Diskussion:Svenska dialekter

message: Alla som är intresserade av att förbättra de artiklarna om de svenska dialekterna; Wikipedia:Projekt Svenska dialekter
thread_title:  PROJEKTUM 

message: Jag sätter hundra spänn på att det är någon stockholmare eller annan sörmlänning som har skrivit det här, halva norrland finns ju inte med på kartan! Riktig inlandsnorrländska finns inte med, och dessutom räknar de nr 4 som norrländska det gnällspråket!
/Örebroare 23/5 -06
Jag tycker att "De är bärare av vårt gemensamma kulturarv." inte är fullt "neutralt". Dialekterna utgör ett solit bevis på att "svenskhet" inte är något oföränderligt som manifesteras med flaggor o.dyl. utan något som formas av dem som använder svenskan. Snarare avlöstes "lokal identitet" av nationell dito i.o.m. det att svenskarna flyttade in till städer och (kanske som vi nu kan vara på väg att bli européer) blev svenskar. Dialekterna bär alltså inte "vårt gemensamma kulturarv" utan berättar om de särarter som fanns innan detta uppstod. mhn 3 augusti 2003 kl.20.00 (CEST)
ETT SVAR: Tja, neutralt och neutralt? Ordet "gemensam" är väl knappast särskilt värdeladdat egentligen. Frågan är väl snarare om det är en korrekt beskrivning, och som föregående är inne på kan det naturligtvis problematiseras utifrån frågan om regional och nationell identitet. I någon mening är dock det svenska språket något som de olika landsändarna faktiskt har gemensamt (eventuellt med den modifikationen att kanske här borde inbegripa alla de nordgermanska språken, eftersom de talade dialekterna snarare går tillbaks på ett gemensamt fornnordiskt språk än på ett gemensamt svenskt språk). Hursomhelst: det gemesamma ligger då i att olika dialekter har bevarat olika drag från fornspråket. Utifrån ett etiskt perspektiv står det gemensamma kulturarv som våra närbesläktade språk och dialekter utgör inte i någon motsättning till att varje region och varje nation också ingår i ett vidare kulturellt sammanhang. Olika identiteter utesluter inte varandra.
thread_title:  Diskussion 

message: Det här stycket borde skrivas om, den handlar allmänt om svenskan i Finland och inte om dialekterna. Följande saker borde åtminstone påpekas: 1) Skillnad mellan finlandssvenskt riksspråk "finlandssvenska" och finlandssvenska dialekter (viktigt!). 2) Något om den stora dialektala variation som finns i Finland. 3) Typiska drag för finlandssvenska dialekter (apokope, primära diftonger osv.) 4) Jag förstår inte påståendet om att Åländska inte hör till finlandssvenska, det borde åtminstone förklaras närmare.
Formuleringen att Finland "förlorades" till Ryssland är lite nationscentrerad.
thread_title: Finlandssvenska

message: Grupperingen av dialektproverna behöver nog korrigeras. Jag blev lite fundersam när dialektprovet från Köla, Värmland stod under sveamålen eftersom jag har för mig att större delen av Värmland brukar räknas till götamålen, vilket också bekräftades av bl.a. protokoll från Swedia-projektet . Vidare så nämns inte Estland under de östsvenska målen, även om den få kvarvarande svensktalande esterna lär vara "mellan nitti och döden".
Jag tror att dessa brister i grupperingen härrör från Swedia-projektets presentation på den första versionen av webbplatsen, eftersom dialektproverna där presenterades sorterade geografiskt efter landsdel och landskap, inte efter dialektområde. Eftersom det ligger nära till hands att göra kopplingen götamål=Götaland, sveamål=Svealand etc. så kan Swedias geografiska indelning ha lett till att när Wikipedias artikel skrevs (vilket väl dessutom var på engelska Wikipedia, inte svenska) så trodde artikelförfattaren att den geografiska uppdelningen var densamma som den dialektala. Kommentarer? --Dewil 20 september 2005 kl.00.26 (CEST)
replies: text: Jag har tagit hand om den naiva dialektuppdelningen. Se den modifierade artikeln! Notera att österbottniskan räknas som norrländska och att målen i Jämtland, Härjedalen och nordvästra Hälsingland (där härjedalsmål talas) nog inte bör räknas som norrländska. Enligt dialektologer brukar dessa mål betraktas som övergången mellan tröndska, norrländska och sveamål. Detta betyder att det är bäst att inte definiera dem som norrländska, utan att lägga dem i en egen slaskgrupp, dvs dialekter som blir över i klassificeringen. // Jens Persson (130.242.128.85 10 juni 2006 kl.18.05 (CEST))
Efter att ha läst om Jämtland-Härjedalens mål frågar jag mig om man bör inte bör föra bohuslänska målen också till denna slaskgrupp. För de är ju en övergång mellan götamål och norska östlandsmål med vissa likheter med sydsvenska... 
/Fundersam bohusläning 28/6 2006

text: Varför inte införa begreppet Övergångsmål? // Jens Persson (213.67.64.22 15 juli 2006 kl.15.57 (CEST))
Jag har en liten invändning mot vad som står om sydsvenska mål. Det står Sydsvenska mål (ibland kallade östdanska mål). Dialekterna i södra Småland brukar väl ändå inte kallas för östdanska mål. De östdanska målen är de dialekter som talas eller har talats i Skåne, Blekinge, Halland (eller i alla fall södra Halland) samt Bornholm.
Det krävs absolut hänvisning till vilken forskare som står för indelningen. Wessen har ju blivit den klassiska.
The Shape
replies: text: :Eftersom det i artikeln inte anges någon källa till indelningen tar jag mig friheten att ändra det som gäller Norrland så att det stämmer överens med norrländska mål.--Skogsfrun 30 december 2010 kl. 09.53 (CET)
replies: text: :: Jämtska skall inte in under norrländska mål. Precis som härjedalskan har den norska rötter, och bör stå under egen rubrik. Ändrat nu. /Nesse 30 december 2010 kl. 12.53 (CET)
replies: text: :::Och till detta har du vilken källa? I artikeln om norrländska mål börjar det nu finnas källor till det mesta.--Skogsfrun 31 december 2010 kl. 08.28 (CET)
replies: text: ::::Läs artikeln om jämtska ordentligt. /Nesse 31 december 2010 kl. 13.08 (CET)
replies: text: :::::Tyvärr räcker inte det. I artikelns inledning står det visserligen att jämtskan som helhet står närmast trönderskan. Källa till den uppgiften är Nordisk Familjebok från 1910. Utöver det hittar jag ingen källbelagd uppgift om huruvida jämtskan är mer närstående norskan eller svenskan. Däremot kan jag själv se i Övre Norrlands bygdemål (Dahlstedt & Ågren 1954) liksom Norrländska och nysvenska (Dahlstedt 1971) att jämtskan där förs till de norrländska målen. I Norrländsk uppslagsbok, band 2 (1994), sägs likaså om jämtskan: "Dialekterna i J[ämtland] har, till skillnad från de norskpräglade målen i Härjedalen, svensk karaktär." Jag gör föregående ändring ogjord. Var snäll och presentera en bättre/mer aktuell källa om du tänker ändra igen.--Skogsfrun 31 december 2010 kl. 14.09 (CET)

text: :::::Det där är traditionellt svenskt: att bunta ihop jämtskan med "norrländska mål"! Vad sägs om professor emeritus Arnold Dahlens artikel från 2005? /Nesse 31 december 2010 kl. 14.20 (CET)
replies: text: ::::::Det var en jätteintressant artikel som gav en del att tänka på. Men jag kan faktiskt inte utläsa att författaren anser att jämtskan skulle vara entydigt norsk. Snarare betonar han dess tillhörighet till både väst och öst. Det som han anger som det "viktigaste fellestrekket for jemtsk og trøndersk", nämligen vokalbalans, är ju samtidigt det som anses vara mest typiskt för norrländska mål, vilket han är fullt medveten om.

text: ::::::Jag är ingen dialektforskare och kan inte bedöma vilken indelning som är mest korrekt. Men i artikeln om svenska dialekter tycker jag att man först och främst måste presentera en inom forskningen accepterad indelning som omfattar hela det svenska språkområdet. Därutöver kan man gärna diskutera att indelningen inte är självklar, exempelvis när det gäller jämtskan.--Skogsfrun 2 januari 2011 kl. 07.33 (CET)
replies: text: :::::::Nejdå, men det ger ett annat perspektiv (alltid nyttigt), från norsk horisont.

text: :::::::Att både Jämtland och Härjedalen förr var norska landskap ger dem en annan historia än övriga Norrland.

text: :::::::Och som sagt: "indelningen inte är självklar". Har markerat det under rubriken "Övriga mål". /Nesse 2 januari 2011 kl. 11.40 (CET)
Eftersom Nationalatlasens nya volym om Språken i Sverige använder Wesséns indelning så tycker jag att vi ska göra det även här – åtminstone som utgångspunkt, man kan givetvis diskutera dess giltighet (med angivande av källor). I den indelningen finns ingen "slaskgrupp" eller "övrig grupp". Jag har nu gjort en karta som jag tänker lägga in. Jag anpassar också texten om indelningen efter detta.--Skogsfrun 22 mars 2011 kl. 07.33 (CET)

text: Intressant att läsa om Adolf Noreens klassifiering, han försökte undvika att ta "politiska hänsyn", som Elias Wessén gjorde... ;-) /Nesse 17 april 2011 kl. 10.29 (CEST)
thread_title: Dialektområdena

message: Samma text finns i svenska-artikeln. jag kan iofs gå med på att svenska dialekter kan förtjäna en egen artikel, men isåfall bör lejonparten av texten om dialekter i svenska strykas och ersättas med en sammanfattning. Jag har ett vagt minne av att detta diskuterats nånstans tidigare.. //Knuckles...wha? 24 februari 2007 kl. 19.00 (CET)
replies: text: Den skapades när E70 fick fnatt sist, inte för att någon egentligen behövde den. Dirgera om den till svenska istället.

text: Peter Isotalo 24 februari 2007 kl. 19.39 (CET)
replies: text: :Slå ihop tycker jag. Om dialektavsnittet/avsnitten skall byggas ut så i så fall lämpligare med en lång och utbyggd artikel om en enskild dialekt eller avgränsad dialektgrupp. Genomgång över vad för dialekter som finns tycker jag hör hemma i svenska.--sanna 25 februari 2007 kl. 12.13 (CET)
thread_title:  Dubblett 

message: Såvitt jag kan förstå så påstår den artikels engelska motsvarighet att det i Norrbotten inte finns någon svensk dialekt. Ett påstående, vilket ju naturligtvis faller på sin egen orimlighet. Det vore bra om någon som är mer insatt i detta ämne än jag kunde göra en insatts och justera den englelska versionen. --Smallchanges 15 juli 2007 kl. 12.44 (CEST)
replies: text: Avsaknaden av en liten prick som representerar ett exempel på en dialekt i Norrbotten är inte det samma som att ingen pratar svenska där. Norrbotten är bara mycket mer glesbefolkat än det mesta söderöver och nånstans måste man dra gränsen för hur många dialekter som kan representeras. Artikeln gör inga anspråk på att vara heltäckande och ska bara ses som en överblick av ämnet. Vill man veta mer får man gå till biblioteket och kolla in SweDia lite nogrannare.

text: Peter Isotalo 22 augusti 2007 kl. 08.39 (CEST)
thread_title:  Denna artikels svenska och engelska version skiljer sig åt gällande Norrbotten. 

message: Det finns i Wikipedia en artikel om Meänkieli(slå upp ordet).--81.216.9.110 17 december 2007 kl. 15.24 (CET)John Josefsson
replies: text: Meänkieli er inte en dialekt av svenska, utan ett självstendigt språk närt besläktad med finska (och kvenska). Jon Harald Søby 21 december 2007 kl. 01.15 (CET)
replies: text: :Artikeln är om dialekter av svenska (även finlandssvenska och estlandssvenska sådana), inte om dialekter i Sverige. Det är lite synd att det inte finns olika ord för de olika betydelserna av adjektivet "svensk", som med finländsk och finsk... //Essin 23 december 2007 kl. 00.20 (CET)
thread_title:  Meänkieli i Norrbotten 

message: Jeg kom over den her internettsida, som dere burde legge ut som ekstern lenke: http://swedia.ling.gu.se/
Jeg gjør det ikke sjøl, da jeg ikke kan skrive svensk (forstår svensk som de fleste nordmenn, men kan ikke skrive det). --Oddeivind 12 juni 2008 kl. 12.55 (CEST)
replies: text: Fixat! Stigfinnare 12 juni 2008 kl. 13.01 (CEST)
thread_title:  Litt hjelp fra en nordmann 

message: Skulle man verkligen kalla dialekten från Järsnäs utanför Nässjö för sydsvensk? Hon använder ju bl a götaskorrning, och satsmelodin är inte särskilt sydsvensk? Sixtensson
thread_title:  Järsnäs - äldre kvinna - sydsvenskt? 

message: Siffrorna 1-20 i bilden matchar inte siffrorna 1-21 i texten där dialekterna räknas upp! Tomas e 8 december 2008 kl. 18.32 (CET)
replies: text: Tänkte precis på samma sak! Dessutom finns det ingen teckenförklaring till den övre bilden. Vilket språk är det egentligen som talas i det gula områden?
replies: text: :Jeg skulle også til å påpeke det samme. Jeg er ingen ekspert på svensk geografi, men jeg vet godt at nr. 8 (Gotland) og nr. 18 (Jämtland) ikke ligger der de er markert på kartet!! --Oddeivind 4 april 2009 kl. 10.26 (CEST)
replies: text: ::Det gula området är märkligt. De svenska dialekterna i Lappland är betydligt närmare besläktade med de längs norrlandskusten (ljusblått), än med de i Jämtland och Härjedalen. Dessa lappländska områden koloniserades från kusten av folk som följde älvarna uppströms. Dialekten följde naturligtvis med.

text: Det verkar som sifforna 1-20 i bilden och siffrorna 1-21 i texten helt saknar samband. Vad jag kan se är det bara 1 och 2 som råkar stämma överens. / Achird 12 augusti 2009 kl. 15.21 (CEST)
thread_title:  Numrering? 

message: Jag tvekade väldigt länge, om jag skulle ge mig in i den här diskussionen, huruvida jämtska (och härjedalska) är en svensk dialekt, ett norrländskt mål eller ett eget språk, med ursprung i Norge och norska/fornvästnordiska.
Ska Wikipedia bli taget på allvar, så måste man ta hänsyn till moderna och nutida diskussioner som rör de ämnen man hanterar här, och t ex inte med automatik hänvisa till Wessén, som man gör i fallet med jämtska, bara för att det "inte verkar finnas något bättre att tillgå".
Jag inte bara tror, utan är helt övertygad om, att många icke jämtskkunniga idag gör sig skyldiga till ett gravt tankefel när jag som jämtsktalande påpekar det helt grundläggande självklara i Jämtlands historia, nämligen hur Jämtland för lite mer än 300 år sedan var en del av Norge. Jämtland och Härjedalen VAR Norge!
Då verkar nämligen många genast, nästan reflexmässigt, ändå tänka att "det bodde nog bara svensktalande i Jämtland, som blev influerade av norska", eller "Jämtland, innan det blev norskt, tillhörde väl i alla fall Sverige".
Och då visar man en okunnighet om Jämtlands, Sveriges och Norges gemensamma historia, som inte är särskilt pinsam egentligen, eftersom kunskapsluckan är enkel att råda bot på.
Det är bara att studera Jämtlands historia, så ser man snabbt att det inte handlar om ett svenskspråkigt (eller svensktillvänt) område:
(Samtliga årtal och det mesta av informationen är hämtade från Wikipediaartiklar)
1563 Norges östligaste del låg bara cirka sju mil från den svenska kusten, och Gustav Vasa såg det här som en ständig hotbild mot Sverige. Hans son, Erik XIV, var den som gjorde det första svenska försöket att erövra den här delen av Norge, öster om fjällkedjan. Han misslyckades, och det följde en lång dragkamp mellan Sverige och Danmark-Norge om det här territoriet, som i Norge kallades Jamtaland. Under åren 1563-1677 innebar den här konflikten mellan Danmark-Norge och Sverige att Jämtland-Härjedalen skiftade nationstillhörighet 13 gånger. Den norske prästen Olof Bertilsson Angdalinus dagbok från 1600-talet visar hur livet i ett ständigt ockuperat Jämtland-Härjedalen kunde se ut i praktiken, då området ibland tillhörde Sverige och ibland Danmark-Norge. Beroende på vilket land som för tillfället styrde, så rådde tvångsfördanskning (Olof Bertilsson skrev då på danska) och tvångsförsvenskning (han skrev då på svenska). Allmogen talade det norska målet jamska (dvs "jämtska"), Och den här ständiga växlingen av områdets officiella förvaltningsspråk gjorde att jämtska bevarades väl, eftersom det blev det språk som folk i gemen brukade sinsemellan, trots att Jämtlands officiella språk hela tiden växlade under den här perioden.
1645 tillfaller till slut territoriet Sverige genom freden i Brömsebro. 
En intensiv integrerings- och försvenskningskampanj inleds i Jämtland-Härjedalen:
1646 upprättas Ångermanlands, Medelpads och Jämtlands regemente för att säkra den militära kontrollen över territoriet.
1647 inrättas Härnösands stift som kyrklig kontroll av Jämtland-Härjedalen.
1650 Härnösand gymnasium grundas för att man där skulle utbilda svenska präster för tjänstgöring i Jämtland-Härjedalen. Svenskarna ville att jämtar och härjedalingar skulle avstå från de fina skolorna i Trondheim. Syftet med gymnasiet i Härnösand var därför att ersätta de norska skolorna.
1677 tog jämtarna ställning i det skånska kriget för den dansk-norska sidan, vilket innebar att Jämtland, igen, fick övertas med våld av svenskarna.
1679 inrättar svenskarna Frösö Trivialskola, i praktiken en försvenskningsanstalt (man utbildade bl a skrivare i svenska - min anmoders broder fick sin utbildning på Frösö Trivialskola på 1800-talet och verkade sedan som sockenskrivare i sin hembygd). Den upprättades för att förhindra jämtarna från att utbilda sig vid katedralskolan i Trondheim, som länge varit tradition i Jämtland.
1699 får befolkningen (i det nu svenska territoriet) svenskt medborgarskap.
1751 fastställs riksgränsen mellan Sverige och Norge. 
1786 får jämtarna en "stad", Östersund (först vid 1800-talets slut blev staden "stadslik", då järnvägens tillkomst gjorde att staden växte). Anledningen är att man i Sverige vill ha kontroll över jamtarnas omfattande handel med Norge. Tanken var att jamtarna skulle sluta åka till de norska marknaderna. I Östersund hoppades man från svensk sida att jamtarna skulle hålla sina egna marknader och att Sverige på så sätt skulle få ökad kontroll över handeln och skatteinkomsterna.
1808 görs ett misslyckat försök av Norge att med trupper återta Jämtland och ett lokalt fredsavtal mellan länderna skrivs i Jämtland 1809.
1814 inleds den svensk-norska unionen. Carl XIV Johan är nybliven kung i Sverige. Han  intresserade sig för Jämtland och omger sig med rådgivare, svensklärare och livmedikus från Jämtland. Han reser ofta inkognito i området och anklagades för att umgås mer med allmogen i Jämtland än med den skånska adeln. Notera att den nuvarande svenske kungen är hertig av Jämtland. Carl-Göran Ekerwald har skrivit mer om den förste Bernadottens Jämtlandstycke.
1905 Unionsupplösning mellan Sverige och Norge, vilket innebär att den svenska synen på Jämtland och jämtska (som sågs som ett norskt mål) blir problematisk, eftersom det uppstår en långvarig norskfientlighet i Sverige.
Så, för att tala klarspråk, så är det i själva verket inte vi jämtsktalande som har bevisbördan på vår sida. Det är inte vår sak att övertyga icke-jämtsktalande att vi inte talar en svensk dialekt eller ens ett norrländskt mål, utan ett nordiskt språk, som har sitt direkta ursprung i fornvästnordiska/norska och som genom jämtarnas naturligt täta kontakter med Norge påverkats mest av norskan. 
En påverkan som verkligen är helt historiskt naturlig. Jämtskans språkkod är inte svensk, utan norsk/fornnordisk. Spår av svensk påverkan finns i jämtska, men själva koden är inte svensk. (Påstår man något annat så beror det på att man helt enkelt är okunnig om jämtska!)
Istället måste de som anser jämtska vara en svensk dialekt eller ett norländskt mål, förklara följande, utifrån diskussionen här på Wikipedia, "Svenska dialekter":
Varför ansågs jämtska vara ett trönderskt mål i 1910 års upplaga av Nordisk Familjebok?
Varför la svenskarna så stora resurser på att försvenska Jämtland-Härjedalen fr o m 1645 och framåt (se historieöversikten)? Varför skulle en sådan kampanj ha varit nödvändig i ett svensktillvänt (och svensktalande) område?
Hur kommer det sig att Elias Wessén helt plötsligt ser något annat i jämtska, som ingen före honom sett? Kan det bero på att han inte såg till jämtskan som helhet, utan endast undersökte de dialekter i Jämtland som ligger närmast svenska gränsen, dvs gränsen till Medelpad och Ångermanland, och som de facto inte äger jämtskans karakteristiska drag?
Och varför verkar det som att ingen idag "får" ifrågasätta den kategorisering av jämtskan han är ansvarig för, och som påverkat synen på jämtska hos generationer av svenska språkvetare efter honom?
Som jämtsktalande, så finner jag hela diskussionen mycket bisarr och djupt olustig, eftersom jag helt naturligt i mitt eget jämtska språk verkligen inte kan associera till svenska. Jag måste hela tiden växla mellan två språkkoder - den jämtska och den svenska. Åker jag till Norge, till Tröndelagen, kan jag till och med använda mig av min jämtska - och bli förstådd! (Använder jag jämtska i Sverige, eller svenska Norrland, förstår ingen vad jag säger). 
Med andra ord är jag tvåspråkig. Jag är själv uppväxt i jämtskans sydvästra, västra, norra och centrala dialektområden, och talar jämtska flytande.
Och jag blir lika förvånad varje gång någon knäpper mig på min jämtska näsa, ifrågasätter mina modermålskunskaper om jämtskans språkliga tillhörighet och hänvisar till Wessén som en auktoritet i den här frågan. Och lika förundrad blir jag, varje gång, över hur lite svenska språkvetare (och språkintresserade i Sverige i gemen) verkar reflektera över den språkliga verklighetens historiska bakgrund (eller ens vilja ta reda på hur den ser ut), utan bara sväljer Wessén rakt av, som en "auktoritet". 
Läste t ex om älvdalskan,  att den är det enda nordiska språk som fortfarande har korta, långa och överlånga stavelser, vilket är unikt. Naturligtvis blev jag som jämtsktalande förvånad över påståendet, eftersom korta, långa och överlånga stavelser är typiskt för jämtska. Om en stavelse uttalas överlångt eller inte har t o m en betydelseskiljande funktion, så i jämtska är det väldigt viktigt hur lång vokallängden är för förståelsen av ord (och jämtska har alltså därmed tre vokallängder - kort, lång och överlång!).
Men jag är, egentligen, inte så förvånad som jag verkar över okunskapen den språkvetenskapliga omgivningen visar gentemot jämtskan, eftersom språksverige generellt verkar så ointresserat att se på Wesséns slutsatser med nya, kritiska ögon, och det verkar i praktiken bara vara som modersmålstalande jämte, som jag har kunskap att kunna påstå detta.
För jag ser nämligen ingen annan än Wessén som har orsakat detta ointresse, och som orsakat att jag som jämtsktalande hela tiden måste "bevisa" att jag inte talar en svensk dialekt eller ett norrländskt mål.
Moderna ljuspunkter i synen på jämtska som språk i nutid:
'''
2001 ger jamskvetaren Bo Oscarsson (med ekonomiskt bidrag från en EU-fond för minoritetsspråk) ut den första jamsk-svenska ordboken värd namnet, "Orlboka" ("Ordboken"). En reviderad upplaga av Orlboka utkom 2007.
2007 arrangerar Uppsala universitet ett språksymposium under temat "Från Nyens Skans till Nya Världen - Ett symposium om språken i 1600-talets Sverige" - dvs språken som talades i Sverige under den svenska stormaktstiden på 1600-talet. Experter på respektive språk höll offentliga föreläsningar och bland de språk som avhandlades fanns även jämtska, (jämte skånska och gutniska), eftersom dessa språk talades i landområden som Sverige tillskansade sig under den här tiden. För jämtska blev det förmodligen ett akademiskt uppsving att synas i de här sammanhanget, då den rådande synen inom den svenska språkforskningen under 1900-talet varit den, att jämtska inte är något annat än ett "norrländskt mål".
2009 sänder den svenska vetenskapsradions "Språket" ett program som handlar om jämtska och kanske börjar man nu kunna märka en försiktig uppluckring av synen på jämtskan. 
"I några delar av Sverige talar man en dialekt som skiljer sig så starkt från svenskans grammatik och ordförråd att man mycket väl kan kalla den ett eget språk. En sådan dialekt är jämtskan, säger professor Lars-Gunnar Andersson i veckans program." Lyssna på programmet här!
Språkforskningssverige har kanske, till slut (lite försiktigt) börjat ta av sig de Wessénska skygglapparna, och uppdaterat sig med verkligheten. Sverige har kanske börjat få distans till unionsupplösningen?
Det pågår fortfarande en "språkpolitisk kamp" mellan Wesséns syn på jämtska (en syn som ingen haft på jämtska tidigare, och har nu någon haft den synen så har man inte kunnat få belägg för den genom att studera jämtskan som helhet), som en svensk dialekt/ett norrländskt mål, och oss modersmålstalare av jämtska, som i kraft av talare av språket hävdar att det är ett språk. Och det vore mycket underligt om denna konflikt inte återspeglas även här.
Och hur man på svenska Wikipedia väljer att hantera denna konflikt inom ämnet "Svenska dialekter", ska bli mycket intressant att följa. 
replies: text: Äntligen en riktig språkvetare! Lycka till här! /Nesse 23 mars 2011 kl. 15.51 (CET)
replies: text: : Det är mycket möjligt att felet är Wesséns. Men så länge den officiella synen – som den uttrycks i t.ex. Nationalencyklopedin och det nya bandet av Sveriges nationalatlas – överensstämmer med Wessén så måste ju även Wikipedia utgå från det. Vilket inte förhindrar att man diskuterar olika aspekter. För mig tycks det dock som om denna ganska innehållsrika diskussion bör redovisas i artikeln jämtska. Vad gäller det här med dialekt och språk så brukar ju även t.ex. Överkalixmålet anses vara så speciellt att det lika gärna skulle kunna betraktas som eget språk. Vilket inte förhindrar att Wessén m.fl. kategoriserar det som ett norrländskt mål.--Skogsfrun 23 mars 2011 kl. 16.31 (CET)
replies: text: ::Problemet är inte att jämtmål inte räknas som eget språk (jämtska) utan att de så kategoriskt räknas som svenska dialekter. Jag vill inte påstå att de är norska dialekter, men att i Wessénsk anda kalla dem för svenska dialekter är språkvetenskapligt djupt felaktigt. Det rimliga vore att i stället betrakta de fastlandsskandinaviska icke-erkända tungomålen (erkända: rikssvenska, riksdanska, bokmål och nynorska) som stickprov ur ett gemensamt fastlandsskandinaviskt dialektkontinuum. Eftersom jämtmålen saknar bl.a. eget skriftspråk så finns det inget jämtskt språk, jämtska är helt enkelt bara den samlade mängden av de fastlandsskandinaviska dialekterna som kallas jämtmål.

text: ::JiPe (90.227.153.166 3 juli 2011 kl. 22.19 (CEST))
thread_title:  Jämtska och härjedalska 

message: Jönköpingsdialekten skiljer sig markant från den övriga norra småländskan med många ord från t.ex. Romani och i många fall med en total avsaknad av bokstaven R.
Den borde kanske listas separat precis som göteborska?
thread_title: Jönköping med nära omnejd

message: Det språk som ofta talas av invandrare, "rinkebysvenska" och "rosengårdssvenska", räknas det som dialekter eller är det bara "dålig svenska"? 155.4.243.188 28 april 2017 kl. 11.20 (CEST)
replies: text: Det räknas som sociolekt, se artikeln Förortssvenska. Sjunnesson (diskussion) 28 april 2017 kl. 12.17 (CEST)
thread_title: Invandrare

message: Stycket om Finlandssvenskan handlar på tok för mycket om att det talas i Finland, inte om hur det talas.
Faktan om Finskan och studentexamen är faktiskt helt irrelevanta till vad artikeln egentligen skall handla om, nämligen dialekter. Det blir ju helt tokigt då det står mer om hur det har påverkat Finskan än de finlandssvenska dialekterna. Dessutom står det bara om det södra standardspråket och faktiskt inte ett ord om de mycket äldre Österbottniska dialekterna.Elis Ahlberg (diskussion) 12 juli 2020 kl. 22.02 (CEST)
replies: text: Sant. Jag gjorde ett försök att förbättra situationen. Jag strök det gamla och försökte ge en allmän beskrivning, lämplig som introduktion. Beskrivning av själva dialekterna saknas ännu, det vågar jag inte ge mig in på utan källor. --LPfi (diskussion) 13 juli 2020 kl. 10.32 (CEST)
thread_title:  Finlandssvenska, återigen. 

message: Nån satte "Förtydliga" markör vid texten. Va e oklart? Gamla formen prata om att finlandsvenskan kommer på andra plats. Tyckte den nuvarande formen låter mindre hierarkisk, som om de den mest talande e bättre osv och att  nuvarande låter bättre. E de otydligt från texten att de som prata amerikasvenska inte gör de mer? Eller att finlandssvrnska talarna inte skulle numerärt vara näst flest talande efter de i Sverige? --Kennet.mattfolk (diskussion) 9 mars 2023 kl. 13.12 (CET)
thread_title:  "medan finlandssvenskan är idag näst mest talade"