Diskussion:Gradmätning

message: Underlaget till artikeln kan inte ha varit det rätta. Artikeln påstår att man började med avståndsbestämning i oländig terräng, följd av trigonometriska mätningar. 
Så gjorde man inte! 
I verkligheten började man i juni 1736 med trigonometriska observationer. Avståndskalibreringen gjorde man senare på horisontellt underlag - under vintern på Torneälvens frusna is. Kontroller och efterarbeten gjordes våren 1737. 
Så här berättar Anders Celsius själv: "wi här oppe hafwa i sommar bundit tilsammans bergen emellan Torneå och Pello med trianglar, och hålla wi nu på at observera, huru mycket deremot swarar på himmelen. Sedan, så snart Elfwen fryser, kommer en base at mätas, och således hoppas wi innan winterens slut wår grad skola wara afmätt, och det nogare, än någonsin tilförende är skedt."
Referens: Anders Celsius lilla skrift "Ett Bref till N. N. Om Jordens Figur", Skrifwit i Pello, den 5. October 1736.
Vidare är hänvisningen till Geodetisk mätningskunskap av J. O. Andersson oriktig. Där beskrivs Bessels arbetsmetod som är 100 år yngre än den som användes i Torneåmätningen.
Mvh / Mkh 23 november 2007 kl. 13.14 (CET), tillägg 4 maj 2008 kl. 22.18 (CEST), tillägg 5 maj 2008 kl. 13.26 (CEST)
En utförligare webbsajt kan vara:
http://www4.rovaniemi.fi/lapinkavijat/maupertuis/index_sv.html
Mvh / Mkh 23 november 2007 kl. 13.25 (CET)
replies: text: Men gör något åt det och var inte för försynt. /Pieter Kuiper 4 augusti 2008 kl. 19.46 (CEST)
replies: text: :Jo jag vet, men jag har en massa andra bollar i luften också....    Mvh / Mkh 5 augusti 2008 kl. 11.51 (CEST)
replies: text: ::Vid all trigonometrisk ortbestämning måste man först av allt ha en noga uppmätt baslinje mellan två hörn i den första triangeln. Först därefter kan man börja räkna på saken. Hur man i efterhand ska kunna kontrollera mätningen på älvens is på annan ort, är för mig obegripligt. Sammanblandning med astronomisk ortbestämning? Hur lång var sträckan på isen? Om sträckan var längre än försumbart kort, så är en flodis inte horisontell; floden har en viss fallhöjd, och det måste man även ta med i beräkningen vid den precision, som krävs vid den här typen av mätningar. Snötäckets inverkan? (Inte är det väl blankis någon längre sträcka på en flod, såsom det kan vara på en sjö?) Hur slät är den is som bildas på strömmande vatten? Hur lång "raksträcka" kan man hitta på Torne älv, och var? Vad slags "mätsnöre" hade man? Förklara!82.182.149.179 12 mars 2009 kl. 23.40 (CET)
replies: text: :::::Baslinjemätningen gjordes efter triangelmätningarna, det beskrivs kortfattat hos  http://lapinkavijat.rovaniemi.fi/maupertuis/mittauspaikat/baslinjen.html .  Mvh / Mkh 23 februari 2010 kl. 23.17 (CET)

text: :::Ytterligare ett problem slår mig nu: Ljuset går inte snörrätt genom troposfären, och följer inte heller jordens krökning exakt. Ljusstrålens krökning påverkas av atmosfärens tryck, temperaur och fuktighet, som är högst variabla parametrar. Ljusets kröker som en fiktiv sfär som oftast har något större radie än jordytans medelpunktsavstånd. Ett närmevärde för synligt ljus  på kvoten mellan den fiktiva sfärens radie och det verkliga jordklotets är 11/7, dock som sagt klimatberoende och kan ändra sig påtagligt redan inom några få timmar. Vid de långa mätsträckor (flera mil) som var aktuella vid gradmätningarna blir i praktiken på mitten av mätsträckan avståndet mellan den verkliga ljusstrålen och en fiktiv  snörrät linje flera 10-tals meter, och gör att de verkliga elevationerna på teodoliterna avviker åtskilliga milliradianer från den teoretiska snörräta linjen längs mätsträckan. Detta vet man idag. Fråga är nu om man vid de aktuella gradmätningarna visste detta, och hur man i så fall tog hänsyn till det genom att räkna med sfärisk geometri och inte med plan geometri. (Vid plan geometri är summan av en triangels hörnvinklar alltid exakt 180°, vid sfärisk geometri >180°, och differensens storlek är en funktion av triangelns sidoförhållanden.) Beräkningarna gjordes manuellt, vilket är tidsödande och med påtaglig risk för räknefel vid den precision som krävdes. Inga räknedosor med 15 siffrors precision på den tiden det begav sig!/ 82.182.149.179 5 augusti 2009 kl. 01.23 (CEST)
replies: text: ::::På sidan http://lapinkavijat.rovaniemi.fi/maupertuis/forskning.html finner du en kontroll år 1928 som ger storleken på de olika felbidragen. Mvh/ Mkh 18 april 2010 kl. 17.30 (CEST)

message: Att döma av NF och SBH verkar det som att Jonas Meldercreutz åtföljde de franska astrnomerna till Torneå, men det sägs inte att han deltog i själva gradmätningen. Är detta en korrekt beskrivning? Om du har tillgång till bättre källor, Vixen, så förtydliga gärna i artikeln om Meldercreutz. /Annika 29 maj 2010 kl. 12.35 (CEST)
replies: text: Ja, korrekt beskrivning. Källorna är Outhiers journal och Tobés böcker. En sammanfattning om Meldercreutz från Tobés "Fransysk visit...": Två Uppsalastudenter (Meldercreutz och Johan Cederström) knöt an till expeditionen i Torneå. Av Outhiers juornal att döma skulle de från början ha gett intryck av att vilja delta i expeditionen. (Celsius var ju med i expeditionen). De två lämnade dock expeditionen omedelbart efter framkomsten till Torneå. De hade hört talas om landshövding Gyllengrips resa norrut. (Maupertuis hade träffat Gyllengrip i Torneå.) De gav sig av och hann ikapp Gyllegrip i Kengis och fortsatte norrut tillsammans med honom. En månad senare sökte Meldercreutz upp Maupertuis, men blev avvisad. Meldercreutz och Cederström stannade dock i Tornedalen i ett halvår till. Ska man nämna Meldercreutz ska man nog även nämna Cederström. Jag ska se över artikeln om Meldercreutz. (Om ingen annan hinner före.)--Vixen 29 maj 2010 kl. 13.07 (CEST)
thread_title:  Jonas Meldercreutz 

message: Innan man går in för djupt i triangelmätningen, skulle man inledningsvis kunna referera till Eratosthenes enkla metod att bestämma jordens storlek. Mvh / Mkh 6 juli 2010 kl. 21.25 (CEST)
replies: text: Det är nog ingen dum idé. Avsikten var ju i stort den samma. Det fanns även någon arab kring 1400–1600 som gjorde något motsvarande. Nu spekulerar jag lite, men jag tror rent av att en del av metodiken kan härledas till arabernas gradmätningar, med den skillnaden att triangulering medgav att man kunde mäta avstånden bättre och även kunde mäta längdgrader. Johan G 8 juli 2010 kl. 22.06 (CEST)
thread_title:  Introduktionen