Diskussion:Ekestubbe (ointroducerad)

message: Nu levande grenar av Ekestubbe-ätten heter 'Ekestubbe' enligt Kalender över Ointroducerad Adels Förening (2010). Det är mycket möjligt att någon annan gren tidigare har kallats 'Ekestubbe af Våla', men därom nämns ingenting i denna publikation. /Wvs 27 februari 2010 kl. 16.51 (CET)
I Noraskogs arkiv kallas de Vikers-Ekestubbesläkten. Eftersom det finns en introducerad släkt med samma namn kanske artikeln borde flyttas.--90.233.182.164 13 maj 2010 kl. 11.51 (CEST)

message: Det finns också en introducerad ätt Ekestubbe nr 285, härstammande från Okela i Finland. De adlades på namnet verkar det som, av Anreps ättartavlor, år 1639, eftersom de upptog vapnet från en ståthållare i Åbo, Henrik Olofsson (Ekelöf nr 217), som var anförvant och de uppgav sig vara hans närmaste släktingar (släktskapet var på deras möderne). Ätten var fortlevande när Anrep utgav sina ättartavlor.--90.233.182.164 13 maj 2010 kl. 11.23 (CEST)
De borde nog flyttas - antingen till Vikers-Ekestubbesläkten, Ekestubbe af Våla, eller Våla-Vikergårdssläkten som de kallas i Kalender över ointroducerad adel 1899. Den oklara namngivningen kan jag förtydliga med namn ur Petrus Engbergs brev till Daniel Tilas 1760: Det är verkeligen ef en Adelig släkt, försedd med Adeligit Skiöldebref, men ingalunda af Ekestubbe ätten, som der icke eller något Adeligit Tilnamn är nämndt, utan namnet Ekestubbe är dem, af vapnet likhet med en Ekestubbe, gissningsvis af andre i sednare tider tillagdt.
Med den Adeliga Ätten Ållon i Finland har vapnet ganska mycken likhet: Jag trodde i början, att de kunde råkas på längre håll tibaka, men denna ättens Stamfader heter Torbiörn Pedersson, och Ållonske Stamfadren heter efter Herr Cancellie Rådet och Rid. von Stiernmans Geneal. Matr. Jöns Ericsson: så framt icke dennes Skiöldebref af den 15 Maji 1586, torde giva någon närmare uplysning, och vara en renovation, lika som det följande. --FBQ 13 maj 2010 kl. 13.48 (CEST)
Jag hittade ditt citat i Noraskogs arkiv 3. En liten reflektion: det är i mitt tycke underligt att de gjorde anspråk på att representeras på Riddarhuset - de verkar av släkttabellen uteslutande ha ingått ofrälse giften. Det var förbjudet utan kungligt godkännande (men jag vet inte hur länge det var det). Jag ser i Sveriges dödbok och Sveriges befolkning 1980 att det är många som har Ekestubbe som släktnamn. Kan man utgå ifrån att samtliga tillhör denna släkt? Den introducerade släkten Ekestubbe finns inte med i Riddarhusets ätt- och vapendatabas, så den torde vara utgången nu. I Norakogs arkiv 2 står också om hur en son till den i artikeln nämnde Torbjörn Fransson (Ekestubbe) försökte få frälse på sin gård men att det nekades honom under tiden fadern var vid liv. Hade allt varit i sin ordning borde de nog ha introducerats. Jag undrar om det beror på alla de ofrälse giftena.--90.233.190.249 13 maj 2010 kl. 14.16 (CEST)
replies: text: Vad jag vet sökte de själva ingen introduktio på riddarhuset. Den släkting som innehade adelsbreven först väldigt tveksam till att visa dem för Petrus Engberg. Om jag förstått det rätt kom intresset snarast just från Engberg och Tilas. Tror inte att det i deras situation som enkel bergsmanssläkt skulle ha lönat sig att söka introduktion, även om dom hade kunnat vinna en sådan. --194.71.123.2 13 maj 2010 kl. 18.12 (CEST) (Asch, oinloggad igen... )--FBQ 13 maj 2010 kl. 18.19 (CEST)
I Noraskogs arkiv 3 står på sidan 381 att de vid 1765 års riksdag anmälde sig för säte och stämma på Riddarhuset, men att detta avslogs eftersom de inte var introducerade. 1775 kom en kunglig förordning att alla som antingen var eller önskade bli introducerade inom ett år skulle "fullgöra sina skyldigheter" och annars skulle de ha förverkat rätten att någonsin introduceras, fortsätter Noraskogs arkiv och förklarar att de inte introducerats med denna förordning. Dock framgår inte vilka skyldigheter de skulle ha fullgjort. Sedan står det också att Frans Torbjörnsson anhöll om skatteläggning på faderns gård Vikersgården (1682 värderat till 1/4 hemman) eftersom frälsefriheten inte blivit fullgjord, men att detta nekades honom eftersom fadern levde. Det fanns flera andra bergsmannasläkter som adlades och introducerades, och de ägde flera hemman så de var inte direkt fattiga. Dessutom var de riksdagsmän, så de saknade inte kontakter.--90.233.142.39 13 maj 2010 kl. 18.35 (CEST)

text: Jag är för dåligt inläst på släkten. Fullgjord frälsefrihet handlar troligen och bevillningar eller andra skatter. Adeln som var skattebefriad skulle istället uppsätta ryttare, och betala vissa fasta skatter. För den som ägde lite jord kunde dessa skatter nästan bli tyngre än vanlig skatt 1/4 hemman är inte mycket, är tveksam om verkligen frälseutskylderna lönade sig på så lite jord. Det hade på 1500-talet räknats för torp, och på 1680-talet är ett ordinärt skattehemman på 1/2-1/4 hemman. För att få sätesfrihet på sin jord krävdes minst 3 hemman. Visserligen var de också bergsmän, och har säkert haft extrainkomster den vägen, men vad jag minns så hade adeln inga extra skattepriviliger för sina inkomster från järnhanteringen (kan dock ha fel här). De flesta av de bergsmanssläkter som introduceras under 1600- och 1700-talet gör det för de för att de i processen drivande personerna i ämbetsmän i staten som är intresserade av att avancera (eller stora godsägare, större än den här släkten, men där var ofta behovet inte lika påfallande). Men som sagt, jag har för lite kunskap om Ekestubbe af Våla för att kunna svara.--FBQ 14 maj 2010 kl. 01.47 (CEST)
Det där med beskattning av bergsbruk och vad bergsfrälse är, är för mig ett mysterium, se gärna vad jag skrivit i diskussionen för bergsfrälse som verkar följa en helt annan prinicp än övrig frälse (men jämför också vilkoren Gästriklands bergslag hade). Ekestubbe verkar ha ägt små andelar av flera hemman samtidigt. Gården, som mycket riktigt är ett torp i storlek, är inte den enda de ägde. Samtidigt var bergshanteringen knuten till vissa hemman, och jag tror att det var orsaken till att hemmanet var så litet, att det var ett bergsmanhemman. Även rikare adelsätter som sysslade med bergs- och järnbruk ägde andelar i hemman som var knutna till bruket, men så ägde de dessutom flera andra gods. Det var organiserat så i stället för att man kunde äga andelar i själva verksamheten. Jag tror inte att släkten är fattig. Döttarna ingår som regel inte alltför oävna giften av släkttabellerna att döma, vilket brukar vara ett riktmärke på föräldrarnas inkomster och förmögenhet. Det fanns dock mindre förmögna bergsmannasläkter som adlades. Hjort af Ornäs verkar inte ha varit alltför rik, till exempel, när de adlades med hänvisning till gammalt bergsfrälse.--90.233.129.224 14 maj 2010 kl. 07.11 (CEST)
thread_title:  Den introducerade Ekestubbe nr 285