Diskussion:Anställningsavtal

message: Stopp och belägg!
inte kan man ha olika syn på ett avtal man ingår - avtalet innebär ju att parterna kommit överens om vissa förutsättningar som ska gälla! och dessutom har facket inte något mandat att ingripa i avtalsskrivandet mellan de två jämbördiga parterna A.G och den som ska anställas. Gör om, gör rätt!

message: Är inte det här samma sak som arbetsavtal? Viktorvoigt 11 augusti 2008 kl. 10.18 (CEST)
replies: text: Jo, men arbetsrätten har förändrats så mycket sedan början på 1900-talet att man gott kan utgå från att det som står i Ugglan inte stämmer idag. Det är bättre att börja från början än att infoga artikeln Arbetsavtal.Sjö 23 februari 2009 kl. 20.08 (CET)
replies: text: :Det som står i arbetsavtal är en del historik som någon så rätt påpekade. Dessutom är det info om ett då kommande lagförslag. Möjligt att det var relevant att ha med i en uppslagsbok när lagarna var nya men det kanske inte är vad ett uppslagsord i dag ska handla om. Kanske finns det plats i svensk ekonomisk historia istället, för de gamla och sedan länge skrotade versionerna av olika avtal på arbetsmarknaden. Anställningsavtal av i dag finns det så det räcker till flera artiklar Fagrell 28 februari 2009 kl. 20.05 (CET)
thread_title: Sammanslagning

message: Klistrar in innehållet i artikeln Arbetsavtal som jag redirectat hit. Det mesta är väldigt föråldrat, men en del kan ev. föras in under ett historia-avsnitt. Gunnar Larsson 10 mars 2009 kl. 20.56 (CET)
replies: text: Arbetsavtal, i allmänhet varje mellan arbetsgivare och arbetstagare gjord överenskommelse rörande arbetet; särskilt sådan överenskommelse rörande kroppsarbete inom den egentliga produktionen och främst inom industrien.

text: Arbetsavtalet torde böra skiljas från det s. k. arbetsbetinget, som är ett avtal om en viss arbetsprodukt och således ej om själva arbetet. Genom den äldre näringslagstiftningens avskaffande uppstod i alla länder mot slutet af 18:e och under loppet af 19:e årh. (i Sverige 1846 och 1864) det s. k. fria arbetsavtalet, som i motsats till den äldre personliga samhörigheten mellan olika deltagare i produktionen gjorde arbetsförhållandet till ett vanligt civilrättsligt avtal mellan två juridiskt fullt likställda, fria och inbördes oberoende parter, arbetsgivaren och arbetaren.

text: Men den rättsliga likställigheten uteslöt inte, att den enskilde arbetaren ekonomiskt blev så maktlös emot arbetsgivaren, att han i en mängd fall saknade varje inflytande på avtalsvillkoren. Många omständigheter bidrog härtill. I industrien är arbetsvillkoren alldeles övervägande gemensamma för alla arbetare i samma företag och därför omöjliga att rubba av en enskild bland dem; även saknar den enskilde arbetaren den andra partens överblick av ställningen och vet därför ej vilka anspråk han kan få uppfyllda; och slutligen kan han ej hålla inne sitt utbud av varan arbetskraft, ty han har då ingenting att leva av.

text: Nästan alla länders arbetare strävar därför efter att ersätta detta s. k. fria aftal med det kollektiva arbetsavtalet, som ställer alla ett yrkes arbetare såsom den ena parten mot arbetsgivaren såsom den andra; det avskaffar emellertid ej de enskilda avtalen mellan den senare och varje enskild arbetare, utan fastslår endast vissa gemensamma bestämmelser för alla avtalen. I sin ordning har kollektivavtalet för arbetarnas räkning framkallat motsvarande sammanslutningar på arbetsgivarnas sida och slutligen ansatser (särskilt i England) att göra fackföreningarna i stället för de enskilde medlemmarna ansvariga för arbetsavtalets fullgörande.

text: Utom i de australiska kolonierna har lagstiftningen hittills stått nästan alldeles främmande för denna utveckling. Dess roll på arbetsavtalets område har framför allt bestått i allmänna föreskrifter om arbetarskydd, men dessa föreskrifter ha stundom förbundits med allmänna regler för arbetsavtalets innehåll; och flera länder (särskilt Tyskland, Österrike, Belgien, Norge och Finland) ha utförliga bestämmelser om avtalets varaktighet och uppsägningstid, straff för avtalsbrott m. m., dels ovillkorligt, dels under förutsättning av att de särskilda avtalen ej annorlunda bestämma.

text: Frånsett sjöfarten, som överallt är underkastad sin egen lagstiftning, gäller för arbetsavtalet i Sverige endast ett fåtal, numera dessutom ganska betydelselösa bestämmelser (i förordn. ang. utvidgad näringsfrihet af 18 juni 1864). Dock föreligger f. n. ett kommittéförslag (af 19 okt. 1901) till lag om arbetsaftal i jordbruk, handel och annat näringsyrke, hvilket förslag går ut på en fullständig reglering af rättsförhållandet mellan arbetsgifvare och arbetare, men har till hufvuduppgift att förekomma avtalsbrott, egentligen från arbetarnas sida, och lämnar i detta syfte arbetsgivaren rätt att innehålla en viss del av avlöningen samt föreskrifver kriminellt ansvar, om skadestånd för brottet ej erlägges.
thread_title: Från artikeln Arbetsavtal