Diskussion:Svitjods undergång och Sveriges födelse

message: Jag gillar boken skarpt, men slås av den gamla vanliga bilden av att "kyrkan" och kristendomen enbart kan ha kommit till Sverige i en skepnad - den romersk-katolska...
Det vore intressant att se författarnas argumentation i perspektivet att konsekvent byta ut "kristendom" och "kyrkan" mot "romersk-katolsk kristendom" och "katolska kyrkan", samt att uttrycka alla referenser till Svitjod-ätternas tro inte som hednisk utan som kätterska(!) Se Kätteri och Gnosticism
Man har i sin litteraturlista tagit med den mycket intressanta doktorsavhandling Templum Nobilissum, av Henrik Janson, men man verkar inte på allvar ha beaktat de teser som Janson här argumenterar för:
*de boende i Mälardalen var redan kristna när den katolska kyrkan kom med sina anspråk under 1000-talet, bl a manifesterat genom de många kyrkor och kloster som anlades i Götalandsskapen
*den kristendomsinriktning man följde var den s k kätterska, d v s en konkurrenande form av kristendom som inte minst påvarna under svenska medeltid var synnerligen starkt engagerade i att bekämpa 
*Adam av Bremen och andra företrädare för den romersk-katolska kyrkan ansträngde sig storligen för att utmåla kättare som djävulsdyrkare, något som oftast mycket tacksamt av vår samtid tolkas ssåsom hedniska asatroende
Jag vet inte om Jansons tes håller måttet - men det är utan tvekan en oerhört tilltalande tanke att vända på begreppen, för det ger fullt rimliga förklaringsmodeller till maktkampen som pågick i den blivande staten Sverige under 1000- till 1300-talet
Bl a kan man av bröderna Lindströms uppställning och förklaring av folkungaättens betydelse däremd dra en klar och enkel parallell till vari maktkampen bestod: inflytande på den kristna kungamakten i det blivande Sverige från påven i Rom, eller från fristående kyrkliga traditioner - eller rent av den ortodoxa kyrkan i öst...?
Folkungarna som motsatte sig Birger Jarls svenska statsbildning var kanske helt enkelt kättare som ville hävda sin rätt till religion...?
--Wilmer t 12 juli 2008 kl. 01.07 (CEST)Wilmer t
replies: text: Tja, hypotesen är ju intressant (även om jag betvivlar dess riktighet), men menar du att det ska in i artikeln? Jocke i Tierp 19 november 2008 kl. 21.18 (CET)
replies: text: :Ja, intressant tes. (Jag förstår inte riktigt hur kyrkor i Götalandskapen talar för att svearna var kristna? Finns det inte konkreta belägg förresten också för hedendom?) Var det en konkret riktning som man stämplade som kättersk, och i så fall vilken? Ortodox kristendom? Hur som, det verkar klart gå utanför artikelämnet. flinga 6 juni 2017 kl. 16.03 (CEST)

message: Ordet tjoð betyder på isländska och färöiska än idag folk, nation. Substantivet är feminint och heter i pluralis tjođir; Förenta Nationerna heter följaktligen Sameindu Tjođirnar. 
Det är rent beklämmande att historiker inte verkar ta innebörden till hjälp vid tolkningar av begreppet Svitjođ, som alltså betyder Svea folk(et). Före de moderna statsrättsliga begreppet stat beskrevs föregångarna som folk på samma sätt som indianerna i Nordamerika räknar sig till olika folk/stammar/'nationer' (ex. the nation of Cheroqee) i avsaknad av jurisdiktionella geografiska gränser. Klaner, stammar och underlydande folk med förenande band såsom språk och etnografiska karakteristika kallade sig i Norden säkerligen som tjođir ända fram till sammanslagningen till riken.
Det är rent märkvärdigt svårt att få gehör för denna självklara sak bland historici av facket. Poängen är alltså att tjođ ingalunda behöver definieras inom strikta geografiska gränser. Svionerna bodde runt Mälardalen och förenades så småningom som folk av en central makt i Uppsala. Man kan alltså inte få grepp om innebörden av Svitjod om man inte ägnar åtminstone ett minimum av språkligt intresse för ordet tjođ.
På SVT har man nu sänt en filmad version, "Ett land blir till", av boken Svitjods Undergång av Fredrik Lindström. Inte där heller! Ingen analys av ordet tjođ utan istället en sorts larvig lek med själva uttalet, framställt som litet klumpigt i förhållande till det moderna ordet rike. Man missar därmed poängen. När Sveafolket runt Mälardalen och götarna, med sina rötter i en Dansk-Norsk intressesfär, går samman, så duger inte längre ordet tjođ; nu var man inte ett enda folk utan ett rike med flera folk. Därav den tvingande deskriptionsändringen. Däri ligger den uppenbara tolkningen som tydligen är så svårsmält av outgrundlig anledning. 
Att det skall stavas tjod och inte tjud är väl också rätt uppenbart.
Sig Lof
replies: text: Jag kan glädja dig med att efter min hågkomst gås det klart och tydligt igenom i boken av språkvetaren inom nordiska språk, Fredrik (gissningsvis är det han som huvudsakligen står bakom språkresonemangen). Att huvudorsaken var att man var ett rike med flera folk är din hypotes, som ehuru inte orimlig förstås är en bland flera möjliga. (Boken argumenterar såvitt jag minns för att namnet blev Sverige som en eftergift till de missnöjda svearna.) flinga 6 juni 2017 kl. 16.03 (CEST)
thread_title:  Svitjod och betydelsen av ordet tjod 

message: Artikeln har länge innehållit en framställning av bokens innehåll som jag menar gett en felaktig och förvrängd bild av bokens teorier (utifrån artikelförfattarens egna hypoteser?). Jag har gått igenom utifrån min egen kunskap om boken och rättat de mest uppenbara felen. Jag kan dock ha missat andra faktafel, och min egen bild är också några år gammal, så det kan vara så att artikeln fortfarande innehåller en del sakfel. flinga 6 juni 2017 kl. 16.03 (CEST)
thread_title:  Förvrängd framställning av bokens innehåll