Diskussion:Emotionellt instabilt personlighetssyndrom

message: För denna psykiatriska diagnos hade Svenska Dagbladet för någt år sedan en mycket bra serie under Idag-rubriken. Den innehöll beskrivningar både ur drabbades och anhörigas och professionellas perspektiv. Kan någon här ordna en länk dit? Det var flera bra exempel som förtydligar vad de olika delkriterierna innebär i 'verkligheten' och vardagen.
Likaså finns en särskild forskargrupp på Karolinska institutet/sjukhuset som utreder och behandlar enbart kvinnor med denna diagnos. En länk dit också tycker jag skulle vara bra. Agneta 15 juli 2005 kl.21.17 (CEST)
replies: text: Var det dessa länkar ni menade:  ? / Elinnea 15 juli 2005 kl.21.30 (CEST)
replies: text: :Ja, i vart fall den andra (SvD) i sin helhet. Men den första (KS/KI) är ett bra komplement. Jag har för mig att Svd-serien innehåller information om forskargruppen som ägnar sig helt åt kvinnor med denna diagnos, eftersom behandlingen skiljer sig åt mellan män  och kvinnor.Agneta 17 juli 2005 kl.09.16 (CEST)

message: Den sensate ändringen i inledningen är mycket svår att förstå. Tycks mig som om samme författare ändrat sin förra ändring, som var bra i mina ögon. Nu har det glidit från själva personlighetsstörningen (en sammanhängande symtombild som bildar ett klart avgränsat syndrom) till existerande behandlingsmöjligheter för tillståndet ifråga. För, förvisso är många av de som är drabbade av borderlinetillstånd ibland tillgängliga för psykoanalys. Men inte alla. Och definitivt inte när de hamnat på andra sidan gränsen om realitetsnärvaro än i lugna faser. En människa i psykotiskt tillstånd är ju inte tillgänglig för psykoanalys. Sen det psykotiska tillståndet lagt sig så kan en analys påbörjas, men den kan ju aldrig undanröja grundtillståndet (personlighetsstörningen) utan "bara" hjälpa den enskilde att hantera sig själv i relation till andra. Och därigenom förhindra nya psykotiska utbrott/återfall. Jag skulle gärna se en återställning till den förra artikeln.Agneta 14 september 2005 kl.14.45 (CEST)
thread_title: Konstifiering

message: Jag har postat en notis på Användardiskussion:FlaBot om att roboten lägger till felaktiga interwikilänkar, så kan förhoppningsvis dess ägare göra så det inte händer igen (troligen kommer felet från någon annan wikipedia). // Habj 17 januari 2006 kl.17.45 (CET)
thread_title:  Interwiki 

message: Känns inte det här namnet tämligen särskrivet? Borde väl vara antingen Borderlinepersonlighetsstörning eller Borderline-personlighetsstörning - men ännu heller bara "borderline", IMO. Att det är en personlighetsstörning behöver inte finnas med i rubriken. // Habj 17 januari 2006 kl.17.48 (CET)
replies: text: Artikelns rubrik är det vetenskapliga namnet för tillståndet. Crimson 17 januari 2006 kl.18.01 (CET)
replies: text: : Du har säkert någon bra svenskspråkig källa som stödjer ditt yttrande? // Habj 17 januari 2006 kl.18.04 (CET)
replies: text: ::http://www.migra.se/personlighetsstorning.html Crimson 17 januari 2006 kl.18.07 (CET)
replies: text: ::: Redigeringskonflikt... dessutom är inte wikipedia till för fackmän - det finns t.ex. inget skäl att prata om kardiovaskulär sjukdom, när man kan skriva hjärt- och kärlsjukdom. Parallellen är inte helt spikrak, men det finns tonvis med liknande exempel. Jag tror nog att "Borderline" är mera följer principen om minsta möjliga förvåning. Jag ska kolla din länk - men kan någon förklara på vilket sätt begreppet inte är särskrivet? Kanske det är landets alla psykiatriker som borde skickas på kurs i svenska språket? ;-) // Habj 17 januari 2006 kl.18.09 (CET)
replies: text: ::::Vad du än tycker vad artikeln ska heta, så är det rätt att skriva isär. Det betonas på det sättet. Det är alltså språkligt helt korrekt skrivet. Crimson 17 januari 2006 kl.21.12 (CET)
replies: text: :::::Det vore mycket olyckligt om namnet den här artikeln byttes ut. Jag tror inte att "Borderline" följer principen om minsta möjliga förvåning. För mig har det alltid hetat "Borderline Personlighetsstörning". Crimson 19 januari 2006 kl.16.55 (CET)
<- Jag blev också förvånad av särskrivningen då jag läste i svenska översättningen av DSM-IV, där det står "Borderline personlighetsstörning".  Har försökt rättfärdiga det för mig själv med att se "borderline" som något slags adjektiv, och blev därmed alltså inte förvånad när jag såg titeln borderline personlighetsstörning på Wikipedia. :)  Men denna översättning tycker jag inte behöver vara någon självklar auktoritet.  I Natur och Kulturs psykologilexikon från 2005 skriver de dock borderline-personlighetsstörning. I samma lexikon skiljer de på uppslagsorden borderline, borderline-personlighetsorganisation och borderline-personlighetsstörning.  Borderline beskrivs som det mer allmänna tillståndet, medan BPS är den specifika psykiska störningen - ungefär som att man kan vara paranoid utan att ha en paranoid personlighetsstörning.  Därför tycker jag inte att det vore helt lyckat att döpa om artikeln tillbaka till "borderline". 
   I ICD-10 används i stället termen "emotionellt instabil personlighetsstörning", vilken också används i t ex Anna Kåvers och Åsa Nilsonnes bok om dialektisk beteendeterapi. En oändligt mycket bättre term om du frågar mig:
* Beskriver vad det faktiskt handlar om
* Innehåller inga mystiska psykoanalytiska antaganden
* Mer lekmannavänlig - visst, många kanske känner till begreppet "borderline", men vet inte vad det betyder
* Mer korrekt i professionell mening - DSM-IV må användas mycket, men i Sverige ska diagnos i slutändan alltid ställas i ICD-10-systemet.
Jag skulle i första hand önska att artikeln bytte namn till "emotionellt instabil personlighetsstörning", i andra hand till "borderline-personlighetsstörning", i tredje hand att nuvarande namn är kvar.  Kan dock finna goda argument för samtliga titlar. /skagedal[prat] 22 januari 2006 kl.22.02 (CET)

text: Artikelnamnet är till för att hitta artikelen, artikelen i sin tur är till för att förklara vad det handlar om, wikipedia:principen om minsta möjliga förvåning, men å andra sidan finns det ju redirects så det är inte så viktigt/Grön ✉ 10 februari 2006 kl.10.57 (CET)
replies: text: :Så uppfattar inte riktigt jag principen om minsta möjliga förvåning. Just eftersom det finns redirects så är ju inte artikelnamnet till för att hitta artikeln. Man hittar den ändå.  Artikelnamnet borde därför vara det (i någon mening) bästa namnet. POMMF uppfattar jag som principen att jag ska bli minimalt förvånad över vad jag hittar när jag slår på ett visst namn - om jag skulle kolla in artikeln "borderline" och den handlar om filmen Borderline, så skulle det inte vara POMMF. /skagedal[prat] 10 februari 2006 kl.16.10 (CET)
replies: text: ::Mycket klokt, jag tror du just gav mig djupare förståelse för pommf, tack skagedal /Grön ✉ 10 februari 2006 kl.17.03 (CET)
thread_title:  Borderline / borderline personlighetsstörning / borderlinepersonlighetsstörning? 

message: I första stycket i texten står att borderline åsyftar nåbarheten i terapi. I texten efter symtomlistan står att det åsyftar gränsen mellan neuroser och psykoser. Dessa två teser utesluter inte varandra med nödvändighet, men de går heller inte nödvändigtvis ihop. Vad menas?
Dessutom, självstympning är en ganska brutal term. På engelska vet jag att en alternativ term vore "self injury", dvs självskada eller självskadebeteende. Kanske det vore mer passande? Att någon skadar sig själv på något sätt behöver ju inte per automatik betyda att någon kroppsdel stympats, eller ens att det blir en traumaskada.
Where next Columbus? 22 januari 2006 kl.19.15 (CET)
replies: text: Angående nåbarhet i terapi vs gräns mellan neuros och psykos: Luddigt indeed.  Jag har för mig att Freud såg neuroser som något som kunde behandlas (med psykoanalys), medan psykoser inte var behandlingsbara.  Beskrivningarna skulle i så fall vara ekvivalenta.  Huvudproblemet tycker jag är att artikeln lyfter fram den historiska synen på BPS på ett oproportioneligt sätt.  "Trots att en del forskare anser att denna kategorisering inte längre är korrekt[...]" - detta måste ses som grov psykoanalytisk POV, då "en del forskare" här är mainstreampsykiatrin, där indelningen "neuroser" / "psykoser" sedan länge inte finns kvar.

text: Angående självstympning: termen som används i engelska DSM-IV är faktiskt "self-mutilating".  Jag vet inte hur detta ska tolkas - det låter för mig som att det måste vara ett självskadebeteende med mer eller mindre permanenta konsekvenser för att kriteriet ska anses vara uppfyllt. /skagedal[prat] 22 januari 2006 kl.22.44 (CET)
thread_title:  Inkonsekvens och terminologi 

message: Kan man inte ändra denna horribla artikeltitel till "borderline-personlighetsstörning" (jämför tyska och nederländska Wikipedia), åtminstone? Argumentet ovan att betoningen är särtalad låter mycket långsökt, då detta skulle betyda att detta begrepp följer andra grammatiska och fonologiska regler än resten av svenskan. Vidare bör det noteras att Nationalencyklopedin endast skriver "borderline". /Fenix 31 augusti 2006 kl. 07.51 (CEST)
replies: text: Jag flyttar till "borderline", det verkar vara det vanligaste svenska namnet för företeelsen. /Grillo 31 augusti 2006 kl. 16.48 (CEST)
thread_title: Särskrivning

message: Lite missvisande att endast "Borderline personlighetsstörning" kommer upp vid sökning på "borderline".
Borderline är ju även en strukturerings-princip för personligheten enligt vissa psykodynamiska teoretiker. Dvs man kan ha en neurotisk, borderline eller psykotisk personlighetsstruktur enligt denna teori. Det som hänsyftas med borderline i detta fall är en bristande identitetsintegration men bibehållen verklighetsuppfattning. Ett slags mellanläge mellan psykos och neuros så att säga. Även primitiva försvar är vanliga såsom projektiv identifikation, primitiv nedvärdering och idealisering etc.
thread_title:  Borderline enligt Kernberg? 

message: Jag skulle vilja se en djupare etiologisk diskussion/presentation i artikeln. Eftersom det finns många av dessa symptom som är väldigt lika andra typer av känslomässiga störningar så är det svårt att skilja teorierna åt. Kort sagt vad har borderline-teorin för förslag på hur syndromet utvecklas?
Enligt James F Masterson beror borderlinesyndromet på att den känslomässiga utvecklingen hindrats i det för-oedipiala stadiet i åldern mellan två till tre. När jaget aktiveras, dvs barnets behov av att utveckla en egen autonomitet och identitet, ett eget jag som är skilt från modern och hindras i denna fas och möts med oförståelse, skräck eller kritik, bildas separationsångest och 'abandonment depression' som i sin tur leder till destruktiva försvarsmekanismer. Dessa destruktiva processer fortsätter sedan i vuxen ålder.
För att försöka hantera det obegripliga i att försöka förstå vad barnet har gjort för fel börjar barnet att föra en inre dialog med sig själv som en slags försvarsmekanism. Denna dialog blir till en inre ständigt dömande kritiker som dömer barnet innan omgivningen hinner göra det, på så vis utvecklar barnet att slags försvar från omgivningens kritik (se självsabotage). Övriga symptom som anorexia, missbruk, promiskuitet, impulsivitet, relationstrassel, stress, trötthet etc kan då ses som följdverkningar av detta självsabotage och dilemmat i att inte få bilda sin egen identitet.
Logiken i självsabotaget fungerar i att man försöker att hantera det obegripliga dilemmat i att få kritik för att man försöker (bilda en egen identitet) och misslyckas på grund av kritiken, bristen på förståelse och empati. Självsabotaget gör detta dilemma hanterligt, om man utvecklar ett självdestruktivt beteende så ger man kritikern rätt och genom att ge kritikern rätt kunna slippa kritikern (då man ju gjort som denne ville). Men konsekvensen blir den motsatta med snabba humörsvängningar, självanklagelser och depression som följd.
Min teori är att detta syndrom utvecklas i en familjesituation där uppmaningar till hur man ska vara, till hur man ska bete sig, till vem man ska vara, osv, bygger på negativa förväntningar och de kritiska uppmaningarna blir inte till något främjande utan till en självuppfyllande profetia. Bakom de uppmaningar som barnet får, såsom att det ska sköta sig, vara duktig i skolan, vara snäll mot andra, vara självsäker, vara framåt, vara klok osv, finns det en negativ förväntning. Uppmaningarna kommer inte från en konstruktiv källa som kan ge goda råd, lyssna och förstå, utan en kritisk källa som förstärker fel och brister och idealiserar det som ska representera framgång.
Barnet skulle kunna ha lyckats OM bara, osv. Det utvecklas till ett spel inom familjendynamiken där barnet får skulden för allting, för allt som det "borde" vara. Denna dynamik och inre självuppfattning (inre kritikern) förstärks även av det omgivande samhället, personen skapar genom sitt beteende ständigt nya självuppfyllande profetior som kan fylla på med ständigt nytt material om hur värdelös, hur klumpig, hur okänslig, hur dålig, hur avskydd och hatad personen är.
Om man ser psykiska sjukdomar som fiender så är detta en (av alla) fiende (r) som försöker att hindra personen från att bli en riktig person, en riktig man/kvinna med förmåga att kunna ha en riktig relation.
//Mina två cent
thread_title:  Orsakssammanhang 

message: Varför har någon insisterat på att flytta tillbaks den här sidan till den hemska särskrivningen? Och det med den fåniga motiveringen att "det heter så". "Borderline personlighetsstörning" är inte ens ett möjligt begrepp på svenska, oaktat att man svänger sig med svengelska i vissa yrkesgrupper. Jag yrkar på omedelbar överföring till "Borderline-personlighetsstörning", "Borderlinepersonlighetsstörning" eller liknande. -Reign of Toads (diskussion) 5 juli 2014 kl. 00.55 (CEST)
thread_title:  Särskrivning - igen 

message: Eftersom det tycks ha varit en välbevakad sida åtminstone för många år sedan kanske det är vettigt att skriva en lite längre redigeringsförklaring... Artikeln hade många åtgärdsmallar innan min ändring. En notering jag gjorde är att 1177 använder en något förändrad diagnostisk beskrivning utifrån DSM-V, och inte ICD-10 (som högre upp i diskussionen sägs vara standard i Sverige). Vidare fanns en åtgärdsmall som önskade att ICD-10s beskrivning skulle få företräde framför DSM-Vs. Jag har inkluderat båda, men DSM-Vs beskrivning är betydligt mer ingående och noggran än ICD-10s beskrivning, som är så kort så den kan upplevas något intetsägande. DSM-V förklarar varje punkt lite mer ingående, och jag inkluderade beskrivningar därifrån utifrån vad jag ansåg behövdes - vissa punkter kändes tillräckligt beskrivande för att inte behöva den mer ingående beskrivningen, medan några andra behövde det. Skottniss (diskussion) 8 februari 2017 kl. 05.39 (CET)
thread_title:  Ändringar 2017-02