Diskussion:Svenskans tionde vokal/Arkiv 2022

message: Jag har funderat lite på det här, och har en undran: kan inte ett fonem sägas finnas om den påverkar omgivande ljud på ett lagenligt sätt? Vanligt ö är i svenskan en mjuk vokal, men ô verkar vara hård. Detta gör att även den som låter själva vokalljuden sammanfalla ändå har olika uttal på "gör" och "gôr-" ('utför' respektive 'mycket'). Spelar detta någon roll för analysen?
andejons (diskussion) 20 november 2022 kl. 10.27 (CET)
replies: text: Det var den klokaste kommentar jag fått under mina år på Wikipedia! Den frågan håller jag på att förbereda för att skicka till experter i Sverige; till forskare som har disputerat i språkvetenskap och till Institutet för språk och folkminnen. Jag har skickat ett antal frågor om andra saker; detta står närmast på tur.

text: (I detta svar använder jag inte Internationella fonetiska alfabetet, utan skriver /ö/ och /ô/.)

text: Forskningsläget är som följer. Där finns en brist på folkmålsbeskrivningar i vilka forskare säger att ett visst svenskt mål har en viss uppsättning fonem. Ett citat ur Blekingska dialektstudier I av Sven Benson från 1956 visar detta. Han skrev: ”En annan tänkbar väg [för att beteckna uttal när mål från hela Blekinge jämförs] vore att använda s.k. fonematisk beteckning. Tyvärr äro grundprinciperna för fonematisk beteckning ännu icke fullständigt klara.” Han skrev “så kallad” år 1956, som om fonematisk transkription vore en nyhet. Den klassiska dialektologiska litteraturen ger alltså inte besked. Jag skrev nyss en artikel om Åke Hansson som var en pionjär inom folkmålens fonemsystem. Han publicerade sina böcker först 1969–1995.

text: När det gäller Göteborgs stadsmål korresponderade jag med Lars‑Gunnar Andersson innan han utgav Göteborgsgrammatik. Boken är menad att vara populär. Jag rådde honom att ändå förklara fonembegreppet, vilket betyder att en källa nu finns på att /ö/ och /ô/ är olika fonem i stadsmålet.

text: Men han skrev till mig att vokalen i ⟨kött⟩ och ⟨gött⟩/⟨gôtt⟩ vore fonetiskt samma. Jag kan inte invända, eftersom jag härstammar från trakter varest å‑fonemet traditionellt uttalas [au] (Smaulann) och tionde vokalen traditionellt uttalas som å‑ljud. (Vilket lustigt nog betyder att å‑fonemet dör ut vid dialektutjämning, och tionde vokalen lever, fast osynlig.)

text: Det som jag ämnar fråga experterna är detta:

text: # Lars‑Gunnar Andersson skriver att ingen opposition finns mellan kort /ö/ och kort /ô/. Men minimala par finns som detta: ”Jag har gött spädgrisen så att fläsket blir gött (gôtt).” Paret kan sägas vara minimalt på så sätt att korta allofonen av /ô/ är hård, medan korta allofonen av /ö/ är mjuk, med skolans terminologi. Ett annat subminimalt par är bekömmer–kömma. Är de korta vokalerna i sådana par olika fonem, fast de har samma fonetiska kvalitet?

text: # I andra folkmål finns väl en uttalsskillnad mellan kort /ö/ och kort /ô/?

text: I Ditt exempel hade Du två långa vokaler före /r/: ”Detta gör att även den som låter själva vokalljuden sammanfalla ändå har olika uttal på ’gör’ och ’gôr-’”. Samma fråga gäller för korta vokalljud, som i ”gött grisen” – ”gött/gôtt kött”: Spelar detta någon roll för analysen att svenskas tionde vokal inte förmjukar /g/ och /k/? Jan Arvid Götesson (diskussion) 20 november 2022 kl. 23.46 (CET)

text: Som svealänning blir jag ju lite förvirrad kring vilket ljud det handlar om. Är det samma ljud mellan u och ö som i böcker och öster som ju är annorlunda än i örn?FBQ (diskussion) 26 oktober 2023 kl. 10.41 (CEST)
replies: text: :Läste diskussionen ovan och förstår att så inte är fallet. FBQ (diskussion) 26 oktober 2023 kl. 11.00 (CEST)
thread_title:  Hård eller mjuk?