Diskussion:Sveriges kristnande

message: Artikeln Nordens kristnande säger tvärtom mot denna artikel om huruvida kung Björn inbjöd Ansgar eller ej.193.10.113.5 11 december 2017 kl. 10.32 (CET)
replies: text: Kung Björns inbjudan finns vare sig hos Ansgar eller Rimbert, som är de två skilda källor som angetts i artiklarna. Att källorna skiljer sig skulle ha kunnat tänkas vara orsaken till de olika formuleringarna. Nu verkar dock den ena snarare gå tillbaka på senare svensk tradition, där det sågs som önskvärt att framhäva missionen som något som var efterfrågat.

text: andejons (diskussion) 15 december 2017 kl. 22.02 (CET)
replies: text: :Hur menar du då? Rimbert talar om en inbjudan från Svearna. Flera författare tolkar dock texten som att kung Björn var omedveten om inbjudan. Se  och  sid 253. Uppgiften nämns även i artikeln om Ansgar. Man bör vara lite uppmärksam på att i Nordens kristnande och liknande artiklar på Wp har en bidragsgivare härjat med betydligt mer skeptisk hållning än etablerade forskare, och kallade t.ex. Rimberts Ansgarsvita för legend.  82.196.112.105 28 december 2017 kl. 17.25 (CET)
replies: text: ::Vitan säger inget om vem som skickat dessa sändebud, de bara dyker upp hos Ludvig. I berättelserna framstår det också som att Björn visste att en grupp var på väg till honom, men inte deras ärende. Jag ser åtminstone två rimliga förklaringar: att Björn inte var den som skickat sändebuden, eller att Björn skickat dem, men inte visste att just Ansgars sällskap var svaret på dem.

text: ::andejons (diskussion) 28 december 2017 kl. 18.27 (CET)
thread_title: Ansgar inbjuden?

message: Artikeln ger för handen att kristnandet skedde utan våld. I det fall våld förekom så var det 'bara korståg'. Kalmare ledung förefaller vara en närmast helt fredlig händelse. "Emellertid blev några missionärer martyrer vid mötet med nordborna" är en mening som är typisk, där de inte diskuteras. Flera blev ju martyrer när de försökte mörda lokalbefolkningen och bränna ner kultbyggnader. Inge den äldres handlingar ("avskaffade blotriten och påbjöd att alla svear skulle kristnas") är ju i princip ett religionskrig. Den bild artikeln ger är nog helt felaktig, kristnandet av Sverige liknar mer kristnandet av andra länder - utpressning, hot, och mord var vanligt förekommande. Att man exempelvis genomförde korståg mot Finland, men förblev våldsfria på hemmaplan förefaller orimligt. Yogidoo (diskussion) 23 maj 2021 kl. 18.18 (CEST)
replies: text: Jag har fått lära mig att kristendomen infördes förhållandevis fredligt i först Danmark och sen Sverige (även Europa, där hade man ju några hundra år tidigare (mycket förenklat) stridigheter mellan det kristna Rom och kristna vandaler och kristna visigoter, så Roms fall har ju aldrig handlat om religionskrig.

text: Nu kan ju skolan ha velat få oss att tro det gick lungt till i Sverige eftersom kyrkan var statsreligion, men jag gick i skolan när åtminstone kungarnas historieskrivning ifrågasattes starkt. Poängen var att stormännen succesivt övergickt till kristendom, då framförallt av affärsmässiga skäl med kontakter på kontinenten och främre orienten. Så att istället för att det blev ett tvång så blev det ett "mode" som sipprade ner uppifrån, med väldigt få undantag. Det ska då förklara varför kristendomen blandades med hedendom under lång tid.

text: Nu tillhör jag dom som menar att inte ens korstågen är religionskrig utan religionen används bara som förevändning. Så när Finland "kristnades" handlade det i första hand om ekonomisk vinning. I så fall var reformationen tuffare; som sedan ledde till husförhören mer än hundra år senare, och då rensades dessutom mycket hedniska inslag som överlevt bort samtidigt med "helgonkulten" under starka protester. LittleGun (diskussion) 24 maj 2021 kl. 08.05 (CEST)
replies: text: :Artikeln baseras delvis på denna källa, vars poäng är att kristnandet av Sverige skedde utan tvång utifrån, utan till slut skedde på nationell nivå genom en själveuropeisering inifrån på initiativ av den tidens elit (inkl sveakungarna). Hur mycket tvång och våld som användes internt inom det tidiga Sverige är svårt att veta, religionskrig är ett starkt ord som du knappast kan leda i bevis, religionsförföljelse rimligt. Den källan innehåller fler resonemang om våld och tvång som kanske kan vara värda att referera. Har du någon källa som säger annat? Asatron var en religion främst bland eliten, allmänhetens folktro bekämpades med våld under häxprocesserna långt senare. Först skedde en annan religionsförföljelse, nämligen av katoliker. Tomastvivlaren (diskussion) 24 maj 2021 kl. 11.50 (CEST)
thread_title: Fredligt?