Diskussion:Lördagsgodis

message: Att vanan med lördagsgodis skulle ha någon aom helst direkt koppling till experimenten med mentalpatienter och karies vid ett sjukhus i Lund låter synnerligen långsökt. Ungefär lika långsökt som att det skulle rört sig om en reaktion mot att Pippi Långstrump äter en hel gräddtårta själv (något som John Landquist tog upp i en bekymrad recension].
*1. Experimentet var okänt för samtiden (bortset från en krets av odopntologer), det blev inte omtalat utåt förrän på 1990-talet och då med utpräglat dålig press. 
*2. De som ovetandes deltog i Vipeholmsförsöken var inte barn utan vuxna, dessutom "sinnesslöa" eller liknande (som det hette då). Ingen barnfamilj skulle ha velat låna impulser från något som gjordes av och för mentalpatienter.
*3. Seden med lördagsgodis spreds snabbt och den kan inte knytas till läkarfamiljer, det finns inte ens något som tyder på att läkare eller sköterskor i sitt jobb på något tydligt sätt propagerade för den här ordningen. Att enskilda tandläkare då och då kan ha sagt "det är bra om man inte småäter snask hela dagen" innebär inte att det finns någon kausal koppling; fenomenet uppstod ute bland föräldrarna och i hemmen, inte på folktandvärden. 
Snarare handlar det väl om en strävan från föräldrarna att på ett lekfullt och vänligt sätt kontrollera barnens konsumtion av godis - och så småningom att skydda deras tänder. Eftersom det här är en föga läst artikel, Vipeholmsgrejen har sin egen artikel och saken känns klar plockar jag bort avsnittet plus hänvisningar och litteratur omedelbart. Strausszek 5 maj 2010 kl. 00.33 (CEST)
	
replies: text: Det är lite problematiskt att ta bort uppgifter som stöds av flera källor utifrån ett eget rimlighetsresonemang som inte är helt övertygande:

text: *1 Att experimenten inte var kända bland allmänheten behöver inte vara viktigt, det räcker att forskarna som genomförde dom drog slutsatser och agerade därefter.

text: *2 Skillnaden mellan vuxna och barns tänder är väl inte speciellt stor? Barnfamiljerna kan mycket väl vara omedvetna om bakgrunden till informationen och hur den samlats in.

text: *3 Genom omfattande upplysningskampanjer.

text: --Ankara 5 maj 2010 kl. 01.06 (CEST)
replies: text: :Källorna gäller rimligen bara Vipeholmsexperimenten och de slutsatser man drog; de titlar som var listade handlade just om experimenten, inte om den här vanan. Inte att dessa slutsatser skulle ha lett till just seden med lördagsgodis. Den var knappast något som introducerades av tandläkare - om de hade velat driva på där skulle de snarare ha sagt "man ska inte äta godis alls annat än vid högtider, hellre frukt" - eller ens fluorsköterskor. Det handlade om en fritt hanterad sed som uppstod ute i familjerna själva. Strausszek 5 maj 2010 kl. 01.16 (CEST) Strausszek 5 maj 2010 kl. 01.16 (CEST)
replies: text: :: Det där låter som löst underbyggda gissningar (därmed inte nödvändigtvis fel). Varje läkare borde antagligen säga att "rök aldrig, drick aldrig och ät aldrig socker" men skulle sannolikt inte ha någon framgång. Däremot är lördagsgodis (jämfört med småätande av godis) en klar förbättring och i samklang med resultatet från Viperholm; nämligen att det är bättre att äta godis vid ett tillfälle än att småäta. Har du någon källa för påståendet att det är en "fritt hanterad sed som uppstod ute i familjerna"?--Ankara 5 maj 2010 kl. 01.21 (CEST)

text: :: Detsamma gäller ditt tillägg:  Seden var relativt allmänt accepterad i Sverige från 1950-talet och ett par årtionden framåt, den kan ses både ur hälsosynpunkt och som en spegling av att förhållandet mellan barn och föräldrar hade blivit mindre strängt hierarkiskt och att skolbarn vid den här tiden mer än tidigare hade regelbiunden tillgång till egna fickpengar från föräldrarna; därmed blev det svårare än tidigare att helt förbjuda godis för barnen. Referenser?--Ankara 5 maj 2010 kl. 01.23 (CEST)
replies: text: :::Jag betvivlar att det finns speciellt mycket skrivet om lördagsgodis i akademiska källor (vilket väl är vad som skulle klassas som "pålitliga tredjepartskällor" här?) Det här är nog ett område där man inte bara kan kräva skrivna källor på varenda påstående eller tankeled, ungefär som att påståendet "svenska järnvägar använder inte längre ånglok i normal drift, annat än på vissa museibanor" knappast kan kräva att man gräver igenom järnvägslitteraturen för att hitta just det påståendet i denna generella form: det räcker med att det kan demonstreras tillförlitligt utifrån hur verkligheten ser ut, och har sett ut under de senaste femtio åren. När det handlar om vad läkarna hade för direkt inflytande på en sådan här sak (till skillnad från t ex abortfrågan, där somliga läkare var mycket aktiva med att bilda opinion, för eller emot, något som är väl belagt av forskningen) så finns det inte speciellt mycket forskning, men jag är född sent 60-tal och minns hur tandläkare uttryckte sig vid den tiden (på flera håll i landet), även äldre tandläkare som måste ha utformat sin approach redan på 40-50-talen; jag minns hur den upplysande propagandan såg ut då. Man hörde aldrig några tandläkare som öppet uppmanade till att "lördagsgodis är bra", uppmaningar att äta frukt i st f godis förekom däremot oftare, men hade begränsat genomslag ute i barnfamiljerna.

text: :::Föräldrar hänvisade heller aldrig till att "det säger ju doktorn att det är bra med lördagsgodis". Även om det fanns ett medvetande om att seden minskade risken för karies så var själva idén inget som tandläkare och sköterskor hade lobbat aggressivt för. Strausszek 5 maj 2010 kl. 01.47 (CEST)
replies: text: ::::Jag skulle vilja tipsa er om att radioprogrammet P3 Dokumentär har gjort ett längre program om Vikeholmsexperimenten och i detta program nämns just kopplingen till införandet av traditionen med lördagsgodis mot slutet av programmet. Programmet finns tillgängligt som ljudfil Sarnalios 9 december 2010 kl. 14.47 (CET)
Jag vet inte hur det står till med forskningsexperiment och liknande, men idag handlar det väl främst om att tandläkare och hälsoexperter vill få befolkningen att undvika småätande av sötsaker. Dels för att det kan leda till tandproblem och dels för att det kan leda till hälsoproblem enligt "studier". Vill minnas att jag läst att någon myndighet föreslog just lördagar som godisdag för att det skulle vara "lika för alla" och praktiskt för både föräldrar och barn med en bestämd veckodag. Det kan ju jämföras med rekommendationerna om att man ska borsta tänderna morgon och kväll eller äta frukost på morgonen, lunch mitt på dagen och middag på kvällen. Nästan alla lever formodlingen efter det i tron om att det är det optimala och mest hälsosamma. Åtminstone tills nya rekomendationer eller varningar kommer ut.
Jag minns mycket väl skrämselpropagandan med Karius och Baktus under 80-talet, och då hade den tydligen pågått i så där 20 år i Sverige. Sedan 90-talet tycker jag däremot inte det talas om just lördagsgodis bland hälsoråd och tandläkare, utan snarare om att koncentrera godisätandet till högst en dag i veckan och allt mer om att undvika småätande mellan måltiderna. Under 90-talet förbyttes den värsta skrämselpropagandan mot positiva råd. Exempelvis att det var bättre att ta en frukt när man kände sötsug. Är helt säker på att jag under 90-talet hörde någon, förmodligen en tandläkare, gå ut till ungdomar med att det var helt okej att vräka i sig godis, bara man gjorde det vid ett och samma tillfälle i veckan. Detta p.g.a. att syraangreppet på tänderna (som i längden kan leda till karies) inte påverkades av mängden sötsaker, utan antalet exponeringstillfällen och tiden till föregående måltid.
Men många lever nog kvar med att just lördag ska vara godisdagen. Kanske av gammal vana, kanske för att det känns som en passande, och skolfri, dag för barn. /Kyllo 3 januari 2011 kl. 05.26 (CET)
thread_title:  Koppling till [[Vipeholmsexperimenten]]?