Diskussion:Intelligenskvot

message: (inlagt för läsligheten Rursus (fer tjyjven! "kreditera" så här) 29 mars 2010 kl. 13.00 (CEST))
Samma kritik här, som vad gäller artikeln intelligens: det är meningslöst att nämna en IQ-siffra, om man inte anger vilken skala som använts. /Habj 5 juli 2005 kl.17.42 (CEST)
replies: text: Alla skalor utgår från 100 som medelvärde.//--IP 5 juli 2005 kl.17.48 (CEST)
replies: text: :Fullt korrekt, och de statistik-mässiga detaljerna har jag inte koll på. Olika skalor använder olika standardavvikelser (och kanske även någon annan parameter skiljer som jag inte har pejl på) - jag vet inte exakt vari skillnaderna består, men samma siffror på olika skalor inte betyder samma sak - IQ-värdet 100 är undantaget. Skalorna är så att säga olika "platta". Tabellen på den här sidan är nog en hygglig illustration. /Habj 5 juli 2005 kl.17.54 (CEST)
Mensa har inte 131 angivet som gräns. Det som räknas är "the 98th percentile" som räknas ut för resp. land. (Glömde logga in...) /Hexmaster 10 maj 2006 kl.09.16 (CEST)

text: Någon har skrivit att de olika skalorna beror på att de utgår från olika normalfördelning. Det är väl snarare så att de utgår från olika kvoter, men har samma normalfördelning?//--IP 10 maj 2006 kl.09.24 (CEST)
Det finns ett antal olika skalor. Alla utgår de dock från samma normalfördelning. Vad som skiljer är standardavvikelse, och ibland även medelvärdet (det finns faktiskt ett litet antal som inte har medelvärdet 100). Kurvorna för de olika skalorna är i princip desamma - det som skiljer är avstånden mellan stegen på x- och y-axlarna. Att räkna om från en skala A till en skala B är enkelt om man känner till standardavvikelserna (och i förekommande fall medelvärdena) för de båda skalorna:
#Drag av A:s medelvärde från A:s värde.
#Dividera det uppkomna resultatet med A:s standardavvikelse.
#Multiplicera det uppkomna resultatet med B:s standardavvikelse.
#Lägg till B:s medelvärde.
Wechsler har standardavvikelse 15, Stanford-Binet 16, Cattell 24 (alla medelvärdet 100). Sätter man in det i tabellen, får man en ganska hyfsad överensstämmelse (med hänsyn tagen till vissa avrundningsfel). Tag t.ex. omräkningen av Stanford-Binet 176 till Catell: 
# 76 
# 4,75 
# 114 
# 214. 
Stanford-Binet har f.övr. allt mer kommit att framstå som den "officiella" IQ-skalan, den man menar när man inte anger något namn. 
Tilläggas kan, att "normalintelligens" brukar definieras som medelvärdet +/- en standardavvikelse. I Stanford-Binets fall alltså 84 - 116. / Law 25 juli 2006 kl.11.10 (CEST)

text: Imponerande! Kan du inte skriva in detta i artikeln?//IP 25 juli 2006 kl.11.12 (CEST)
replies: text: : Enligt mensas testpsykolog kallas numera en av skalarna "IQ-skalan" vilket var okänt för mig (och låter ganska konstigt i mina öron, men men). Förmodar då att detta är Stanford-Binet. // habj 25 juli 2006 kl.11.20 (CEST)
replies: text: ::Ja, det är det (står bl a under punkt 12 på Mensa FAQ på Mensa Sveriges hemsida). Emellertid anges standardavvikelsen för denna skala där (på Mensas hemsida) till 115. Jag har alltid hört att det är 116 (vilket för övr. stämmer med tabellen på den här sidan). Sökning på Google ger båda värdena. Återkommer när jag tagit reda på vad som verkligen gäller. / Law 25 juli 2006 kl.13.21 (CEST)
replies: text: :::Är det inte så att 115 och 85 räknas som normalintelligens, men att 116 räknas som "överintelligens" och 84 som "under medelintelligens"? Alltså till 116, men inte till och med 116. (I praktiken är ju förstås ingen så kategorisk när de bedömer IQ-värden).//IP 25 juli 2006 kl.15.39 (CEST)
replies: text: ::::Det du undrar är alltså frågan om intervallet är öppet eller slutet, och uppriktigt sagt vet jag inte. Eftersom Mensa anger gränsen för 98:e percentilen (som går vid 2 standardavvikelser) till 131 eller mer i IQ-poäng enligt Stanford-Binet (vars standardavvikelse de sätter till 15), så borde intervallet vara slutet. Men det innebär bara att det blir 84-116 om standardavvikelsen är 16. Är den 15 så blir det precis som du säger 85-115. Sedan tillkommer problemet med att mitt antagande att det är slutet, bara för att intervallet ovanför 98:e percentilen är det, inte behöver hålla.

text: ::::Frågan om standardavvikelsen är 15 eller 16 för Stanford-Binet har jag ännu inte löst. Mensas hemsida och wikis egen Psykologiska test säger 15, tabellen på den här sidan, en kursbeskrivningssite från Institutionen för psykologi vid Lunds universitet och en inte särskilt förtroendeingivande artikel på susning.nu säger alla 16. Mlm dött lopp, alltså. (De övriga artiklarna var knappast tillförlitliga). Som ett kuriosum kan jag meddela att jag hittade en skala som inte hade medelvärdet 100: Pliktverkets I-prov med medelvärdet 5 och standardavvikelsen 2. Fast den typen av prov är alla mlm hemsnickrade. / Law 25 juli 2006 kl.16.21 (CEST)
thread_title: (slumprubrik)

message: tabellen borde ange intervall av IQ, exempelvis 91-109 och hur stor andel som torde hamna i detta intervall under förutsättningen att IQ är normalfördelat (vilket antas i dessa modeller.)
Dessutom borde den totala populationen summera upp till 100% och varken mer eller mindre.
Barr 27 april 2006 kl.20.01 (CEST)
replies: text: Tabellen anger inte högsta och lägsta värde, eftersom man inte känner till det. Därför anges inte hela populationen i tabellen, vilket framgår.

text: IQ-skalorna är framräknade på basis av normalfördelning, så om den är en felaktig hypotes är skalorna som sådana felaktiga och oanvändbara.//--IP 27 april 2006 kl.20.04 (CEST)
thread_title:  felaktig tabell 

message: G-faktorn med små tillägg av specialbegåvning "ovanpå" kontra "många olika intelligenser" borde in i artikeln. Enligt mensas testpsykolog är teorin om G-faktorn numera allmänt accepterad, jag kan dock inte bedöma den saken. // habj 25 juli 2006 kl.11.25 (CEST)
En bra sida för att reda ut begreppen är "Institute for Applied Psychometrics (IAP)", .
"The higher-stratum structure of cognitive abilities: Current evidence supports g and about ten broad factors" av John B. Carroll.  
Det verkar vara så att det finns g (generell intelligens) och ett antal "smalare" intelligenser". Det finns därutöver 70 "mycket smala" intelligenser. Hur många som man bör mäta beror på vilket syfte mätningen har.
Det material jag hittar på IAP verkar grundat på god vetenskap (kan replikeras av olika forskare som inte är polare, testerna har en validitet och reliabilitet som ligger mellan acceptabel och mycket bra, stort underlag i vetenskapliga tidskrifter, etc)
Gardners syn har fått kritik från en rad forskare, eg Robert Sternberg och Nathan Brody, för att hans taxonomi för multipla intelligenser saknar empirisk grund.
IMHO, så finns det god anledning att tro att intelligensbegreppet kan vidgas på ett sätt som är vetenskapligt försvarbart (eg känna igen ansikten, identifiera ansiktsuttryck snabbt och korrekt, exekutiva funktioner). Det finns dock mycket dålig vetenskap här (eg Goleman) och en irriterande brist på kritiskt tänkande hos många "köpare" av intelligensteorier (eg lärare) QiamiCaang--83.254.135.225 14 september 2007 kl. 09.06 (CEST)
replies: text: Som någon forskare sa:
replies: text: :med intelligenstest mäter man intelligenskvot

text: vilket är vad denna artikel handlar om. Rursus (fer tjyjven! "kreditera" så här) 29 mars 2010 kl. 13.02 (CEST)
thread_title:  G-faktorn 

message: Enligt de forskningsrapporter som jag läst ligger cirka 1% av befolkningen på en intelligenskvot under 70 (vilket räknas som utvecklingsstörning), bland annat Magnus Tideman (2000) och Gunnar Kylén (1981;1986). Jag undrar var siffrorna i artikeln kommer ifrån då inga källor är angivna.--MissMon 3 juni 2009 kl. 08.21 (CEST)
replies: text: Artikelns skala borde väl basera sig på normalfördelningen, antar jag. Värderingstabellerna är ju baserade på befolkningen, vilket gör att ca 2,2% av befolkningen per definition har ett IQ under 69 med vald standardavvikelse. Källa på det vågar jag inte säga något om, men eftersom Mensa drar gränsen för 2% vid 131 känns 69 som en trolig motsvarighet åt andra hållet. Axelv 10 juni 2009 kl. 19.53 (CEST)
replies: text: :Jag blev bara förvånad över siffrorna då jag precis skrivit uppsats i ämnet och all litteratur som jag hittat anger andra siffror, blev då nyfiken på vilken litteratur wiki-artikeln bygger på.--MissMon 12 juni 2009 kl. 03.26 (CEST)
replies: text: ::Om normalfördelningen stämmer, och som sagt 2% har ett IQ över 130, måste 2% sägas ha ett IQ på 70 eller under. Detta är vad som lärs ut på kursen Kognitiva processer vid Psykologprogrammet vid KI, se tabell s. 8 här. Det framgår indirekt också från Mensas dokument om intelligens här, s. 2 (4% av befolkningen har antingen under 70 eller över 130, och 2% har över 130).//--IP 12 juni 2009 kl. 09.33 (CEST)
replies: text: :::Vilken standardavvikelse anger dina rapporter? Med standardavvikelsen 15 borde det vara 65 eller lägre som en procent av befolkningen har. Här är en enkel förklaring. --Ainali 29 mars 2010 kl. 18.32 (CEST)

text: Jag är ganska säker på att Magnus Tideman och Gunnar Kylén ligger över 70. Rursus (fer tjyjven! "kreditera" så här) 29 mars 2010 kl. 08.22 (CEST)
thread_title:  IQ under 70 

message: Det är förvisso korrekt det som står i artikeln om att man räknar med att den genomsnittsintelligente har 100 i IQ och att 15 poäng motsvarar en standardavvikelse, men det som saknas i artikeln är att för att detta ska vara korrekt så måste man veta vilken folkgrupp man mätt på eftersom det skiljer så oerhört mycket i IQ mellan olika befolkningsgrupper. Kalibrerar man skalan så att nordeuropeer får 100 i genomsnitt kommer grupper som aboriginer, bushmän, pygmeer och även fullväxta afrikaner ha en medel-IQ som ligger signifikant under 100. Inom dessa grupper är det exempelvis signifikant fler som har en IQ under 70. Skulle vilja se något om detta i artikeln, gör det själv om jag hittar några relevanta källor. Agge2 (disk) 13 juli 2012 kl. 10.34 (CEST)
thread_title:  IQ-fördelning hos olika folkgrupper