Diskussion:Zen och konsten att sköta en motorcykel

message: Zen och konsten att sköta en motorcykel är en bra bok, en bok som får igång hjärnan på den som läser den (nästan alltid i positiv riktning, men den har blivit beskylld för att ha vållat några självmord och brott). Jag har själv läst om den något dussin gånger (i regel med ett par år emellan), både på engelska (se upp! det finns flera olika förkortade/censurerade utgåvor) och i två olika svenska översättningar. En av de lustigare egenskaperna hos boken är att olika människor tolkar den väldigt olika. Man får också ut väldigt olika upplevelser varje gång man själv läser om den, om det går några år mellan omläsningarna, så att man hinner samla på sig lite mer livserfarenhet och kanske komma in i en annan fas av livet.
Det är en väldigt rolig bok att höra andra människor beskrivning av. Ofta kan man lära sig lika mycket av dessa nya perspektiv, som av att läsa om den själv.
* Första gången jag läste den (som en väldigt omogen 16-årig bokmal), så var jag helt inne på antikens ("grekiska") filosofer. Den här boken har inklämt väldigt mycket syftningar på klassisk filosofi och citat av klassiska filosofer, en del av dem ganska uppenbara även för de som inte är insatta i den, men de flesta kräver att man är väl inläst på klassisk filosofi. Syftningarna leder naturligtvis in hjärnan på vissa tankespår hos en läsare som redan innan har kunskaper om klassisk filosofi högt upp i medvetandet. Så det var mest det jag fick ut av den då, väldigt annorlunda mot vad jag fick ut av den vid senare omläsningar.
* Andra gånger när jag läst den har jag varit mer intresserad av taoism och zenbuddism. Den innehåller, naturligtvis, mycket syftningar till dessa läror (även om de flesta antagligen är fördolda för mig, då jag inte kan läsa orginallitteraturen från öst eller ingår i den kultur där tänkandet uppstått (det närmaste kulturella direktanknytning jag har, är att jag höll på mycket med judo i min barndom, judo är "smyg-zenbuddism" )). Då har den för mig handlat nästan helt om dessa filosofier.
* Jag läste också om den en gång efter att jag under en period läst det mesta Bertrand Russel skrivit. Jupp, boken är fullspäckad av blinkningar mot honom också.
* Samma sak efter en period när jag läst allt jag kunde komma över av René Descartes. Massor med blinkningar mot honom med (och vad jag antar är rena citat, som blivit förvanskade i översättningen från latin och franska till engelska (till svenska)).
* Andra som läst den, har för mig beskrivit den som en mans kamp för sin unikhet, gentemot samhället, psykvård och myndigheter. De har fokuserat på hans kamp mot en oförstående omgivning, mer än vad som händer i hans inre.
* Ganska många har beskrivit den som en ren bok om motorcyklar och motorcykelåkning :-). Jag har träffat ung. ett dussin män och en kvinna som har läst den som en bok om motorcykelåkning, något i stil med filmen Easy Rider, fast med mer motor-porr. Naturligtvis sådana personer som själva åker, eller åkt, mycket motorcykel och håller på och mekar själva.
* En (psykiatriker) som jag frågat ut, såg den närmast som en fallstudie över vad som händer när någon utsatts för elektroterapi.
Grejen är väl att ingen tolkning är fel. Det är en otroligt mångfasetterad bok som kan läsas på många nivåer. Att författaren är otroligt boklärd, gör att boken kan dra i många tampar, skapade genom läsning av andra böcker, hos de som läser mycket och varierat. Samtidigt är det en bok som läses med behållning av människor som annars inte läser mycket böcker, de känner igen sig själva, eller andra, i händelser, känslor och tankegångar.
Jag röstar på att den enfaldiga, naiva och ganska pompösa tolkningen av det filosofiska innehållet i boken tas bort. Ersätt med länkar till recensioner eller analyser av boken, som kan härledas till "riktiga" människor. Wikipedia är inte till för att sprida människors personliga tyckande som etablerade sanningar (i det här fallet finns det ju dessutom inte en sanning, utan hur många som helst). Behåll gärna referensen till Lila, som är en betydligt "enklare" bok (urtråkig, skulle jag säga), som enligt författaren skall komplettera och leda in läsare på rätt spår vid läsning av Zen och konsten att sköta en motorcykel. [Fast för mig känns Lila mest som ett försök att skyla över innehållet i den tidigare boken (och ge en intellektuell-snobbig omförklaring över varför författaren vill banga på en ganska korkad och otrevlig kvinna), ungefär lika taffligt som Carl Jonas Love Almqvist 4:e(?) utgåva av Det går an, där han genom att skriva om den försöker komma undan alla negativa personliga konsekvenser av den skandalomsusade 2:a utgåvan (förrutom Vitterhetssamfundets utgåva är det ännu blekare (mer censurerade) utgåvor av CJLAs avbön som senare getts ut).] 
replies: text: Den egna tolkningen nu borttagen.Yger 21 april 2011 kl. 12.40 (CEST)
thread_title:  Är inte den här artikeln ren smörja?