Diskussion:Krigsbefälet

message: Jag blir mycket förvånad när artikeln kallas oencyklopedisk. Den utgör bearbetad text ur det mest klassiska av svenska uppslagsverk. Givetvis kan den behöva ytterligare översyn men enligt min mening kan samtliga mallar avlägsnas direkt. Tostarpadius (diskussion) 1 augusti 2022 kl. 12.49 (CEST)
replies: text: Föreslår en rubrik "Historia" samt marken "Språkvård".NnieAndersson (diskussion) 1 augusti 2022 kl. 12.58 (CEST)
replies: text: : Varför detta? Det är ett historiskt ämne, så det finns inget annat att skriva om. Rubriken är alltså poänglös. Tostarpadius (diskussion) 1 augusti 2022 kl. 13.20 (CEST)
replies: text: ::Välj bakgrund då. Eller något annat. Texten behöver fortfarande delas upp. Jag tänker att bakgrunden/historien är fram till 1634, alltså en förklaring till varför det kom att bli en del av 
1634 års regeringsform och i bestämmelser från 1680. Därefter blir väl rubriken "Funktion".
NnieAndersson (diskussion) 1 augusti 2022 kl. 15.05 (CEST)
replies: text: ::: Jag ser inget behov av en uppdelning så länge artikeln inte är längre. Tostarpadius (diskussion) 1 augusti 2022 kl. 16.17 (CEST)
replies: text: ::::Det är möjligt att Du inte gör det. Men jag och uppenbarligen  någon mer anser det, eftersom artikeln är märkt.NnieAndersson (diskussion) 1 augusti 2022 kl. 16.19 (CEST)
replies: text: ::::: Ja, det vore värdefullt att höra fler röster. I mina ögon är mellanrubriker ofta endast hinder för läsningen. Endast i riktigt långa artiklar (över 10 000 byte) fyller de en verklig funktion. Tostarpadius (diskussion) 1 augusti 2022 kl. 16.21 (CEST)
replies: text: ::::::Jag ser gärna mer struktur / rubriker för lässtöd. Bakgrund, Inrättande, Tänkt funktion, Avveckling skulle kunna vara nån sorts indelning. De långa styckena bör också delas upp med fler radbrytningar. OJH (diskussion) 2 augusti 2022 kl. 00.59 (CEST)
replies: text: ::::::: Hur långa stycken bör vara är en smaksak. Vissa av de saker Du nämner kräver däremot kompletterande källor om inte den befintliga skall övertolkas. Jag tycker personligen att det väsentliga finns med. Något kanske man måste läsa mellan raderna eller gå till länkade artiklar för att förstå bättre om man inte är insatt i tiden. Men för mig är det en principsak att en artikel som denna inte skall innehålla mer om fyrståndsriksdagen än det som verkligen hör hemma här, just eftersom det går att fördjupa sig så lätt genom att trycka på något som luser blått. Utvikningar som kan vara nödvändiga i andra sammanhang bör undvikas. Tostarpadius (diskussion) 2 augusti 2022 kl. 06.36 (CEST)
replies: text: ::::::::På en liten skärm, som används av majoriteten av läsare, kan stycken inte vara så långa. De blir helt odrägliga att läsa. Därav är rubriker också av största vikt, även i kortare artiklar än 10 000 byte.NnieAndersson (diskussion) 2 augusti 2022 kl. 07.59 (CEST)
replies: text: :::::::::Instämmer helt med @NnieAndersson. Vad gäller utvikningar, tillägg av info mm har jag inga synpunkter idagsläget. OJH (diskussion) 2 augusti 2022 kl. 11.28 (CEST)
replies: text: :::::::::: Jag redigerar ofta här med mobilen och delar inte alls Er uppfattning. Det blir bara plottrigt och oöverskådligt med korta stycken. För tio år sedan ställde jag upp artiklar på det sättet, men det har jag övergivit sedan länge. Tostarpadius (diskussion) 2 augusti 2022 kl. 16.50 (CEST)
replies: text: :::::::::::Artikeln är emrå onödigt svårläst. Vi skriver inte för dem som precis har tragglat sig igenom meningar som "Far är rar" och "Mor ror bra", men det här tycker jag är för omständligt i ett uppslagsverk som riktar sig mot en bredare läsekrets:

text: :::::::::::

text: :::::::::::* 77 ord i en och samma mening!

text: :::::::::::* stor andel, mer än en tredjedel, långa ord

text: :::::::::::* ålderdomligt språk (hur många under 50 år har lärt sig att uppskatta ord som finge och varjämte?)

text: :::::::::::Det blir väl lätt så när källan, i detta fall Ugglan, har ett omständligt och ålderdomligt språk. Meningen är dock inte markerad som ett citat i artikeltexten, så den borde kunna skrivas med ett modernare språk. Jag kompletterade därför med mallen .

text: :::::::::::-- Larske (diskussion) 2 augusti 2022 kl. 18.59 (CEST)
replies: text: :::::::::::: Finge och varjämte är ord jag använder i vardagen. Jag har aldrig mött någon som sagt att de är obegripliga. Tostarpadius (diskussion) 2 augusti 2022 kl. 19.10 (CEST)
replies: text: ::::::::::::: Nu har jag upplöst den långa meningen och undvikit de båda orden. Jag är inte främmande för ytterligare bearbetning av texten. Tostarpadius (diskussion) 2 augusti 2022 kl. 19.30 (CEST)

text: :::::::::::::Utkast 1 på första delen:
===Bakgrund===
Redan Gustav Vasa hade efter Dackefejdens erfarenheter lagt grunden till en inhemsk nationalmilis, åtminstone delvis bofast på landet. I olika landsändar tillsattes hövitsmän vilka hade lutinanter som närmaste män. Efter hand tillkom även ryttarfanor under sina ryttmästare. 
Under 100 år pågick stora krig med få avbrott, vilka började under Erik XIV. Sedan dess blev detta inhemska krigsfolk och  dess befäl en rätt betydande samhällsklass. Dessa kunde, jämte andra,   kallas att dela samhällsuppgifternas ansvar på riksdagarna. I augusti 1568 höll Erik XIV ett något oregelbundet möte där ryttare och landsknektar omtalas. På mötet som hölls 1590, som snart övergick till en formlig riksdag, var krigsbefälet representerat. Krigsbefälet var även representerat  på Sigismunds kröningsriksdag 1594. Inledningsvis förefaller 
hövitsmännen ha åtföljts av ryttare och knektar. Meniga krigsfolket räknas också upp bland ständerna i några riksdagsbeslut under åren 1595–1598, men därefter benämns dessa endast som krigsbefälet. 
Under Karl IX:s tid spelade krigsbefälet en viss roll och fick bland annat delta i ständerdomstolarna och på kröningsriksdagen 1607 uppsatte det,  liksom andra stånd sina önskemål och förslag till privilegier för "krigsfolket". Dessa gjordes upp i kansliet och därför beslutades om särskild bevillning.
===Krigsbefälet tar form===
I 1617 års riksdagsordning utfärdades bestämmelser om krigsbefälet i 1617 års riksdagsordning vilka preciserades i 1634 års regeringsform. Alla överstar,  överstelöjtnanter, majorer, ryttmästare och kaptener vid landsregementena som var infödda och bofasta eller "bofaste manna barn" kunde kallas till riksmöten och där ha "stånd och röst". Detta gällde när de var inrikes och inte hindrade av tjänsten. I en annan paragraf begränsades representationen så att överstarna, deras överstelöjtnanter och majorer samt en ryttmästare eller kapten från varje landsregemente skulle kallas. 
Något eget stånd blev dock aldrig krigsbefälet. Själva krigsfolket stod allmogen för nära och befälet för nära adeln, många av det senare var adelsmän. Av den orsaken stannade därför befogenheterna vid att krigsbefälet meddelades vissa ärenden, särskilt militära, av riksdagarna och att dess mening inhämtades. Därefter fattade ridderskapet och adeln beslut, och detta blev fastslaget genom en formlig resolution den 8 juni 1664. Av den framgick även att inga andra officerare än de som hörde till lantregementena eller den ordinarie nationalmilisen, ägde representationsrätt. Det gjordes visserligen försäk att tillskynda adeln en extra röst för krigsbefälets räkning, liksom en tredje för rådets, så att dessa tre röster vid voteringar kunde "någorlunda balansera de tre andra stånden", men dylika yrkanden ogillades av regeringen. 
I övrigt växlade antalet och verksamheten från riksdag till riksdag. Alltsedan 1680 var representationen i regel begränsad till översten eller överstelöjtnanten med en kapten eller ryttmästare från vart regemente. I 1723 års riksdagsordning omtalades inte krigsbefälet. Det samlades inte desto mindre alltjämt vid riksdagarna, och i avseende på dess befogenhet godkändes 1664 års resolution. 
Ända sedan 1738 kallades även representanter för flottan, men de värvade regementenas försök att få tillträde till riksdagarna lyckades inte.
Det yttrade sig numera i frågor om indelningsverket och närliggande ämnen så som befordringsfrågor med mera. Krigsbefälet ansågs vilja göra sig till ett slags oregelbunden överstyrelse för krigsmakten. Vid sammanträdena gick det ganska livligt till, och protokoll (för tiden 1738–1878 förvarade i Riksarkivet) fördes under flera riksdagar. Arméns pensionskassa inrättats 1756 och ställdes  under arméns styrelse genom dess krigsbefäl – 
NnieAndersson (diskussion) 2 augusti 2022 kl. 20.28 (CEST)

text: Jag har svårt att se att det blir bättre, men finns det konsensus motsätter jag mig det inte. Tostarpadius (diskussion) 2 augusti 2022 kl. 21.35 (CEST)
replies: text: : Nu har jag lagt in rubriker och delat styckena. Tostarpadius (diskussion) 2 augusti 2022 kl. 21.43 (CEST)
replies: text: ::Tack för en god diskussion.  och .NnieAndersson (diskussion) 2 augusti 2022 kl. 22.42 (CEST)
replies: text: :::De nya indelningen tycker jag är ett klart lyft. Bra jobbat! Om jag får ork nån dag så tänkte jag språkputsa. Har i varje fall noterat det på min lista. Tack alla! OJH (diskussion) 2 augusti 2022 kl. 23.17 (CEST)
thread_title:  Märkningen 

message: Redan Gustav Vasa hade efter Dackefejdens erfarenheter lagt grunden till en inhemsk nationalmilis, åtminstone delvis bofast på landet. I olika landsändar tillsattes hövitsmän vilka hade lutinanter som närmaste män. Efter hand tillkom även ryttarfanor under sina ryttmästare. 
Under 100 år pågick stora krig med få avbrott, vilka började under Erik XIV. Sedan dess blev detta inhemska krigsfolk och  dess befäl en rätt betydande samhällsklass. Dessa kunde, jämte andra,   kallas att dela samhällsuppgifternas ansvar på riksdagarna. I augusti 1568 höll Erik XIV ett något oregelbundet möte där ryttare och landsknektar omtalas. På mötet som hölls 1590, som snart övergick till en formlig riksdag, var krigsbefälet representerat. Krigsbefälet var även representerat  på Sigismunds kröningsriksdag 1594. Inledningsvis förefaller 
hövitsmännen ha åtföljts av ryttare och knektar. Meniga krigsfolket räknas också upp bland ständerna i några riksdagsbeslut under åren 1595–1598, men därefter benämns dessa endast som krigsbefälet. 
Under Karl IX:s tid spelade krigsbefälet en viss roll och fick bland annat delta i ständerdomstolarna och på kröningsriksdagen 1607 uppsatte det,  liksom andra stånd sina önskemål och förslag till privilegier för "krigsfolket". Dessa gjordes upp i kansliet och därför beslutades om särskild bevillning.
thread_title: Bakgrund

message: I 1617 års riksdagsordning utfärdades bestämmelser om krigsbefälet i 1617 års riksdagsordning vilka preciserades i 1634 års regeringsform. Alla överstar,  överstelöjtnanter, majorer, ryttmästare och kaptener vid landsregementena som var infödda och bofasta eller "bofaste manna barn" kunde kallas till riksmöten och där ha "stånd och röst". Detta gällde när de var inrikes och inte hindrade av tjänsten. I en annan paragraf begränsades representationen så att överstarna, deras överstelöjtnanter och majorer samt en ryttmästare eller kapten från varje landsregemente skulle kallas. 
Något eget stånd blev dock aldrig krigsbefälet. Själva krigsfolket stod allmogen för nära och befälet för nära adeln, många av det senare var adelsmän. Av den orsaken stannade därför befogenheterna vid att krigsbefälet meddelades vissa ärenden, särskilt militära, av riksdagarna och att dess mening inhämtades. Därefter fattade ridderskapet och adeln beslut, och detta blev fastslaget genom en formlig resolution den 8 juni 1664. Av den framgick även att inga andra officerare än de som hörde till lantregementena eller den ordinarie nationalmilisen, ägde representationsrätt. Det gjordes visserligen försäk att tillskynda adeln en extra röst för krigsbefälets räkning, liksom en tredje för rådets, så att dessa tre röster vid voteringar kunde "någorlunda balansera de tre andra stånden", men dylika yrkanden ogillades av regeringen. 
I övrigt växlade antalet och verksamheten från riksdag till riksdag. Alltsedan 1680 var representationen i regel begränsad till översten eller överstelöjtnanten med en kapten eller ryttmästare från vart regemente. I 1723 års riksdagsordning omtalades inte krigsbefälet. Det samlades inte desto mindre alltjämt vid riksdagarna, och i avseende på dess befogenhet godkändes 1664 års resolution. 
Ända sedan 1738 kallades även representanter för flottan, men de värvade regementenas försök att få tillträde till riksdagarna lyckades inte.
Det yttrade sig numera i frågor om indelningsverket och närliggande ämnen så som befordringsfrågor med mera. Krigsbefälet ansågs vilja göra sig till ett slags oregelbunden överstyrelse för krigsmakten. Vid sammanträdena gick det ganska livligt till, och protokoll (för tiden 1738–1878 förvarade i Riksarkivet) fördes under flera riksdagar. Arméns pensionskassa inrättats 1756 och ställdes  under arméns styrelse genom dess krigsbefäl – 
NnieAndersson (diskussion) 2 augusti 2022 kl. 20.28 (CEST)
replies: text: Jag har svårt att se att det blir bättre, men finns det konsensus motsätter jag mig det inte. Tostarpadius (diskussion) 2 augusti 2022 kl. 21.35 (CEST)
replies: text: : Nu har jag lagt in rubriker och delat styckena. Tostarpadius (diskussion) 2 augusti 2022 kl. 21.43 (CEST)
replies: text: ::Tack för en god diskussion.  och .NnieAndersson (diskussion) 2 augusti 2022 kl. 22.42 (CEST)
replies: text: :::De nya indelningen tycker jag är ett klart lyft. Bra jobbat! Om jag får ork nån dag så tänkte jag språkputsa. Har i varje fall noterat det på min lista. Tack alla! OJH (diskussion) 2 augusti 2022 kl. 23.17 (CEST)
thread_title: Krigsbefälet tar form