Diskussion:Lappkodicillen

message: Tidigare text i slutet av artikeln beskrev en situation som påstås innebära att Lappkodicillen inte skulle gälla, när konventioner om gränsöverskidande renskötsel gäller. Jag har strukit dessa satser av skäl att detta är felaktigt, eller åtminstone att situationen är avsevärt mer komplicerad än så. Det kan finnas skäl att utvidga texten ordentligt i denna sak, men det är tillsvidare bättre att stryka detta påstående än att ha det kvar.
Om man vill se på hur Sveriges och Norges regeringar i en komprosmisstext (?) betraktar denna fråga, kan man gå till den ännu inte ratificerade 2009 års renbeteskonventionstext. Där sägs i preambeln:
"Den svenska och den norska regeringen,
som ....,
som tar hänsyn till den första kodicillen till gränstraktaten den 7 och 18 oktober 1751, vilken bekräftar samernas rätt att flytta med sina renar till det andra landet och där åtnjuta rättigheter enligt gammal sedvana,
som ..."
Detta är ingen klartext, vilket rimligtvis måste ses mot en kvarstående norsk motvilja mot kodicillen redan från 1800-talet, eftersom den dels ansågs dels missgynna norska icke-samiska nybyggare, dels ge större förmåner åt svenska samer än åt norska. Den svenska formella' uppfattningen i frågan vrkar dock alltid ha varit att Lappkodicillen gäller, eftersom den inte ensidigt kan sägas upp av någon av parterna, och att Sverige inte har sagt upp den.
Sedan är det en annan sak att i verkligheten de gränsöverskridande renskötande samernas rättigheter har inskränkts i förhållande till vad kodicillen anger, alltsedan en svensk-norsk förordning 1883 under unionstiden och de följande konventionerna från 1919 och framåt mellan regeringarna efter unionens upplösning. Men detta gör på intet sätt sannare att påstå vare sig formellt eller reellt att kodicillen skulle gälla i större utsträckning i nuvarande tillstånd, före en av regeringarna föreslagen ratificering av parlamenten av 2009 års konvention.
Det är också intressant att notera att de norska och svenska renbetesförhandlingsdelegationerna i en gemensam pm 2009-02-24 anger som sin uppfattning att:
"Kodicillen gäller alltjämt idag. Den har emellertid alltsedan 1800-talet kompletterats med konventioner som reglerar formerna för den gränsöverskridande renskötselns bedrivande. Den senaste konventionen, som ingicks 1972, upphörde att gälla vid utgången av april 2005."
Delegationerna använder här det i sammanhanget tvivelaktiga begreppet "kompletterats" i stället för det rikigare "förändrats", men det väsentliga är att de formellt skriver under på vad de avstått från att framkomma i den avgörande konventionstexten, nämligen det formellt entydiga i att "kodicillen gäller". Man kan gissa att detta återspeglar en besvärlig fråga, nämligen att samtidigt behålla en tidigare konvention och skriva en ny som de facto förändrar bestämmelser i den gamla, utan att formellt återkalla de gamla. Detta dubbelspel verkar ha pågått ända sedan 1883, eller åtminstone 1919, utan att lagrådet har ingripit, och är alltså svårt att plötsligt förändra i en ny konvention. Och situationen har naturligtvis juridiskt komplicerats av att man numera också måste ta hänsyn till europeisk rätt och inte kan isolera sig i svensk respektive norsk rätt.
Preambeln hänvisar intressant nog för Sveriges del också till att de bägge regeringarna:
"konstaterar att enligt det till fördraget om Sveriges anslutning till Europeiska unionen fogade protokoll 3 Om det samiska folket har de avtalsslutande parterna erkänt Sveriges förpliktelser gentemot det samiska folket enligt nationell och internationell rätt". 
Det bör alltså innebära att det kan ifrågasättas om (de svenska) samernas rätt enligt ett forfarande gällande Lappkodicill kan inskränkas genom en ratificering av Sveriges riksdag av 2009 års renbeteskonvention, över de svenska samernas huvuden. Svenska Samernas Riksförbund har i sitt remissvar oktober 2010 efter ett riksmötesbeslut invänt mot ett antal brister i konventionen. Även svenska Sametinget har sagt nej till konventionen i nuvarande form. 
Den norska regeringens syn på Lappkodicillens giltighet framkommer indirekt i regeringens medelande på sin webbsida efter undertecknandet av konventionen i oktober 2009:
"... den såkalte Lappekodisillen, som var et tillegg til grensetraktaten mellom de to land, og som ga grunnlag for at reindriften fortsatt kunne foreta sesongmessige flyttinger. Den grenseoverskridende reindriften har siden vært regulert gjennom ulike konvensjoner, senest konvensjon av 9. februar 1972 om reinbeite mellom Norge og Sverige. 1972-konvensjonen opphørte å gjelde i 2005."
I den norska texten impliceras alltså att Lappkodicillen övertagits av senare ospecificerade konventioner, även om det inte i klartext sägs att den upphört att gälla. Detta kan fås att stämma med den luddiga konventionstexten i preambeln, men inte med förhandlingsdelegationernas gemensamma pm från 2009.
boberger (diskussion) 8 mars 2012 kl. 21.38 (CET)
replies: text: Lappkodicillen utgör gränsavtal mellan Sverige och Norge. Det kan därför tyckas märkligt att lappekodicillens status ifrågasätts. Uppsägning av lappkodicillen skulle innebära omförhandling av hela gränsavtalet. Det vittnar också resonemanget ovan om. Det senaste som hänt i frågan är att svenska och norska UD förklarat i maj 2012 att lappkodicillen är giltig och länderna har folkrättsliga förpliktelser i enlighet med lappkodicillen.  Man säger också rätten till renbete är av privaträttslig natur.

text: Detta framgår också i lappkodicillens 10§ där man bl.a nämner rätten enligt gammal sedvana. Den nu föreslagna renskötselkonventionen bygger på områdesprotokoll som tagits fram i förhandlingar utan föregående utredning av rättigheterna. Områdesprotokollet anger vilka marker som är tillgängliga för respektive sameby i Norge. Det är också klart att samebyar inte har gammal sedvana i Norge. Därmed lagstiftar länderna i praktiken bort anknutningen till privaträtten.  Det innebär att den nu föreslagna renskötselkonventionen bryter mot flera internationella konventioner till skydd för mänskliga rättigheter bl.a egendomsskyddet.--Fjällbo den 25 juli 2012 kl. 10.51 (signatur tillagd av Skogsfrun (disk) 25 juli 2012 kl. 11.39 (CEST))
--Fjällbo (disk) 29 augusti 2012 kl. 15.09 (CEST)--Fjällbo (disk) 29 augusti 2012 kl. 15.09 (CEST)=== Regeringens skrivelse om upphörande av 1972 års konvention,Skr 2004/05:79 ===
I skrivelen ger regering uttryck för att de renägande samernas uppfatting i Sverige måste tillmätas stor betydelse. Regeringen säger "Således bör det enligt regeringen mening krävas starka skäl för att mot den uttalade viljan hos den samiska befolkningen i Sverige ingå en överenskommelse som är av direkt betydelse för deras möjlighet att bedriva sin traditionella näring." Sametinget pekar på problem som kan uppstå av rättslig, ekolgisk och närinsmässig natur.Samtinget säger vidare att det kan vara "ett risktagande för samebyarna i ett civilrättsligt perspektiv." Regeringen skriver att mot bakgrund till SSR:S och Sametingets ställningstagande " att en rad samebyar befarar att det förhållandet att det på grund av konventionerna varit förhindrade att hävda sin sedvanerätt i Norge skulle kunna leda till att de där upparbetade betesrättigheterna försvagas eller till och med helt utsläcks vid en förlängning av konventionen."  Regeringen konkluderar,
 med hänsyn till samernas villja, med att säga att "Regeringen har därför kommit till slutsatsen att 1972 års konvention inte nu bör förlängas." Det innebar att Lappkodicillen blev åter gällande.Detta efter det svenska samernas kritik av koventionerna. Fjällbo
thread_title: Lappkodicillens gilitghet