Diskussion:Typsnitt

message: Föreslår att andra stycket under "begreppsförvirring" stryks. BlindHen 3 november 2009 kl. 02.01 (CET)
När började termen teckensnitt att användas istället för typsnitt? Motiveringen att man typ- inte ska användas, eftersom man inte använder bly längre, verkar lite ihålig. I de flesta andra sammanhang byter man inte ord av ett så trivialt skäl. (Jämför (plast-)glas, blyerts o.s.v.). Analogt borde man i så fall inte heller använda ändelsen -snitt, eftersom man inte längre skär bokstäverna. Någon motsvarande reform har heller inte skett i engelskan; det heter fortfarande Typeface.
Mitt minne är att det började dyka upp i Microsofts terminologi för Windows i mitten av åttiotalet. Men jag är inte i tryckbranchen, kanske någon annan vet bättre. --HelgeStenstrom 10 februari 2006 kl.10.24 (CET)
replies: text: Jag tror inte nån i tryck- och tidningsbranschen använder ordet "teckensnitt" - det är ett typiskt ord utvecklat bland IT-människor. Så länge man säger typografi så är det helt korrekt att även säga "typsnitt". Att i en Wikipediaartikel säga att "typsnitt bör inte användas i modern typografi eftersom man inte längre använder blytyper i tryckprocessen" tyder dels på en skolmästarattityd (vad då "bör inte"?) och dels på att man inte vet särskilt mycket om tryckprocessen. Det heter fortfarande "font" (som kommer från franskans "fondre" - gjuta), "typgrad", "typkaraktär", "typfamiljer" etc. Thomas Blomberg 18 juli 2006 kl.03.53 (CEST)
Ordet teckensnitt förekom enligt Svenska Akademins Ordbok första gången i svenskt tryck i ICAKuriren  1987 , nr 33, s. 26. 
Apropå diskussionen nedan under rubriken "Korrekta typografiska termer": Eftersom SAOB förklarar teckensnitt som en synonym till "typsnitt", vet vi att typsnitt är den äldre termen . Exakt hur gammalt det är vet vi inte, eftersom ordboken bara hunnit fram till "trivsel". SAOB finns på nätt på http://g3.spraakdata.gu.se/saob/ BlindHen 2 november 2009 kl. 00.17 (CET)

text: Ny har SAOB hunnit lite längre än 2009 och man kan nu även läsa om TYPSNITT där. --Larske (diskussion) 20 december 2014 kl. 22.03 (CET)

message: Jag tycker att denna sida borde byta namn från Teckensnitt till Typsnitt. Men dels har jag egentligen inte egen faktakunskap för att kunna motivera det, dels vet jag inte hur man gör. Teckensnitt bör finnas kvar som en omdirigering till Typsnitt. Just nu tycks det vara tvärt om, att Typsnitt pekar tillbaka till Teckensnitt. Dumt.--HelgeStenstrom 25 augusti 2006 kl. 11.17 (CEST)
thread_title:  Teckensnitt --> Typsnitt 

message: Ordet typsnitt har genom i saken okunniga personer p g a missuppfattning blivit vida spritt i svenska språket. Belägg för ordets användning är av ganska sent datum, och dök troligen upp första gångerna i samband med dilettantiska översättningar inom IT-världen. (Duktiga programmerare är ofta dåliga i språkbehandling; ibland brister det t o m vid behandlingen av det egna modersmålet.)
Jag har kontrollerat förekomst av ordet typsnitt i några ordböcker:
*Svensk-engelsk skolordbok, tryckt 1974: Uppslagsordet saknas!
*Svensk-tysk skolordbok, tryckt 1952: Uppslagsordet saknas!
*Svensk-fransk skolordbok, tryckt 1947: Uppslagsordet saknas!
*Svensk-tysk teknisk fackordbok (Engström), tryckt 1970: Uppslagsordet saknas!
*Prismas stora uppslagsbok, tryckt 1983, definierar typsnitt så här:
replies: text: "tryckalfabet (inkl. skiljetecken och siffror) med karakeristiskt utseende (staplar, schatteringar m. m.) i olika storlekar och stilsorter (kursiv, halvfet etc.)"
Tyvärr har den felaktiga användningen vunnit burskap inom vida kretsar.
Det många populärskribenter egentligen menar med ordet typsnitt är stil: skrivstil, tryckstil (olika tryckstilar). Arial, Courier, Garamond, Times New Roman, Univers  o s v är inte några "teckensnitt", de är exempel på olika stilar.
Ett teckensnitt betecknar en viss skärning av tecken inom samma stil, och stammar från Gutenbergs tid, då man ursprunglingen skar ut typerna i trä. Olika skärningar, eller snitt, resulterar i upprättstående tecken (av fackfolk benämnt antikva), kursiv, fin, mager, halvfet, fet etc. Alla snitt inom en stil och av olika grader, gemener, versaler, kapitäler utgör tillsammans en font. En grupp olika stilar med gemensamma drag, bildar en fontfamilj. Exempel på fontfamiljer är grotesker och serifer.
I Wikipedia bör typografiskt korrekta termer användas av samma skäl som vi vid behov fixar stavfel och grammatiska fel i texterna. Nu existerande oriktigt tillämpade typografiska termer bör korrigeras, när man stöter på dem. / 82.182.149.179 9 november 2006 kl. 21.18 (CET)

text: Bara en kontrollfråga: Du menar alltså att andra typografiska termer, som ordet teckensnitt, däremot fanns med i nämnda ordböcker? mvh --Mimarob 9 november 2006 kl. 22.46 (CET)
replies: text: :Har stickprovat i några fall: Teckensnitt finns inte! Man ska kanske inte lägga alltför stor betydelse i att en skolordbok (som per definition har ett begränsat ordförråd) inte upptar alltför speciella fackuttryck. Somligt finns dock. Exempelvis hittar man kursiv i Svensk-fransk ordbok av Tekla Hammar (Norstedts 1947): italiques.    Låt oss så titta på några fackordböcker:Svensk-tysk teknisk ordbok av Einar Engström (Svensk Trävarutidnings förlag 1970): Att typsnitt saknas har jag redan rapporterat ovan. Jag tittar vidare: teckensnitt finns inte heller, men exv kursiv finns (die Schrägschrift, die Kursivschrift; spärra (tryck) = sperren).    Nästa kontroll gör jag i Ingvar Gullberga klassiska Svensk-engelsk fackordbok (Norstedts 1964): Uppslagsord teckensnitt saknas. Typsnitt finns, och översätts med fount (obs, ej font), type face, face [of a letter], printing surface of type. Ingenting om cut e d. Vid tryckstil ges bara exemplet med tryckstil = in block letters. Ingenting där om types e d.    Något motargument till det jag hävdat i början av denna tråd har nu efter snart tre år ännu inte presterats. Det jag framfört där har fortfarande full giltighet./ 82.182.149.179 30 juni 2009 kl. 23.05 (CEST)
Ordet typsnitt är ingalunda nytt. I Nordisk Familjebok (Uggleupplagan 1905) kan du t ex läsa i artikeln Boktryckarkonsten "De vanliga slagen af tryckskrift äro
fraktur (en utveckling af den äldsta gotiska skriften
och schwabachskriften), antikva (eller latinsk skrift)
och kursiv (lutande skrift). Inom hvar och en af
dessa grupper finnes en mängd olika typsnitt (form på bokstäfver), hvilka åter särskiljas i olika grader af
storlek eller kägler (pari, nonparelj, petit, borgis,
korpus, cicero o. s. v., se vidare Stil. Stilen
benämnes – alltefter sin korpulens – smal, mager,
fet eller halffet."  
Eller i samma: "Den första [tryckta] bok, som i Nederländerna
framträdde ... betjenade
sig af ett egendomligt holländsk-gotiskt typsnitt
med skarpa kanter, senare af en hel-gotisk och
slutligen af en vacker latinsk stilart."
Eller i Nordisk tidskrift för bok- och biblioteksväsen, nr 246, 1917: "Om Svenska Slöjdföreningens täflan
sålunda, såsom den åtminstone på de flesta
håll uppfattats, varit afsedd att få fram ett nationellt typsnitt i motsats till tyskarnas
fraktur eller mer eller mindre frakturartade,
fransmännens antikva eller engelsmännens
mediæval ..."
Alla dessa och fler finns tillgängliga om du söker på "Typsnitt" på Projekt Runeberg. http://runeberg.org/
Så det är utom allt tvivel att typsnitt är ett gammalt och väl använt begrepp. Det är dock också klart, att flera andra termer har använts omväxlande, och att de tekniska utvecklingssprången förändrat begreppens mening och relevans. Det gäller inte bara digitaliseringen, utan i lika hög grad språnget från bly till den analoga fotosättningen på 60-70 talen.
Bland det som var relevant tidigare, var att ett komplett typsnitt skulle "innehålla alla storlekar". Det var begripligt när man faktiskt var tvungen att tillverka fysiska uppsättningar av olika storlekar av bokstäverna. (Dessutom skar man dem då faktiskt lite annorlunda.) Idag är det knappast relevant; i datorn används en digital kontur  som regel för att generera bokstäver i alla storlekar
BlindHen 2 november 2009 kl. 00.17 (CET)

text: Sent påkommen kommentar, men i alla fall: Jag tillhör gruppen av "dilettanter" som översatte de första Windows-versionerna till svenska, och användandet av "teckensnitt" var ett högst medvetet val. Om jag inte minns fel så gick diskussionerna så här: ett teckensnitt (en. font) definieras av ett visst typsnitt (en. typeface) plus egenskaper som fetstil, kursiv, teckenstorlek, teckenavstånd osv. Courier 12 pt kursiv och Courier 14 pt är samma typsnitt, men olika teckensnitt. Deepak 23 augusti 2010 kl. 14.59 (CEST)
thread_title:  Korrekta typografiska termer 

message: Vi har två huvudtyper av typsnitt som är de mest använda:
*Antikvor/Seriftypsnitt, till exempel Baskerville, Garamond och Times.
*Grotesker/Sansseriftypsnitt, till exempel Arial, Futura, Helvetica och Gill Sans. 
Vad bör användas till vilken sorts text? Till exempel skönlitteratur-Antikvor, Lättsammare facklitteratur, som kokböcker-Grotesker. På papper, på websidor? Skriv gärna lite om detta. Det står för mycket om terminologi, men för lite om olika teckensnitt och deras användning. --BIL 26 april 2008 kl. 21.01 (CEST)
thread_title:  Använda vilket typsnitt till vad? 

message: Det skulle vara intressant om någon kunnig kunde komplettera texten med ett stycke om upphovs- och äganderätt när det gäller typsnitt/fonter. Den som har skapat ett nytt typsnitt (som blir populärt), får han ersättning/royalty när det används av någon? På min dator har jag ju tillgång till ett antal sådana, har mjuk- eller hårdvarutillverkaren betalt upphovsmannen eller hur fungerar det? Hyperboré (diskussion) 23 maj 2020 kl. 15.12 (CEST)
thread_title: Upphovs- och äganderätt