Diskussion:Corioliseffekten/Arkiv 2003-2013

message: Det var intressant, det om myten. Har du en källa för det? Jag har också blivit lärd att vattnet snurrar åt ett hål på norra halvklotet etc.  Markus Randall 6 augusti 2003 kl.14.53 (CEST)
Du är i gott sällskap, nästan alla man frågar tror detta. Referenser adderade! E23 6 augusti 2003 kl.15.15 (CEST)
Hmmm... jag tycker att motiveringen att vattnet i badkaret bara kan rotera ett varv per dygn är lite underlig. Jag frågar mig omedelbart om det är så att hög-/lågtryck roterar ett varv per dygn. Stämmer det? Om det inte gör det så kanske man borde ta bort förklaringen eller motivera det lite bättre. // Mats Kindahl 26 april 2004 kl.16.39 (CEST)
replies: text: Det måste ganska uppenbarilgen vara fel: vattnet roterar snabbare (högre vinkelhastighet) ju närmare hålet det kommer. Jag tar bort påståendet. \Mike 11 augusti 2004 kl.13.27 (CEST)

text: En annan detalj: Det står "ett föremål som rör sig österut blir lättare, västerut tyngre och det ville han korrigera för." Vad är det för effekt som påverkar ett föremåls vikt (tyngd?)? Tittar på en:-sidan och ser en formel 2m(v x Ω) för Corioliskraften: alltså bör Corioliskraften vara vinkelrät mot rörelseriktning och rotationsaxeln (lodlinjen) - eller är jag ute och seglar här? \Mike 11 augusti 2004 kl.14.19 (CEST)
replies: text: :Ok, jag inser mitt tankefel: Ω är koordinatsystemets rotationsaxel - dvs. parallell med jordaxeln, inte lodlinjen. \Mike 1 oktober 2004 kl.12.50 (CEST) 
Jag vill minnas att Michael Palin visade det här fenomenet när han åkte från Nordpolen till Sydpolen i en TV-serie. När han passerade ekvatorn (någonstans i Afrika) så hade "vattenvirveln" motsatt riktning mot vad den hade på andra sidan ekvatorn. Så hur kan detta då vara en myt? Eller menar du att de "fuskade" med sanningen i TV-programmet då? Hakanand 11 augusti 2004 kl.14.28 (CEST)

text: Du syftar händelsevis inte på händelsen som beskrivs här?. Kolla under rubriken "Incompetence from those we trust" \Mike 1 oktober 2004 kl.11.07 (CEST)
replies: text: : Jo, precis den! Och om man får tro länken och dig, så är ju uppenbarligen Palin, jag och övriga TV-tittare grundlurade ;-(  Hakanand 1 oktober 2004 kl.11.20 (CEST)
replies: text: :::Ok, jag ska erkänna att jag inte studerat just Corioliskraften så vidare noggrant, men ovanstående förklaring [nu raderad av anon] har jag ärligt talat mycket svårt att tro på. Så jag får försöka argumentera här varför jag tvivlar..:/
replies: text: :::*Du påstår att corioliskraften är som störst då centrifugalkraften och tyngdkraften är stora, och går i olika riktningar. (Vinkelrätt? Antiparallellt?) Hur kombineras dessa två, rent matematiskt? Skillnaden? Vektorprodukten? Vad har detta att göra med att Corioliskraften är beroende av föremålets hastighet? Corioliseffekten har dessutom att göra med vattnets rotation innan det lämnar handfatet. Och jag kan bara inte begripa, hur rörelseriktningen när det passerat genom hålet skulle påverka det vatten som finns kvar i handfatet.

text: :::*Låt oss dessutom göra ett tankeexpriment. Tag en stor cirkulär balja (med låt oss säga med 4m radie) med vatten och placera den (i en uppvärmd miljö:) på nordpolen. Antag vidare att det finns ett litet hål i centrum, så att vattnet kan rinna ut. Notera att baljan nu kommer rotera runt just detta hål. Det vatten som då finns vid randen av baljan har en tangentiell hastighet på 2*4*π = 24m/dygn (ungefär.., sett från ett icke-roterande referenssystem) När detta vatten har hunnit halvvägs mot hålet, så har det fortfarande samma tangentiella hastighet (vi försummar friktionen). Men en tangentiell hastighet på 24m/dgn på detta avstånd från hålet betyder att vi från vårt icke-roterande koordinatsystem ser detta vatten gå två varv runt hålet under ett dygn - ty sträckan runt hålet på detta avstånd från hålet är bara ungefär 12 meter. Så för en observatör på plats, ser vattnet ut att börja rotera av sig självt - och hänvisar till Corioliskraften som en förklaring till detta.

text: :::*Min punkt är alltså att det inte finns någon grund till att hävda att det inte finns någon corioliskraft vid polerna. Tvärtom, om jag tolkat rätt den formel som en: anger (2m(v x Ω) - jag tycker mig känna igen den, så jag tror nog att den stämmer), så är tvärtom corioliskraften som störst på polerna.

text: :::Fast jag är förstås inte sämre än att jag kan acceptera om jag skulle ha fel i mitt resonemang - om du kan övertyga mig om det. :) \Mike 1 oktober 2004 kl.12.50 (CEST)
replies: text: ::::OK. fel av mig, jag tar bort min förklaring. Fast det är ändå så att coriolis har minst betydelse vid ekvatorn och det därför inte är möjligt att se skillnad i ett handfat på några meters avstånd norr eller söder om ekvatorn.
replies: text: :::::Ja, det säger jag inte emot. Det var bara polerna jag reagerade på. :) \Mike 1 oktober 2004 kl.13.43 (CEST)

text: :::::Öhummm, jag läste vidare lite grand, och på  fick jag en liten påminnelse om att använda mig av impulsmoment och inte 'vanliga' (linjära) momentet. Så även om resonemanget kanske inte är helt uppåt väggarna, ska man inte använda det för någon slags beräkningar. \Mike
thread_title: Myt?

message: Italienska Wiki  it:Forza di Coriolis  illustrerar sin motsvarande artikel med eleganta animerade bilder !! Nån som kan översätta ?? / Mkh 27 juni 2006 kl.08.55 (CEST)
thread_title: Tips

message: Enligt mina referenser är (som också framgår av artikeln) inte detta en kraft i egentlig mening. Borde inte artikeln flyttas till Corioliseffekten?
 / Mats Halldin 11 september 2006 kl. 18.58 (CEST)
replies: text: Jo, det vore troligen bättre.

text: andejons 11 september 2006 kl. 19.14 (CEST)
thread_title: Flytta till Corioliseffekten?

message: Det vore bra om artikeln försågs med fotnoter utöver hänvisningarna i botten. Det är inte klargjort vad som kommer ifrån vad i nuläget. Plrk 10 juni 2009 kl. 12.38 (CEST)
thread_title:  Fotnoter 

message: Bra, men för gemene man blir det mystiskt med matten. Det går att redovisa det enklare. Jag undervisar en del. Jag är väl medveten om myterna som ibland sprids i klassrummen.Det är möjligt att jag bidrar med dem till och med. 
Jag brukar ganska förenklat förklara så här.
Jorden är rund och den snurrar. Befinner man sig vid ekvatorn så gör man en resa varje dygn på ungefär fyra tusen mil bara i och med att man åker med den stora jordkarusellen. Det ger en hastighet på ca. 1670 km/h. Befinner man sig ytterst vid polerna så reser man inte längre med jordrotationen än vad man gör när man sitter på en skrivbordsstol och snurrar ett varv på ett dygn. Det är alltså en ganska anmärkningsvärd skillnad i hastighet beroende på var man befinner sig. Har vi ett luftpaket som ligger nere vid ekvatorn så fångar det luftpaketet upp hastigheten på den plats där luftpaketet befinner sig. Till synes stillastående luft håller ju samma hastighet som jordrotationen. Om det här luftpaketet förskjuts norrut så kommer ju resan bli kortare, men den ursprungliga hastigheten i vindpaketet var att resa fyra tusen mil per dygn. Resan som luften ska göra per dygn blir ju kortare ju längre mot polerna den kommer. Detta leder till att vindarna viker av i förhållande till markytan. 
Corrioliseffekten är beroende av två faktorer. (1) avstånd till jordaxeln och (2) vinkel mot jordaxeln. Vid polerna finns det inget avstånd till jordaxeln. Därför finns det ingen corrioliseffekt där. Vid ekvatorn är markytan parallell med jordaxeln. Därför finns där ingen corioliseffekt. Det kallas därför det ekvatoriella stiltjebätet. Tropiska cykloner kan inte uppstå där. Detta kan man rita matematiska grafer för om man vill. Vattenvirvlar uppstår inte som en följd av corrioliseffekten när man befinner sig i närheten av ekvatorn, utan som du skriver i artikeln beror det mer på kärlets utformning. Vid ekvatorns närhet skulle inte ens ett kärl med tio meters diameter hjälpt.
Vindar som har varit vid ekvatorn har ju fångat upp hastighet. Det finns massa rörelseenergi i dem. Detta leder till att de svänger av mot öster när de kommer iväg en bit från ekvatorn. På norra halvklotet kommer detta leda till att vindarna viker av i högersväng. Alltså medsols. Detta är tvärtemot den riktning som uppstår i de virvlar som uppstår av corioliseffekten. Vindar som kommer ifrån områden där de gjort en större resa per dygn till ett område med en kortare dygnsresa har ju en slags lagrad hastighet. Hastigheten bromsas inte upp med en gång. Detta innebär att vinden upplevs som att den accelererar i förhållande till jordrotationen när den rör sig bort från ekvatorn.
Ifrån de subtropiska högtrycksbältena pressas vindarna ut mot både norr och söder. Corioliseffekten får vindarna att vika av.
Luft som rör sig i riktning mot ekvatorn har lägre ursprungshastighet än den hastighet som kommer att gälla på den nya platsen. På så vis uppstår östliga passadvindar runt det tropiska lågtrycksbältet. För vindarna som rör sig mot polerna blir effekten motsatt. De kommer att accelerera i förhållande till den hastighet jordytan har på den nya platsen. På detta vis uppstår västvinddriften på våra breddgrader. 
Vindarna som uppstår som en direkt effekt av corioliseffekten viker av medsols vare sig de är på norra eller södra halvklotet (Det som är medsols på norra halvklotet är på södra halvklotet motsols) Direkta effekter av corrioliseffekten syns framförallt i de stora vindsystemen, passadvindarna och västvinddriften. Det är stora system som rör sig över stora ytor. Men varför sägs det då att corioliseffekten orsakar att vindar viker av motsols?
Virvelvindar som uppstår runt ett lågtryckscentrum roterar motsols på bägge halvkloten. I norr innebär det vänstervarv och i söder högervarv. Varför?
När vinden är på väg mot lågtryckets centrum viker den av som en följd av corioliseffekten. Den missar därmed sitt mål. Framför allt är det luften som rör sig i nord-sydlig, eller syd-nordlig riktning som viker av och missar målet. Det är likt en komet som är på väg att ramla in i solen. Den missar nästan alltid sitt mål för att solen flyttar på sig. Vinden missar sitt mål för att den själv påverkas av corioliseffekten och viker av innan. En medsolsavvikande vind får alltså en motsolsroterande vind att uppstå runt lågtryckets centrum. Orkanens lågtryck kan på så vis bibehållas eftersom ny luft inte fyller på. Hög vattentemperatur och hög luftfuktighet i de nedre luftlagren är en annan viktig förutsättning för tropiska cykloner. Vattenångan kondenseras när den stiger och faller ner som flytande form. Luftpelaren över lågtrycket förlorar på så vis konstant massa genom ihållande regn. Det låga trycket underlättar förångningen vid ytan. Cyklonen blir som en självförsörjande motor som inte stannar förrän vattenförsörjningen upphör eller förrän den driver in i områden utan corioliseffekt, för då kommer luften som siktar in mot lågtryckets centrum kunna träffa sitt mål och en tryckutjämning uppstå.
Den motsolsroterande vinden runt lågtryckets centrum är alltså en sekundär effekt av corioliseffekten. 
Det kanske inte blev så enkelt som jag tänkte, men men de flesta bör kunna förstå mitt resonemang. Jag lägger inom kort ut en lektion på You tube om coreoliseffekten. Den kommer vara möjlig att hitta genom att söka på Lars Hjälmberg och corioliseffekten. Det är lättare att vara tydlig vid svarta tavlan.
Ha det så bra!
/Lars
thread_title: Kommentar till artikeln