Diskussion:Nyhyttans bergsmansgård

message: Avsnittet om de senaste årens renovering och ombyggnad föreföll vara renodlad reklam (exemplifierat av meningen "Vi har som mest haft ca 50 personer som gäster, men anläggningen ar bäst lämpad för omkring 10-20 personer samtidigt.") Jag har gjort lite efterforskningar, och renoveringen verkar inte ha blivit särskilt uppmärksammad i antikvariska kretsar heller, så något skäl att beskriva den så detaljerat såg jag inte. Jag tog bort det mesta, men flyttade en del av beskrivningen av corps-de-logiet till inledningen, och brandförsäkringsvärderingen till sin kronologiska plats i historiken.
Den tidigare textversionen innehöll en del kringinformation om ägarna som inte riktigt hade bäring på Nyhyttan. Ebba Brahe och Samuel Owen har redan matiga artiklar om sig, så där tog jag bara bort information härifrån, medan jag flyttade en del till Axel och Signe Höjer. Man skulle kunna skriva artiklar om Werner Groen, Thomas Lewis och Gustav Daniel Wilcke, men jag har inte möjlighet att göra det själv, så jag lägger in texterna här nedan så kan någon annan tids nog göra om dem till riktiga artiklar.
----
Handelsmannen Werner Groen tog över Nyhyttan 1767. Han uppges ursprungligen vara av holländsk börd och hade grundlagt sin stora förmögenhet genom import- och exportaffärer. I Stockholm blev han känd som en av de främsta exportörerna av salt och spannmål samt vinhandlare. I Stockholm ägde han också flera hus men ägnade dessutom ett betydande intresse åt sina bruk och egendomar. Groen köpte förutom Nyhyttan bland annat Lisjö bruk 1773 vid Surahammar där han ibland vistades fram till 1803, då han överlämnade Lisjö till sin son Anton Henric. 
Werner Groen ärvde också en vacker malmgård i Vita Bergen på Söder i Stockholm av sin far. Det var i början av 1700-talet, på Karl XII:s tid, som Groens far lät uppföra sin lilla malmgård med stilenligt karolinskt tak. Den finns ännu kvar på Malmgårdsvägen 53 och har bl.a. varit Elsa Borgs skyddshem for kvinnor och barnhem, men sysslar nu med biodynamisk odling och social verksamhet av Järna antroposofer. 1780 avyttrade han Nyhyttan.
----
Skotten Thomas Lewis (ca 1746-1783) startade ett järngjuteri efter engelsk förlaga 1769 på Söder Mälarstrand - Bergsund. Han ägde också Nyhyttan 1780-1783 och var en pionjär på gjuteriteknikens område. Han var ingift i den förmögna bruksfamiljen i Falun, Gahn (försvenskat från skotska Cahun) genom sitt giftermål med Ulrika Gahn, dotter till Linnés vän och följeslagare på resorna till Gotland och Öland, bruksägaren Hans Jacob Gahn.
----
Brukspatronen, grosshandlaren och fabrikören Gustav Daniel Wilcke ägde sedan bruket 1812-1818. Vi vet inte så mycket om Gustaf Wilcke och dennes sex år som ägare till Nyhyttan. Familjen kom från Mecklenburg och Gustaf blev först utbildad i Greifsweld, därefter vid Tyska skolan i Stockholm och Konstakademin. Då hans far dog när Gustaf var 12 år uppfostrades han av sin farbror, professor Johan Carl Wilcke, som var en mycket framstående fysiker och bl.a. president i Vetenskapsakademin. Gustaf Wilcke tar anställning på J.C. Paulis järnexportfirma, men startar snart eget handelshus och inköper 1806 Bergsunds Jerngjuteri där han samma år anställer Samuel Owen.
----
//Essin 9 november 2007 kl. 00.17 (CET)
thread_title: Om avfluffningen