціями.
thread_title:  Функції невербальних комунікацій 

message: Види жестів:
* Описові  жести дозволяють отримати про предмет або явище більш точне уявлення. 
* Вказівні жести потрібні для того, щоб виділити щось (“відкрий те вікно”), показати його місце (“там краще знають”), черговість тощо.
* Емоційні жести передають різні почуття – радість (оплески), байдужість (помах рукою), здивування (розведення двома руками), незадоволення (похитування головою), засмучення (опущена голова), сумнів і незнання (знизування плечима) і так далі.
* Ритмічні жести спрямовані на те, щоб підкреслити логічний наголос, прискорення мови.
* Символічні жести – це умовні жести, які символізують певні почуття або ставлення, замінюють вербальні комунікації.
* Захисний жест – це схрещені на грудях руки, коли вони стискують одна одну. 
* Національні жести – це жести, які мають національний характер, тобто пов’язані з певними етнічними або національними спільнотами, їхніми традиціями, звичками, специфікою культурних цінностей. 
* Наслідувальні жести – жести інших людей, які копіюються повністю або частково (штрихами).
* Міміка – моторика обличчя, простіше сказати – вираз обличчя, який є головним показником почуттів того, хто говорить.
* Горизонтальні зморшки утворюються при максимальному розкритті очей – при здивуванні, безпорадності, зарозумілості, гордовитості, пихатості, можуть бути пов’язані з переляком, недовірою.
* Вертикальні зморшки деякі спеціалісти називають “вольовими зморшками” або “зморшками концентрації”[1].
thread_title:  Оптико-кінетичні комунікації 

message: Різний ступінь відкритості очей свідчить про різні психологічні стани та особливості сприйняття людини.
* Дуже широко відкриті очі — при здивуванні, при найвищій радості, при переляку, напруженому чеканні, безпорадності, наївності тощо.
* Повністю відкриті очі показують відкритість буття, тобто високий рівень стриманості почуттів та розуму, загальну жвавість. Вони свідчать про жваву внутрішню роботу, мрійність, відкритість, довіру, наївність. Досвідчені свідомо “працюють” з невинно відкритими очима, що випромінюють довіру.
* Повністю “заплющені” очі можуть свідчити про душевну інертність, тупість, відсутність інтересу, при перевтомі, нудності, надутості, зарозумілості, пихатості.
* Звужений, або прищурений, погляд свідчить про зосередженість людини на спогадах, спостереженнях. Може свідчити про критичну переробку думки, рішучість із високою духовною концентрацією. Примружений погляд завжди наявний у проникливому погляді.
* Закриті очі (без напруги) пов’язані з бажанням уникнути зовнішніх впливів, зосередитися на самому собі. Вони свідчать про ізоляцію з метою ретельного обдумування, насолоду почуттями на концерті, доповіді тощо.
Існують деякі інші рівні відкритості очей або їх сполучення, які можуть інтерпретуватися певним чином і свідчити про психологічні особливості людини та про її внутрішній стан.
thread_title:  Різний ступінь відкритості очей 

message: Прямий погляд обличчя, повністю повернутого до співрозмовника, свідчить про повний, неподільний інтерес до іншого і до справи, увагу та визнання партнера, природну довіру, відкритість, готовність до прямої взаємодії.
Погляд, направлений у невизначену даль, може бути проявом концентрації думок та інтересів на чомусь далекому.
Погляд "крізь” партнера – підкреслена неувага до нього.
Зведення очей, спрямованих ніби на конкретну ситуацію, – це прояв конкретного мислення, практичних установок, спостережливості.
Погляд повз співрозмовника на якусь точку у просторі означає розмову з самим собою, направленість на себе.
Погляд збоку кутками очей — відсутність повної віддачі, непомітне таємне спостереження, скепсис, недовіра.
Погляд знизу (при нахиленій голові) свідчить про покірність, послужливість, свідомо прийняту позу стосовно зовнішнього світу, приховану ворожість і навіть агресивну готовність до боротьби і дій.
Погляд зверху вниз (при закинутій голові) інтерпретується як почуття вищості, гордості, зарозумілості, зневаги, пошук панування.
“Небесний погляд” – при нормальному положенні голови означає звернення до “високих” думок, зачарованість або спробу зобразити “високі” думки.
Погляд убік — невпевненість, боязливість, скромність або боязнь, почуття вини.
Список використаної літератури:
1. Тихомирова, Є. (2001). Зв'язки з громадськістю (українська). 
2. Королько В. Г., Некрасова О. В. (2009). Зв'язки з громадськістю (українська)
thread_title:  Направлення погляду