Diskussion:Tanums kommun

message: Givet diskussionen som förts på Wikipediadiskussion:Att skriva om geografi undrar jag nu vad som är ri lagt i detta fall. I nuläget redovisas Befolkningsutveckling från 1571 och framåt. Anser att det verkar lite långdraget. Men hur mycket ska jag ta bort? Pengar in  och  som var med i diskussionen.NnieAndersson (diskussion) 30 oktober 2022 kl. 23.10 (CET)
replies: text: Mina två öre: eftersom det verkar gälla samma yta som Tanums socken som funnits sedan medeltiden är det nog att räkna som relevant att ha med befolkningsutvecklingen så pass långt bak, och dessutom lite kul. EstrellaSuecia (diskussion) 30 oktober 2022 kl. 23.25 (CET)
replies: text: :Det stämmer att det i vissa fall är motiverat med långa befolkningskurvor. Själv tycker jag möjligen att befolkningskurvor ända från 1500-talet verkar onödigt långt. Men som sagt jag lyssnar mer än gärna in er andra vad ni tycker, jag känner verkligen att jag är ute på hal is i frågan.NnieAndersson (diskussion) 30 oktober 2022 kl. 23.38 (CET)
replies: text: ::Svårt fall. Artikeln har ett historikavsnitt som inte avser kommunen, utan det område som blivit kommunen och det är inte helt säkert det platsar. Jag föreslår befolkningsdiagrammet delas. Ett som är kvar på plasten den ligger på just nu som bara har från 1970. Sedan kan den hela eller en till 1970 ligga under avsnittet historik. Jag tror nämligen hela det avsnittet bör brytas ut till en egen artikel även om det inte görs just nu Yger (diskussion) 31 oktober 2022 kl. 04.24 (CET)
replies: text: :::Tänker du att man gör en fördjupningsartikel av det eller att skala av och flytta till Bohuslän? En del av avsnittet historia skulle jag vilja flytta till Näringsliv. I så fall kunde möjligen befolkningsutveckling behållas längre bak än 1970.NnieAndersson (diskussion) 31 oktober 2022 kl. 15.48 (CET)
replies: text: ::::Skala av och lägga någon annan stans, Bohuslän kan vara en bra plats. Men om du kan flytta det till näringsliv kan det kanske vara OK. Jag är fortsatt tveksam ha kvar hela detta diagrammet i denna artikel Yger (diskussion) 31 oktober 2022 kl. 15.54 (CET)
 Jag försöker skriva ett utkast ikväll så kan jag pinga in er två som varit med i diskussionen.NnieAndersson (diskussion) 31 oktober 2022 kl. 16.03 (CET)
replies: text: :::::Ju mer jag läste texten om och om igen, kände jag att det nog inte är så mycket som behöver skrivas om. Landade i följande, en naturlig (fortfarande tidig) brytpunkt i befolkningsutvecklingen skulle få vara 1658 då området blev svenskt. Möjligen är det även där man tidigast ska börja i nedanstående text. Ser gärna vidare kommentarer  och .
===Näringsliv===
De första bosättarna i området levde av  jakt och fiske. Långt senare växte jordbruket fram. Då var det inte lerjordarna nere i dalbottnarna som odlades, utan de mer lättbearbetade högre belägna jordarna. Att det skapats ett visst överskott visas av de fynd av ädlare metaller, som befolkningen har bytt till sig.
miniatyr|Sillfiske var länge en viktig näring i skärgården.
Under sillperioderna bedrevs omfattande sillfiske i skärgården, kanske redan på 1400-talet. Under 1500-talet och första halvan av 1600-talet bedrev kustbefolkningen småskalig sjöfart, så kallad bondeseglation. 
Periodvis fick områdets invånare, goda inkomster från export av timmer och sågade trävaror. Mycket av skogsprodukterna nådde marknaden via Idefjorden. Vid flera tillfällen ansträngde de danska myndigheterna sig för att begränsa trävaruexporten, dels för att skogen hade utarmats och dels behövdes den för internt danskt bruk. Avskurna från den internationella handeln blev intäkterna kraftigt begränsade.
Den småskaliga sjöfarten fick ett abrupt slut, då den helt förbjöds när Bohuslän blev svenskt  1658. Handel skulle bedrivas med utgångspunkt från stapelstäderna (Uddevalla och Göteborg). Kronan ansåg sig på det sättet bättre kunna kontrollera och driva in avgifter och tullar. Bohuslän skulle ju självt bidra till betalningen av krigskostnaderna för sitt införlivande med Sverige.
Myndigheterna ansåg att även skogsvarorna skulle gå omvägen över Uddevalla och Göteborg. Smugglingen av timmer till sågarna vid Idefjorden blev den enda vägen att få ut timmer från Bullaren i nuvarande Tanums kommun. Försök gjordes att 
begränsa denna olagliga handel, som berövade Kronan inkomster, men troligen har detta i realiteten haft liten påverkan på timmersmugglingen från Bullaren till Idefjorden.
Sillperioderna under 1700- och 1800-talen gav ett visst uppsving i skärgården, dock i betydligt mindre omfattning än i södra Bohuslän. Ortsbor lyckades dock ackumulera ett visst kapital under dessa sillperioder, bland annat genom att anlägga sillsalterier och trankokerier. Under 1800-talet släpptes det på begränsningarna för sjöfarten utanför stapelstäderna. Flera handelsmän i Fjällbacka-trakten drog nytta av detta och startade rederier med omfattande fart.
Från mitten av 1800-talet uppstod en ny marknad där i första hand världens storstadsområden efterfrågade spannmål. Västsveriges jordbruk kunde möta denna efterfrågan. I första hand odlades havre. Stora utskeppningshamnar blev Göteborg och Uddevalla, men även mindre hamnar i norra Bohuslän, som Grebbestad, Fjällbacka och Gerlesborg deltog i denna handel. Även de lokala rederierna i norra Bohuslän drog nytta av det ökade transportbehovet.
Behovet av transporter ökade ytterligare när stenindustrin expanderade kraftigt de sista årtiondena av 1800-talet. Inom nuvarande Tanums kommun var omfattningen på stenindustrin störst in Heestrand-Hamburgsundsområdet samt i området från Kämpersvik till Grebbestad. Andra områden med stenindustri var Gerlesborg och Havsten utanför Havstenssund. När befolkningen i kustbandet ökade, ökade även behovet av varor för befolkningen, bland annat byggnadsvaror som trä och tegel. Även detta gynnade den lokala sjöfarten.
I slutet av 1800-talet startade även konservindustrier för att vidareförädla sillen. Konservindustrier växte först upp i Fjällbacka och Grebbestad.
Under sillfiskeperioden i slutet av 1800-talet hade fisket enbart haft tillgång till små fartyg. Dessa var i första hand lämpade för kustnära verksamhet. När ångdrift började införas i den engelska trålfiskeflottan inleddes en stor utförsäljning av de äldre segeldrivna trålarna, på svenska benämnda kuttrar. I stort antal inköptes sådana kuttrar till de bohuslänska kustsamhällena. Inom nuvarande Tanums kommun var det Hamburgsund, Grebbestad och Havstenssund som blev stora kutterhamnar. På sommaren användes kuttrarna för dörjfiske efter makrill på Nordsjön och under resten av året gick de i fraktfart, så länge det var isfritt. Många av kuttrarna förbyggdes, man lade på ytterligare några bord, för att öka lastkapaciteten.
När kriserna inom stenindustrin senare kom, först i samband med första världskriget, kunde många kustbor få sin försörjning genom att gå över till fiske och fraktfart. Ytterligare en försörjningskälla öppnade sig inom fisket då trålfisket efter räkor och senare också kräftor ökade i stor omfattning från 1930-talet respektive 1970-talet.
Under senare delen av 1900-talet nästintill försvann stenindustrin i Tanums kommun. Även antalet sysselsatta inom jordbruk, fiske och fraktfart minskade. Till del har minskningar i dessa näringar kompenserats av tillverkningsindustri och turistnäringen och kanske främst hantverk (husbyggnation) i anslutning till turismen.
I början av 2020-talet dominerade dock tjänstenäringarna, främst turism. Exempel på företag inom denna sektor var konferens- och fritidsanläggning med egen gästhamn Tanum Strand i Grebbestad. Bland större företag inom andra branscher återfanns fönsterfabriken Nordan AB,  förpackningsindustrin Tetra Pak Inventing AB  och Aven Rabbalshede AB. Den största arbetsgivaren var dock kommunen själv.
NnieAndersson (diskussion) 31 oktober 2022 kl. 19.46 (CET) 
 Om vi ska utgå från Diskussionen som hållits på WP:Geo så självutesluter mallen, så tidigaste visningsbara år är 1805.NnieAndersson (diskussion) 31 oktober 2022 kl. 22.47 (CET)

text: ser bra ut Yger (diskussion) 1 november 2022 kl. 05.12 (CET)
thread_title: Befolkningsutveckling

message: De första bosättarna i området levde av  jakt och fiske. Långt senare växte jordbruket fram. Då var det inte lerjordarna nere i dalbottnarna som odlades, utan de mer lättbearbetade högre belägna jordarna. Att det skapats ett visst överskott visas av de fynd av ädlare metaller, som befolkningen har bytt till sig.
miniatyr|Sillfiske var länge en viktig näring i skärgården.
Under sillperioderna bedrevs omfattande sillfiske i skärgården, kanske redan på 1400-talet. Under 1500-talet och första halvan av 1600-talet bedrev kustbefolkningen småskalig sjöfart, så kallad bondeseglation. 
Periodvis fick områdets invånare, goda inkomster från export av timmer och sågade trävaror. Mycket av skogsprodukterna nådde marknaden via Idefjorden. Vid flera tillfällen ansträngde de danska myndigheterna sig för att begränsa trävaruexporten, dels för att skogen hade utarmats och dels behövdes den för internt danskt bruk. Avskurna från den internationella handeln blev intäkterna kraftigt begränsade.
Den småskaliga sjöfarten fick ett abrupt slut, då den helt förbjöds när Bohuslän blev svenskt  1658. Handel skulle bedrivas med utgångspunkt från stapelstäderna (Uddevalla och Göteborg). Kronan ansåg sig på det sättet bättre kunna kontrollera och driva in avgifter och tullar. Bohuslän skulle ju självt bidra till betalningen av krigskostnaderna för sitt införlivande med Sverige.
Myndigheterna ansåg att även skogsvarorna skulle gå omvägen över Uddevalla och Göteborg. Smugglingen av timmer till sågarna vid Idefjorden blev den enda vägen att få ut timmer från Bullaren i nuvarande Tanums kommun. Försök gjordes att 
begränsa denna olagliga handel, som berövade Kronan inkomster, men troligen har detta i realiteten haft liten påverkan på timmersmugglingen från Bullaren till Idefjorden.
Sillperioderna under 1700- och 1800-talen gav ett visst uppsving i skärgården, dock i betydligt mindre omfattning än i södra Bohuslän. Ortsbor lyckades dock ackumulera ett visst kapital under dessa sillperioder, bland annat genom att anlägga sillsalterier och trankokerier. Under 1800-talet släpptes det på begränsningarna för sjöfarten utanför stapelstäderna. Flera handelsmän i Fjällbacka-trakten drog nytta av detta och startade rederier med omfattande fart.
Från mitten av 1800-talet uppstod en ny marknad där i första hand världens storstadsområden efterfrågade spannmål. Västsveriges jordbruk kunde möta denna efterfrågan. I första hand odlades havre. Stora utskeppningshamnar blev Göteborg och Uddevalla, men även mindre hamnar i norra Bohuslän, som Grebbestad, Fjällbacka och Gerlesborg deltog i denna handel. Även de lokala rederierna i norra Bohuslän drog nytta av det ökade transportbehovet.
Behovet av transporter ökade ytterligare när stenindustrin expanderade kraftigt de sista årtiondena av 1800-talet. Inom nuvarande Tanums kommun var omfattningen på stenindustrin störst in Heestrand-Hamburgsundsområdet samt i området från Kämpersvik till Grebbestad. Andra områden med stenindustri var Gerlesborg och Havsten utanför Havstenssund. När befolkningen i kustbandet ökade, ökade även behovet av varor för befolkningen, bland annat byggnadsvaror som trä och tegel. Även detta gynnade den lokala sjöfarten.
I slutet av 1800-talet startade även konservindustrier för att vidareförädla sillen. Konservindustrier växte först upp i Fjällbacka och Grebbestad.
Under sillfiskeperioden i slutet av 1800-talet hade fisket enbart haft tillgång till små fartyg. Dessa var i första hand lämpade för kustnära verksamhet. När ångdrift började införas i den engelska trålfiskeflottan inleddes en stor utförsäljning av de äldre segeldrivna trålarna, på svenska benämnda kuttrar. I stort antal inköptes sådana kuttrar till de bohuslänska kustsamhällena. Inom nuvarande Tanums kommun var det Hamburgsund, Grebbestad och Havstenssund som blev stora kutterhamnar. På sommaren användes kuttrarna för dörjfiske efter makrill på Nordsjön och under resten av året gick de i fraktfart, så länge det var isfritt. Många av kuttrarna förbyggdes, man lade på ytterligare några bord, för att öka lastkapaciteten.
När kriserna inom stenindustrin senare kom, först i samband med första världskriget, kunde många kustbor få sin försörjning genom att gå över till fiske och fraktfart. Ytterligare en försörjningskälla öppnade sig inom fisket då trålfisket efter räkor och senare också kräftor ökade i stor omfattning från 1930-talet respektive 1970-talet.
Under senare delen av 1900-talet nästintill försvann stenindustrin i Tanums kommun. Även antalet sysselsatta inom jordbruk, fiske och fraktfart minskade. Till del har minskningar i dessa näringar kompenserats av tillverkningsindustri och turistnäringen och kanske främst hantverk (husbyggnation) i anslutning till turismen.
I början av 2020-talet dominerade dock tjänstenäringarna, främst turism. Exempel på företag inom denna sektor var konferens- och fritidsanläggning med egen gästhamn Tanum Strand i Grebbestad. Bland större företag inom andra branscher återfanns fönsterfabriken Nordan AB,  förpackningsindustrin Tetra Pak Inventing AB  och Aven Rabbalshede AB. Den största arbetsgivaren var dock kommunen själv.
NnieAndersson (diskussion) 31 oktober 2022 kl. 19.46 (CET) 
 Om vi ska utgå från Diskussionen som hållits på WP:Geo så självutesluter mallen, så tidigaste visningsbara år är 1805.NnieAndersson (diskussion) 31 oktober 2022 kl. 22.47 (CET)
replies: text: ser bra ut Yger (diskussion) 1 november 2022 kl. 05.12 (CET)
thread_title: Näringsliv