Diskussion:Bengt Lidforss

message: I Ernst Wigforss memoarer, Minnen del I, skriver han ganska mycket om Bengt Lidforss. Bland annat skriver han att Lidforss var antisemit: 
replies: text: Hans grundsyn var antikapitalism, mera än socialism, om man inte med det senare åsyftar utformade föreställningar om ett framtida samhälle. Arbetarrörelsen, arbetarklassens hela strävan som protest mot det bestående var utgångspunkten, och i det fallet pekade mina egna sympatier, instinkter, fördomar åt samma håll. Att B.L:s germanism och antisemitism inte tilltalade mig, var tydligt, men det gällde väl de allra flesta av oss unga. (s. 196). 
Detta styrks av SMOK, att Lidforss var starkt påverkad av tysk kultur och tyskorienterad, och genom påverkan av Houston S.Chamberlain intresserad av rasbiologiska frågor och inte främmande för antisemitiska åsikter. SMOK tillägger att han dock tog avstånd ifrån rasförföljelser och primitivt rashat och ingalunda blind för vad judarna tillfört den västerländska kulturen. Wigforss nämner också Chamberlains påverkan på Lidforss. 
Är det någon som har invändningar mot dessa uppgifter?//--IP 25 juni 2005 kl.16.27 (CEST)
replies: text: : Kanske vill jag invända mot att döma honom med facit i hand. Lidforss hann inte se följderna, och knappt upptakten, till Tysklands urartning under WWII, vilket Wigforss hann. Hela den svenska ungsocialdemokratiska rörelsen var intimt insyltad i 20-talets rasideologier och idén med det rena folkhemmet. Tyskland var också på den tiden kulturens och ideologiernas land; Sverige var en del av den tyska kulturkretsen i mångt och mycket. Att döma Lidforss som antisemit är lika möjligt att göra som en majoritet av den tidens intellektuella. Hedning 27 juni 2005 kl.01.15 (CEST)
replies: text: ::Ja, detta är en svår och återkommande fråga. Men eftersom somliga var emot antisemitism och rasbiologi, och det är ett viktigt inslag i den tidens akademiska värld, bör det framställas på något sätt. Dessutom hade ju just Lidforss ett stort inflytande, dels genom sina diskussionsföreningar och dels i sina texter i tidningar. Wigforss nämner de senare, och de verkar ha fått en stor läsekrets. Så utan att uttrycka sig i fördömande ordalag, kan man kanske klämma in det på något sätt?//--IP 28 juni 2005 kl.09.50 (CEST)

text: ::Fast något i mig säger att han får ta ansvar i alla fall. I likhet med många andra i hans krets var han antisemit.//--IP 28 juni 2005 kl.14.58 (CEST)
replies: text: :::Något i mig säger att många tolkar begreppet "antisemit" olika. Är Luther mer eller mindre antisemit än Hitler? Var greve Gobineau värre antisemit än vad Arafat var, och på vilka grunder? Svår fråga. Sen kan inte Lidforss ta sitt ansvar, eftersom han är död. Det är en sak att förstå grunden till den tidens utspridda antisemitism, och en annan att vara slav under vår samtidsanda och döma föregående generationer. Det viktigaste är kanske att förstå t.om. Hitler; inte försvara honom, bara försöka sätta sig in i problemet Hitler så objektivt det går. Lidforss antisemitism är av samma slag som t.ex. Strindbergs och Ola Hanssons, men inte minns man Strindberg och Hansson som primärt antisemiter idag för det. Och visst ska vi inte sopa den tidens mentaliteter under mattan, det är inte det jag menar, men jag värjer mig mot att bedöma saker i backspegeln. Visst kan man nämna att Lidforss hade antisemitiska böjningar, men i så fall bör man också utreda på vilka grunder och på vilket sätt dessa yttrade sig så att man inte primärt får för sig att han var en total virrpanna, vilket dagens människor kopplar till begreppet. Så för att avsluta vad jag menar: ja, för in det, det är självfallet viktigt, men gör det på "rätt" sätt utan att fördöma. Hedning 28 juni 2005 kl.17.50 (CEST)
replies: text: ::::Det står i artikeln:
replies: text: :::::Genom sin stils skärpa och klarhet samt det hänsynslösa i sitt skrivsätt kan Lidforss anses som en av det tidiga socialistiska partiets främsta litterära krafter.

text: ::::...och jag förmodar, efter att ha fått mig en uppfattning om hans person, att det inte är som sekreterare, utan som självständig tänkare. Att peka ut varje person som var antisemit, nationalist och rasist finns ju inget skäl till, men han fick tydligen en trogen läsekrets och beundrarskara, så de åsikter han framför är viktiga för den skull. Jag har dock bara andrahandsuppgifter, och detta är så kontroversiellt att jag vet inte om jag vill skriva in det i artikeln utan att ha mer kött på benen.//--IP 29 juni 2005 kl.17.28 (CEST)

message: I artikeln står nu
replies: text: Hans främlingsfientlighet hade dock en förhållandevis förbindlig framtoning
Men Ola Larsmo skriver i DN (10/6 2006):

text: Det är från sekelskiftet och fram till 1927, ganska exakt, som ett öppet antisemitiskt stråk blir synligt inom svensk socialdemokrati. Nyckelpersonen är här Bengt Lidforss /---/ För Lidforss, som visserligen starkt tar avstånd från po­gromer och förföljelse, är dock tanken om alla människors lika värde en överspelad dogm. Nationen är en organism, och han upprörs över hur goda arvsanlag förstörs av kapitalismen, som inte drar sig för rasblandning för snöd vinnings skull. 
Mitt intryck är att wp-artikeln är mer förbindlig än hur man brukar beskriva Lidforss, vilket är tydligare om man sätter Larsmocitatet i sitt sammanhang. Jag skulle därför vilja att man skärper tonen något.//--IP 11 juni 2006 kl.07.47 (CEST)
thread_title:  Hans antisemitism återigen