Diskussion:Says lag

message: Varför får man känslan av att texten är copypaste/plagiat? Den verkar vara tagen från någon typ av uppsats. Formuleringar som "Låt oss börja med att konstatera att överproduktion kan existera" är inte encyklopediska. torvindus 5 mars 2006 kl.16.47 (CET)
Texten är tagen från engelskspråkiga läroböcker i nationalekonomi. Främst från Capitalism av Georg Reisman. Texten går att förstås att ändra så att den blir mer neutral. Tillägg måste dock göras till texten att det idag finns mycket stora intressen som tjänar på att Say´s Lag inte är riktig. Är Say´s Lag riktig så finns det idag ingen anledning att öka penningmängden - de som tjänar på en ständig ökning av penningmängden är främst banker, spekulanter och politiker. tomelilla
replies: text: Du får inte kopiera in text direkt från läroböcker, inte heller översätta rakt av och sen klistra in! Skriv gärna om artikeln med egna ord, men att översätta en skyddad text rakt av är inte tillåtet. Dessutom innehåller artikeln en mängd retoriska frågor och text med instruktionsprägel. Det hör inte hemma i en encyklopedi. Men som sagt, om texten är direktkopierad (om än översatt på vägen), måste den raderas. /Grillo 6 mars 2006 kl.15.55 (CET)

message: Så här beskriver Wonnacott&Wonnacott förenklat Says lag: När någon säljer en vara eller tjänst så gör personen det för att kunna köpa något annat. Utbudet av en produkt leder alltså till efterfrågan på en annan produkt. Som exempel anges att det kan finnas ett för stort utbud av en vara men att det då även finns en en för stor efterfrågan på en annan produkt. På en enskild marknad kan det finnas skillnader mellan utbud och efterfrågan men inom ekonomin som helhet så finns det lika stort utbud som efterfrågan.
Keynes kritiserade idéerna och menade att Says utgångspunkt var att alla människor förbrukade hela sin inkomst vilket Keynes menade inte var fallet. Eftersom människor sparar så kommer det alltid att finnas ett större utbud än efterfrågan. Says lag bygger enligt Keynes på att det råder full sysselsättning.
(källa:Wonnacott and Wonnacott, Economics, Third edition, ISBN 0-07-Y66648-2)
Detta stöds av :en:Says law men den här artikeln säger att utbudet skapar sin egen efterfrågan vilket ger sken av att utbud på en vara skapar en efterfrågan på samma vara, vilket inte är helt rätt. Det är snarare så att utbud på en vara skapar efterfrågan på något annat. Jag har inte läst den litteratur som det hänvisas till så jag vill inte ändra. Inte desto mindre behövs en uppstädning av artikeln eftersom den kan vara egen forskning eller i varje fall oencyklopediskt läroboksutformad. //StefanB 21 september 2007 kl. 18.49 (CEST)
replies: text: Jag har nyss skrivit artikeln om Say, och i olika litteraur beksrivs lagen på olika sätt, på grund av att han själv var otydlig. Om du hitta bra litteratur får du gärna korrigera den artikeln.//--IP 21 september 2007 kl. 18.52 (CEST)

text: Pålsson Syll skriver i De ekonomiska teorierinas historia s. 134: "Även om Say är vag, kan man nog tolka honom som att utbudet antogs skapa sin egen efterfrågan och att man i en enskild sektor av ekonomin möjligen kunde få avsättningsproblem (partiell överproduktion), men i samhälls ekonomin som helhet var detta en omöjlighet". Sandelin m.fl. i Det ekonomiska tänkandets historia har mer den beskrivning som du ovan. //--IP 21 september 2007 kl. 19.02 (CEST)
replies: text: :Det enda jag har är Wonnacott&Wonnacott men jag scannar av nätet. Det finns en hel del skrivet. //StefanB 21 september 2007 kl. 19.31 (CEST)
thread_title: Utbud på en vara skapar efterfrågan på en annan

message: Jag har storstädat i artikeln, och kvar blev då inte mycket. Resten är för pratigt, för vinklat, osv. Användare: Mats33
thread_title:  Diskussion 2009 

message: Klassiska ekonomiska teorin var lika mycket en ideologi som en vetenskaplig analys. Exempelvis var ett argument under 1800-talet, då industrin utvecklades, att ekonomin hade en naturlig tendens till full sysselsättnings-jämvikt. Det antogs att eftersom arbetskraft var en vara och arbetare konkurrerar med varandra för jobben, så skulle lönerna sänkas tills det fanns jobb för alla. I princip kanske det skulle kunna gå till på det viset även idag, men då tror jag att lönerna måste sänkas riktigt mycket samtidigt som alla fackföreningar och fackförenings-överenskommelser, andra trögheter, samt alla bidrag tas bort. Vem vågar pröva det systemet förutom riktigt skogstokiga nyliberaler, som flyttar utomlands i god tid innan för att slippa se alla demonstrationer? Om man gräver djupare så finner man en central dogm som Keynes iofs demolerade, men som folk tror på än idag iaf. Det är att alla vinter från ekonomisk verksamhet som beror på försäljning av varor och tjänster kan definieras som en inkomst, och att denna inkomst blir tillgänglig för ekonomin som köpkraft när produkterna tas till marknaden. Den här mekanismen, enligt klassisk teori, är det som gör att det finns jobb för alla. Konceptet är känt som "Says lag" och är de klassiska ekonomernas, nyliberalernas, österrikarnas, supply-side-ekonomernas, Reagan och Bush-ekonomernas fundament-bas-religions-bud nr 1. Says misstag var enligt min mening att han antog att producenterna omedelbart spenderade alla pengar som de får sina varor och tjänster. En stor del måste ju användas för att göra investeringar i fabriken och byggnaderna, så att företaget skall fortsätta att kunna producera. Och även om företagaren gör så att han sparar 25 procent av vinsten och sätter in den på banken, så innebär inte det automatiskt att dessa pengar kommer att gå till konsumtion eftersom "bank deposits normally result in lending for asset purchase rather than capital investment. The latter, by contrast, is accomplished through capital markets which are a completely different source of funding than bank lending." (http://www.multiline.com.au/~johnm/cont20.htm) --Mats33 22 oktober 2009 kl. 22.42 (CEST)
thread_title:  Teorin