Diskussion:Verkshöjd

message: Före 1994 omfattades inte fotografier av upphovsrättslagen, utan av den separata fotografilagen (lagen (1960:730) om rätt till fotografisk bild). Den sa, väldigt enkelt, att alla fotografier, av vilket slag som helst, var skyddade i 25 år från framställningsåret (bildskyddsgränsen). Men om de hade "konstnärligt eller vetenskapligt värde", kunde upphovsrättslagens dåvarande bestämmelse om 50 år efter skaparens död (senare höjt till 70 år) tillämpas (verkskyddsgränsen). Det unika med denna lag var att fotografier inte behövde nån "verkshöjd" för att skyddas, vilket var ett krav för allt som omfattades av upphovsrättslagen. Ville en fotograf eller hans/hennes efterlevande ha längre skydd för en bild än 25 år från framställningsåret, så måste han/hon/de dock försöka tillskansa sig den rätten i domstol, genom att stämma någon som publicerat bilden utan tillstånd mellan bildskyddsgränsen och verkskyddsgränsen - något som ingen lär ha gjort eftersom den möjliga ekonomiska vinningen är s bergränsad. Frågan om verkshöjd för fotografier var därmed sällan diskuterad.
Nyheten 1994 var att fotografilagen flyttades in i upphovsrättslagen, och därmed uppstod för första gången frågan om verkshöjd för fotografier, eftersom detta är ett centralt begrepp inom upphovsrätten. Anses inte verket ha "verkshöjd" så omfattas det inte av upphovsrättslagen och har därmed inget skydd.
Efter mycket om och men enades man om att fotografier skulle få behålla det verkshöjdsoberoende skydd de hade i fotografilagen, men att detta skulle höjas från 25 till 50 år från framställningsåret, och att fotografier som uppnår acceptabel verkshöjd skulle fä sitt skydd höjt från 50 till 70 år efter fotografens död. Detta "tvåalternativskydd" är dock inte unikt för fotografier, utan återfinns även i upphovsrättslagens bestämmelser om ljudupptagningar och upptagningar av rörliga bilder - dvs alla former av skapande som till större eller mindre del är ett resultat av en maskin. Grundtanken verkar vara att om maskinens roll varit viktigare än skaparens, så får verket framställningsårsskydd, men om skaparen varit viktigare än maskinen (dvs ingen annan som var på samma plats i samma ögonblick och var försedd med samma utrustning skulle ha kunna åstadkommit ett snarlikt resultat), så får verket dödsårsskydd.
I följebrevet till propositionen skriver man utförligt om problematiken kring verkshöjd. De som förberedde lagen ville göra alla bilder till verk, men flertalet remissinstanser, samt även regeringen, påpekade alla problem detta skulle medföra, inte minst med tanke på att det finns så många fotografier i arkiv och på museer där man inte vet vem fotografen är. Kompromissen blev att man bibehöll de två begreppen, och i följebrevet sägs det att avgörandet om vad som är bild eller verk får överlåtas till domstolarna i varje enskilt fall, och skribenterna (vice statsminister Bengt Westerberg och Reidunn Laurén från justitiedepartementet) säger klart ut att man inte väntar sig särskilt många fall, eftersom de flesta fotografer kommer att tycka att 50 års skydd från framställningsåret är gott nog. Detta uttalande betyder att lagstiftarnas utgångspunkt är att ett fotografi normalt är att betrakta som bild och inte ett verk, och att den som vill höja det till verk måste gå till domstol för att få till stånd det.
Frågan om verkshöjd för fotografi har hittills inte prövats i domstol en enda gång under de snart 12 år som laget gällt.
Många yrkesfotografer anser förstås att deras bilder borde betraktas som verk (om inte annat, så för yrkeshederns skull), och deras organisationer går gärna ut och säger samma sak, och påpekar att kravet på verkshöjd för annan verksamhet är så extremt lågt (det faktum att ett brev anses ha verkshöjd anförs ofta som ett exempel) att det närmast är oförskämt att inte fotografier skulle anses vara lika konstnärliga.
Den stora skillnaden mellan fotografier och annat bildskapande, är dock att fotografier utförs med hjälp av en apparat/maskin. Man riktar apparaten mot ett motiv och trycker på avtryckaren, och vips har apparaten skapat en bild åt en. Det krävs ingen större skicklighet för att åstadkomma en acceptabel bild, speciellt inte med dagens kamerors automatiska skärpeinställning och liknande. Om två personer står på samma punkt vid samma tillfälle och fotograferar samma motiv, så blir bilderna nästan identiska. Detta är grunden till att de flesta fotografier anses ha låg verkshöjd, eftersom verkshöjden mäter skapandets individualitet.
Den som skapar en bild på annat sätt, genom t.ex. teckning, målning, vävning eller skulptur, tvingas nämligen förlita sig på sin egen individuella förmåga, vilket betyder att resultaten nästan alltid blir olika om två personer försöker återge samma motiv. Detsamma gäller skriven text, eftersom vi alla uttrycker oss på olika sätt. Vi må använda en dator när vi skriver, men den är i detta fall bara en modernare form av en skrivmaskin: den skapar inte orden som ger texten innebörd.
BLF (Bildleverantörernas Förening), som är den viktigaste föreningen för fotografer I Sverige, har en mycket ambivalent hållning till frågan om "bild" eller "verk". Å ena sidan säger man sig arbeta för att få fotografier generellt betraktade som verk, med motiveringen att kravet på verkshöjd för all annan skapande aktivitet är så låg, men å andra sidan säger man ganska klart ut på sin webbsida att fotografbranschen bör undvika att "väcka den björn som sover", med tanke på att fotografier har så unikt bra ställning redan som det är. M.a.o. är man rädd för att konsekvensen av en alltför hård kamp för förbättring kan leda till försämringar.
Och man har visst skäl för sin oro. Det finns redan domstolsutslag om att bilder och mönster som genereras av dataprogram utan direkt mänsklig medverkan (t.ex. vissa skärmsläckarmönster) inte anses ha verkshöjd, eftersom de inte är ett resultat av mänskligt skapande. Och vilken verkshöjd har stillbilder eller rörliga bilder som tas av datorstyrda övervakningskameror?
En gång i tiden gick det lätt att skilja mellan skickliga fotografer och dåliga amatörer, tänk bara på klassiska reportage- och sportbilder från 30- och 40-talet (t.ex. Magnum-fotograferna Robert Capa och Henri Cartier-Bresson), som med helt manuella kameror och begränsad tillgång på film lyckades fånga ögonblick som normala människor inte ens hann se. Med motordrivna kameror och obegränsad tillgång till film eller digitalt lagringsutrymme kan t.ex. dagens sportfotografer i praktiken "filma" en hel fotbollsmatch och sedan i efterhand vaska fram ett guldkorn bland flera tusen tagna bilder. Är en sån bild ett bevis på självständigt konstnärligt skapande, eller ett bevis på att japanska ingenjörer är väldigt skickliga?
Jag avslutar detta långa inlägg med några utdrag från BLF:s "Frågor och svar" för medlemmarna på deras webbplats [] med mina understrykningar och kursiva kommentarer under:
BLF:s frågor och svar:
replies: text: 05-02-02  50 år eller 70 år?

text: Jag skulle vilja lägga ut en bild på filmaffischen till Gösta Berlings saga från 1924 på Internet. Jag har förstått som så att då lagen tidigare skyddade en bild i 50 år efter publicering upphörde skyddstiden för denna bild 1975. Enligt den nya lagen från 1994 gäller istället 70 år från upphovsmannens död. Finns det några övergångsregler som gör att bilder där skyddstiden gick ut före 1994 inte på nytt skyddas av lagstiftningen?

text: BLF's Svar: Det finns övergångsregler som man behöver titta på i varje enskilt fall. Om du talar om att återge hela affischen är det nog inte att anses som enbart ett fotografi utan en konstnärlig skapelse, design m m, lite beroende på hur filmaffischen ser ut. I så fall var skyddet sedan tidigare 50 år efter upphovsmannens död. Det som hände 1996 var att skyddstiden ökade till 70 år efter upphovsmannens död. Selma Lagerlöfs böcker var t.ex. fria en tid, men blev åter skyddade i och med lagändringen 1996. Min uppfattning är att om bilden är att betrakta som ett verk har skyddstiden för den återuppväckts i samband med lagändringen 1996.
replies: text: :Lägg märke till att de själva anser att en affisch som bara består av en stillbild ur filmen inte är att betrakta som ett verk, utan bara en bild.

text: 04-12-13  Verkshöjd?

text: Vad innebär verkshöjd?

text: BLF's Svar: Förutsättningen för att det man skapar är ett verk är att det är resultatet av ett individuellt andligt skapande. I Sverige anses tröskeln för att det man skapar vara mycket låg. Det innebär att det inte fordras särskilt mycket för att det man åstadkommer skall bli ett verk. Någonstans går dock gränsen. Ett ritande av ett rakt streck innebär inte att man skapat ett verk utan det måste till att man åstadkommer en mera originell teckning för att det skall vara ett verk. Även ganska rudimentära teckningar anses vara verk. På samma sätt anses det vara inom andra konstarter. Fotografi har dock ett extra skydd för mera enkla skapelser även om de inte anses vara verk. T ex en bild av det raka sträcket ovan har en skyddstid av 50 år efter framställandet.
replies: text: :Underförstått: "Vi fotografer har det ganska bra som det är".

text: 04-12-13  Fotografisk bild/fotografiskt verk?

text: I juridiska sammanhang benämns fotografier i två kategorier: fotografisk bild och fotografiskt verk. Vad är skillnaden när det gäller upphovsrätten?

text: BLF's Svar: Skillnaden är egentligen endast ifråga om skyddstiden. Ett fotografi har 50 års skyddstid efter framställningen medan ett fotografiskt verk har en skyddstid på 70 år efter upphovsmannens död. Eftersom verkshöjden i Sverige är låg anser en del att nästan alla bilder är fotografiska verk.
replies: text: :De försöker inte ens hävda att en majoritet anser att nästan alla bilder är verk, bara "en del".

text: 04-11-28  Verk

text: Vad krävs för att en bild ska betraktas som verk?

text: BLF's Svar: Att bilden skall uppfylla verkshöjd. Någon heltäckande förklaring till vad detta är finns inte i lagtexten. BLF driver som branschorganisation ståndpunkten att alla bilder är verk möjligen med undantag av de allra enklaste t ex passfoto i automat. BLF kan stödja sig på att det mesta har verkshöjd inom t ex teckning och konst. Några rättsfall i den här frågan finns ej så det är svårt att veta vad en domstolsprövning skulle leda till. I det flesta fall försöker man undvika att domstolen uttalar sig om verkshöjd, då ju skyddet för ett fotografi är 50 år och skyddet är i princip lika starkt för fotografisk bild som för fotografiskt verk under denna tid.
replies: text: :Underförstått: "Visserligen driver vi ståndpunkten att alla bilder är verk, men undvik att dra upp frågan i domstol, för det skydd vi redan har är alldeles för bra för att vara värt att riskera".
Så vad är slutdsatsen av allt detta? Jo, att Wikipedia utan några problem kan hävda att alla svensktagna fotografier är bilder, utom kanske de mest konstnärliga (dvs såna med mycket artistisk ljussättning eller tydligt efterarbete i mörkrummet), och att därför alla såna bilder som tagits före 1 januari 1969 har fri användning utan inskränkning, i enlighet med övergångsreglerna för den nya upphovsrättslagen som kom 1 juli 1994. Thomas Blomberg 20 februari 2006 kl.18.42 (CET)
thread_title: Verkshöjd för fotografier

message: En direkt parallell till fotografier är upphovsrättslagens skrivning om "ljud- eller bildupptagningar"  och "ljudradio- eller televisionsutsändning" (§46 och §48), där framställare av sådana, precis som fotografiska bilder, normalt skyddas i 50 år från framställningsåret istället för 70 år efter sin död.
50-årsgränsen gäller dock bara olika former av dokumentärt material - alltifrån nyhetsreportage och intervjuer till frågesporter och soffprogram - eftersom all prosa (fiction), oavsett om det gäller radioteater, tv-serier eller tv-långfilmer, skyddas på samma sätt som litteratur och biofilm i 70 år efter upphovsmannens död, eftersom en manusförfattare har skrivit materialet. Likså skyddas musikinspelningar av låtskrivarens dödsår +70 år, medan artisten "bara" får sitt arvode och royalty på framtida framföranden/försäljning - och ljudteknikern får nöja sig med sin lön.
Återigen kommer vi tillbaka till kravet på unikt skapande, dvs att två personer inte ska inte kunna åstadkomma samma sak om de står på samma plats i samma ögonblick. Precis som i fallet med fotografier, så torde två personer utrustade med bandspelare eller tv-kameror uppnå mycket likartade resultat: produkten är till stor del ett resultat av en teknisk maskin och alltså inte uteslutande ett resultat av personens egen kreativitet. Man kan också se det som ett oberoende av rummet: en skribent kan skriva om något utan att vara fysiskt närvarande, och en målare eller vävare kan måla de mest fantastiska naturscenerier helt ur fantasin. Fotografen, ljudteknikern och videofilmaren måste befinna sig på platsen där det sker som de ska återge.
Självfallet borde slutprodukten - det färdigklippta radio- eller tv-programmet - kunna betraktas som ett unikt verk, eftersom två redigerare knappast lär åstadkomma samma slutresultat med det material de har till sitt förfgogande. Detta bryr sig dock inte lagen om, troligern pga att de flesta radio- och tv-program är lagarbeten, där upphovsrätt baserad på alla inblandades dödsår skulle göra det omöjligt att praktiskt hantera lagen. Speciellt eftersom snuttar ur olika radio- och tv-program ofta återanvänds i andra program (tänk bara på nyhetssändningar och dagsaktuella politiska dokumentärprogram).
Med fiction är läget annorlunda, som sagt. Varje film eller TV-serieavsnitt har en lätt identifierad manusförfattare, regissör och ett par till, lätt identifierbara personer. Lagen säger därför att upphovsrätt till ett "filmverk" gäller "intill utgången av sjuttionde året efter dödsåret för den sist avlidne av huvudregissören, manusförfattaren, dialogförfattaren och kompositören av musik som har skapats speciellt för verket." Thomas Blomberg 28 februari 2006 kl.20.11 (CET)
thread_title:  Verkshöjd för ljud och rörliga bilder 

message: Skyddet för fotografiska bilder tillkommer fotografen. Den som trycker på utlösaren presumeras vara fotograf. Nordell menar i sin Rätten till det visuella att bilder som tagits av djur eller helt på mekanisk väg saknar skydd, då djur eller maskiner inte kan vara rättssubjekt. Det måste ha funnits en mänsklig avsikt att framställa en bild. Det blir därmed också tveksamt om t.ex. satellitbilder eller bilder från automatisk trafikövervakning om man inte kan peka ut en människa som fotograf. Den sortens bilder skulle inte vara skyddade i 50 år utan helt sakna skydd i upphovsrättslagen. (Nordell, s. 113-115). Thuresson 27 april 2006 kl.01.23 (CEST)
replies: text: Kan inte fotografen överlåta upphovsrätten t ex till sin arbetsgivare?//--IP 27 april 2006 kl.07.33 (CEST)
replies: text: :"bilder som tagits av djur eller helt på mekanisk väg saknar skydd, då djur eller maskiner inte kan vara rättssubjekt". Intressant eftersom en del spektakulära naturbilder/naturfilmsnuttar tagits med obemannad kamera med fotocell/rörelsedetektor som utlösare, eftersom djuren är försiktiga med människor på plats. Vad räknas de bilderna som? -- BIL 3 februari 2007 kl. 13.42 (CET)
thread_title: Det fotografiska subjektet

message: "Verket får inte vara så enkelt att 'vem som helst' skulle kunna komma på det."
Som det nu står är det motsägelsefullt. I princip står det: Ett trivialt verk är inte ett verk. Byt ut verk mot alster eller skapelse eller liknande. Tycker jag. Kricke242 16 maj 2008 kl. 15.28 (CEST)
thread_title:  Motsägelsefullt 

message: Högre upp står det: Man riktar apparaten mot ett motiv och trycker på avtryckaren, och vips har apparaten skapat en bild åt en... Fel! Ett fotografi skapas först och främst i huvudet av fotografen (undantag bevakningskamaror mm), sedan trycker man på avtryckaren. Beroende på hur fotografen har tänkt (eller planerad) sin bild blir resultatet. Och resultatet kan skilja avsevärd mellan två fotografer trots att de tar en bild från samma plats, på samma motiv, vid samma tillfälle. Hälsningar --Holger.Ellgaard 25 februari 2009 kl. 10.57 (CET)
replies: text: Ibland tycker jag att många i strävan efter att fotografiska bilder inte ska ha verkshöjd förringar den kunskap och tanke som ett fotografi ofta kräver. Det är sällan som en professionell fotograf bara knäpper av en bild. För äldre pressbilder, som utan verkshöjd har ett skydd på 50 år, pratar vi om val av kameraformat, bländare, slutartid, objektiv, film, framkallningsmetod och ibland även kopieringsförfarande. Och om vi pratar om bilder tagna med storformatskamera så tillkommer en hel rad med teknikaliteter och val som måste beaktas. Utöver detta kommer exempelvis tidpunkt, motiv och placering etc etc. --AHA 27 januari 2010 kl. 13.28 (CET)
replies: text: :Jupp, men trivialiteterna vi skriver tom i våra kommentarer ska skyddas av (visserligen fria) licenser, oavsett vad vi skriver för smörja. Jag har ännu inte kännt att jag skrivit något här som har ett sådant värde att det behöver skyddas av någon licens över huvud taget. -- Lavallen 27 januari 2010 kl. 14.18 (CET)
thread_title: Att fotografera

message: Hej, wikipedianer!
Jag har just ändrat 1 externa länkar på Verkshöjd. Kontrollera gärna mina ändringar. Om du har några frågor, eller vill be boten ignorera vissa länkar eller hela artikeln, läs frågor och svar för mer information. Jag har gjort följande ändringar:
*Lade till arkiv https://web.archive.org/web/20100825024117/http://www.hogstadomstolen.se/Domstolar/hogstadomstolen/Avgoranden/2009/2009-04-09%20T%201421-07%20Dom.pdf till http://www.hogstadomstolen.se/Domstolar/hogstadomstolen/Avgoranden/2009/2009-04-09%20T%201421-07%20Dom.pdf
När ändringarna har blivit kontrollerade kan du använda verktygen nedan för att rapportera eventuella problem.
*Om du har hittat länkar som påstås vara döda men inte är det kan du rapportera det som falskt positivt.
*Om du har hittat fel i själva ändringen kan du rapportera en bugg.
*Om du har hittat fel med själva URL:en, som till exempel att den använder en otillförlitlig arkivtjänst, kan du ändra det med URL-verktyget.
Hälsningar.—InternetArchiveBot (Rapportera fel) 30 maj 2017 kl. 01.31 (CEST)
thread_title:  Externa länkar ändrade 

message: Hej, wikipedianer!
Jag har just ändrat 1 externa länkar på Verkshöjd. Kontrollera gärna mina ändringar. Om du har några frågor, eller vill be boten ignorera vissa länkar eller hela artikeln, läs frågor och svar för mer information. Jag har gjort följande ändringar:
*Lade till arkiv https://web.archive.org/web/20090418023516/http://www.affarsvarlden.se/affarsjuridik/article555842.ece till http://www.affarsvarlden.se/affarsjuridik/article555842.ece
När ändringarna har blivit kontrollerade kan du använda verktygen nedan för att rapportera eventuella problem.
*Om du har hittat länkar som påstås vara döda men inte är det kan du rapportera det som falskt positivt.
*Om du har hittat fel i själva ändringen kan du rapportera en bugg.
*Om du har hittat fel med själva URL:en, som till exempel att den använder en otillförlitlig arkivtjänst, kan du ändra det med URL-verktyget.
Hälsningar.—InternetArchiveBot (Rapportera fel) 3 februari 2018 kl. 01.37 (CET)
thread_title:  Externa länkar ändrade