Diskussion:Funktionsanalys (musik)

message: Bör vara inriktning "musik" eller ngt.. Söker efter Funktionsanalys för produktutveckling.. var finns den?

message: Är det någon som har några tankar om artikelns disposition? Jag har fixat en del här de senaste dagarna men mest bara fyllt på under rubriker som redan fanns. Jag tycker grundupplägget är rätt bra, saker tas upp i en ordning som gör att man inte (så ofta) måste införa begrepp som inte behandlats än, men nere bland de mer stubbiga rubrikerna kan jag inte uttyda någon sådan organisation. Mitt förslag är att man: 
-----
*Skriver något om omvändningar i samband med baston där man... 
** Utförligare presenterar kvartsextackorden och sextackorden och den begreppsförvirring som uppstår i samband med D6/4 och S6 
** Orgelpunkt kanske också platsar i samband med färgningar/baston, även om den inte behöver ligga i basen
*Lägger upp D4 och D6/4 och andra förhållningar efter färgningar och baston (under en rubrik i stil med förhållningar)
*Ofullständiga funktioner (med ev. underrubriker)
*Samlar andra specialvarianter av olika funktioner (kvintsextackord, neapolitanskt sextackord odyl) under en lämplig uppsamlingsrubrik.
*Kadenser (bör vara rätt kort och mest handla om saker som är relevanta för att förstå nästa rubrik)
*Tar upp mellandominanter/mellankadenser, utvikning och modulation under en lämplig paraplyrubrik (tonartsfrämmande funktioner, Tonartsbyte?)
-----
Det vore också intressant om man kunde ha med något om funktionsanalysens historia och vilken musik den är tänkt för (någon som känner till en källa?) och vad man faktiskt kommer fram till när man gjort en analys.--Niklas R 3 juni 2010 kl. 15.32 (CEST)
thread_title:  Disposition 

message: Detta är kanske inte den bästa artikeln att börja med att läsa när man inte kan något om musik, men iaf :P Vad betyder funktion här: "harmoniken beskrivs som funktioner i en tonart"? –dMoberg 12 juni 2010 kl. 21.25 (CEST)
replies: text: Bra fråga! Jag har inte orkat ta tag i inledningen än, men den är helt klart i behov av förtydliganden. Det är ju centralt för artikeln att förklara vad en funktion är. Funktion betyder (så som jag förstår det, har ingen vettig källa på detta) att de olika ackorden har olika roller (eller funktioner) i tonarten. Ackorden är inte likvärdiga, även om de är likadant uppbyggda (säg, vanliga dur- eller molltreklanger). Vilken funktion ett ackord har beror bland annat på hur dess ackordtoner är fördelade i skalan.

text: Vi uppfattar ett ackord – det ackord som kallas tonika (som byggs på dur- eller mollskalans första ton) – som det mest "stabila" ackordet. Det känns ofta "öppet" eller "oavslutat" om ett stycke inte slutar på tonikan. Tonikans funktion är alltså att vara hemma-ackordet, det ackord som bär på minst spänning i stycket, eller det ackord som ackordprogressionerna siktar mot. Man kan också uttrycka det som att tonikan är vårt referensackord, att vi uppfattar de andra funktionerna i förhållande till tonikan. Det ackord som kallas dominant byggs på skalans femte ton. En dominants funktion är att leda tillbaks till tonikan, om den inte gör det känner vi oss "lurade". En kadens där dominanten leder till ett annat ackord än tonikan kallas bedräglig kadens, en kadens som slutar på dominanten kallas halvkadens – den är oavslutad, halv. Subdominanten (som byggs från skalans fjärde ton) är ett sorts mellanting, man skulle kunna kalla den en liten utflykt från tonikan, den leder inte lika starkt till tonikan som dominanten gör men känns ändå inte helt "hemma". En kadens som går till tonikan via subdominanten (plagal kadens) anses ofta inte vara lika slutgiltig, tung, eller "stark" som en dominant-till-tonika-progression.

text: Man kan jämföra det hela med att åka berg-och-dalbana (varning för en haltande jämförelse): Först lämnar man stationen, men har inte kommit till den första backen – detta är den inledande tonikan i ett musikstycke (i verkligheten börjar ju många stycken med en upptakt på dominanten, detta kan kanske jämföras med det lilla rycket när tåget startar). Sedan kommer den första backen, man rör sig bort från tonikans trygghet – detta är subdominanten. När man kommit till krönet växlar vi till dominanten, när tåget börjar rulla ned för backen finns liksom ingen annan stans att ta vägen än tillbaks till tonikan (nästa dal). En plagal kadens (S->T) kan kanske jämföras med att tåget tar sig en liten bit upp för backen men inte orkar ända upp och rullar ned i till startpositionen igen. En bedräglig kadens är svårare, kanske en skarp kurva? En halvkadens kan jämföras med att fastna uppe på backkrönet.

text: De andra ackorden i tonarten ses som varianter av tonikan, subdominanten eller dominanten, ett ackord kan ha en subdominantisk eller dominantisk funktion även om det inte är Subdominanten med stort s eller Dominanten med stort d. Observera att funktionsanalys och funktioner är genrebundna, systemet utvecklades under 1800-talet (om jag minns rätt) för att hantera och beskriva den tidens musik. Systemet fungerar utmärkt för visor och klassisk musik från barock till och med wienklassicism men har svårare att hantera den sena romantikens mer komplexa harmonik. Ett annat exempel på musik där funktionsanalysen inte riktigt fungerar är en vanlig bluestolva. Här är harmoniken inte särskilt komplicerad men ackorden har inte samma funktion som i vanlig visharmonik. Dels är alla ackord färgade med liten sjua och borde fungera som dominanter allihop, dels leder det ackord man inom funktionsanalys skulle kalla subdominanten starkt till tonikan, det vill säga att subdominanten fungerar som dominant (visserligen en förenkling). Hoppas detta gjorde dig mindre förvirrad, om så är fallet får du gärna tipsa mig om hur det kan uttryckas på ett någorlunda encyklopediskt vis--Niklas R 13 juni 2010 kl. 03.17 (CEST)
replies: text: :Tack för ett jättebra svar. Det där kan du nästan kopiera rakt in i artikeln tycker jag! Åtminstone i det andra stycket behövs ingen ändring alls. Dock vet jag inte vad kadens är. Skulle man kunna byta kadens till tonfall/fall och få samma betydelse? –dMoberg 13 juni 2010 kl. 12.19 (CEST)

text: :Förresten, det här med Dominant och Subdominant och Tonika: har jag uppfattat det rätt om dessa benämningar bara hör till funktionsanalysen och inte kan förknippas med ett visst och samma ackord i all musik? Det passar alltså inte i artikeln ackord? –dMoberg 13 juni 2010 kl. 12.49 (CEST)
replies: text: ::Kadens kan även kallas slutfall, är det det ordet du är ute efter? I den meningen som är relevant här kan man säga att en kadens är den avslutande ackordföljden i en fras, en större formdel (t.ex. en vers eller en refräng) eller ett helt musikstycke. (t.ex. om du spelar ackorden C-F(maj7)-G(7)-C till orden "...undrar vad du är" i slutet av blinka lilla stjärna.) Vad gäller om tonika, dominant och subdominant endast hör till funktionsanalysen är jag inte helt säker. Så som de presenteras i ackord är det helt klart funktionsanalys det handlar om men jag har även sett orden som namn på skalsteg. Det går ju att spekulera i att detta är den ursprungliga användningen av orden (tonikan är det ackord som byggs från skalsteget tonika) men det kan lika gärna vara tvärtom, jag har ingen källa som säger något om detta. Hur som helst så tycker jag nog att lite funktionsanalys kan vara relevant även för ackordartikeln, det handlar ju trots allt om ett sätt att skriva (och beskriva) ackord, just nu är det väl lite väl ryckt ur sitt sammanhang bara... Tack förresten för de uppmuntrande orden, jag ska fila vidare på det.--Niklas R 13 juni 2010 kl. 21.55 (CEST)
thread_title:  Förvirrande