Diskussion:M-komponent

message: För att råda bot på förvirringsmallen skriver jag kort vad jag tycker är just förvirrande: "En M-komponent, eller paraprotein, är en monoklonal ökning av ett immunoglobulin (antikropp) som kan förekomma i blodet hos patienter som lider av myelom eller makroglobulinemi.". Den här inledande meningen hävdar att M-komponent/paraprotein är ett begrepp för ökning av någonting. Detta känns orimligt då ordet låter som ett substantiv.Zaijaj 13 mars 2010 kl. 22.52 (CET)
replies: text: Som jag har förstått så är M-komponenten (alternativt M-protein eller paraprotein) att det förekommer ett stort antal likadana antikroppar i blodet, såsom vid just nämnda cancersjukdomar. Så det är väll egentligen som du säger inte själva ökningen, utan snarare antikroppen som genomgått en ökning. --Vili 14 mars 2010 kl. 08.17 (CET)
thread_title:  Förvirring 

message: Om man skall vara noga så är myelomatos och makroglobulinemi inte cancersjukdomar utan brukar betecknas som maligna sjukdomar. Eriatlov 14 mars 2010 kl. 13.09 (CET)
replies: text: Vad är skillnaden? Mitt syfte med att skriva cancersjukdomar var endast för förtydligande efter att ha läst att båda sjukdomarna handlar om cancer.Zaijaj 14 mars 2010 kl. 17.40 (CET)
replies: text: :Med cancer brukar man normalt mena carcinom. Myelomatos och makroglobulinemi är tillhör inte de carcinomsjukdomarna. Till de maligna sjukdomar hör bl.a. carcinom och sarkom, så cancer tillhör de maligna sjukdomarna. Eriatlov 14 mars 2010 kl. 18.56 (CET)
replies: text: ::Herregud, varför kunde inte personen som någon gång i tiden hittade på klassificeringen varit en aning mer pedagogisk. Jaja, så är det. Ändra gärna så att det står korrekt så är du vänlig.Zaijaj 14 mars 2010 kl. 19.35 (CET)'
thread_title:  Maligna sjukdomar, och inte cancersjukdomar 

message: Såg att metodens mål ändrades från att separera proteiner efter längd till att den separerar efter laddning. Jag är förvirrad. Vad innebär plasma-biten i elektroforesen? I gelelektrofores vet jag att migrationen beror av både storlek, form samt laddning. Är det inte samma teori bakom plasmaelektrofores?Zaijaj 14 mars 2010 kl. 20.46 (CET)
replies: text: Det finns olika typer av elektrofores. För att hitta M-komponenter räcker det med att separera med avseende på molekylernas olika laddnng vid ett visst pH. Det gäller för den vanligt förekommande agarosgelelektroforesen. Eriatlov 14 mars 2010 kl. 23.47 (CET)
replies: text: :Förstår inte riktigt vad du menar, men kanske beror det bara av trötthet, du får ursäkta i så fall. Att det finns olika sorters elektrofores håller jag med om, men vilken används för att detektera antikropparna? Agarosgelelektroforesen beror av storlek, laddning och form såvida man inte använder SDS-PAGE, och då beror det bara av form och längd. Att agarosgelelektrofores beror även av längd och form är på grund av av gelens retarderande inverkan. Zaijaj 15 mars 2010 kl. 00.05 (CET)
replies: text: ::Nej, agaroselektrofores separerar proteiner efter den laddning de har och inte efter storlek eller massa. Som exempel på detta kan nämnas att albumin med en molekylmassa på drygt 60000 och som f.ö. är en långsträckt molekyl. Som du kan se av figuren i artikeln så vandrar Albumin snabbt. Beta-2-Mikroglobulin har molmassan 11000 och vandrar i betaregionen, alltså betydligt långsammare än den större albuminmolekylen.  Eriatlov 15 mars 2010 kl. 10.42 (CET)
replies: text: :::Kan vi komma överens om att gel(agaros)elektroforesen separerar molekyler efter deras olika egenskaper i ett elektriskt fält? Om du läser artikeln Gelelektrofores finner du bland annat "Skillnaderna i rörelsehastighet beror i varierande grad på olika elektrisk laddning, storlek respektive form.". Små molekyler transporteras enklare och snabbare genom porerna i gelen än större molekyler. En "smidig" form gör också att molekyler kan färdas snabbare genom gelen. Den drivande kraften beror dock endast av laddning, men själva separationen av laddning, form och storlek.Zaijaj 15 mars 2010 kl. 15.04 (CET)
replies: text: ::::Jo, i princip är det så. Men när det gäller just agaros så gäller att den består i huvudsak av linjära molekyler så den saknar "porer", så storlek och form på de molekyler som färdas genom gelen har försumbar effekt på vandringshastigheten. Så i fallet agaroselektrofores är det i stort sett bara laddningen som avgör hur långt molekylerna vandrar. Eriatlov 15 mars 2010 kl. 16.15 (CET)
replies: text: :::::Jag är övertygad. Det som jag hakat upp mig på är att jag vet att man enkelt kan separera DNA efter längd i Agaroselektrofores. Men eftersom all DNA har samma laddning per längdenhet kan det mycket väl vara att de separeras i längdordning just på grund av laddningen. Samma sak så separerar man enkelt proteiner efter längd med hjälp av Agaros, men då har de först blivit behandlade med SDS, en molekyl som ger alla proteiner samma laddning per längdenhet. Jag har nått upplysning! :) //Zaijaj 15 mars 2010 kl. 16.55 (CET)
thread_title: Elektrofores

message: Hej, wikipedianer!
Jag har just ändrat 1 externa länkar på M-komponent. Kontrollera gärna mina ändringar. Om du har några frågor, eller vill be boten ignorera vissa länkar eller hela artikeln, läs frågor och svar för mer information. Jag har gjort följande ändringar:
*Lade till arkiv https://web.archive.org/web/20130812102245/http://www.sas-centre.org/assays/protein_reference_units/paraprotyp.html till http://www.sas-centre.org/assays/protein_reference_units/paraprotyp.html
När ändringarna har blivit kontrollerade kan du använda verktygen nedan för att rapportera eventuella problem.
*Om du har hittat länkar som påstås vara döda men inte är det kan du rapportera det som falskt positivt.
*Om du har hittat fel i själva ändringen kan du rapportera en bugg.
*Om du har hittat fel med själva URL:en, som till exempel att den använder en otillförlitlig arkivtjänst, kan du ändra det med URL-verktyget.
Hälsningar.—InternetArchiveBot (Rapportera fel) 28 april 2017 kl. 16.59 (CEST)
thread_title:  Externa länkar ändrade