Разговор:Жарко Тодоровић Валтер

message: У књизи „Ко је ко у Недићевој Србији“, аутор Симо Ц. Ћирковић, стр. 475, наводи се биографија Жарка М. Тодоровића (Кремна, 29.9.1895 - Београд, Јајинци, 26.12.1942). Кључни делови биографије су исти: надимак Валтер, сарадња са Дражом Михаиловићем, да га је хапсио Гестапо, помиње се брат Бошко итд. Ипак основни подаци о рођењу и смрти, као и средње слово се разликују. Наводи се и "По неким изворима упућен је у логор Маутхаузен и успео је да преживи". Указујем на ове биографске разлике да би се могло видети шта је од тога уствари тачно. --Ђорђе Стакић (р) 00:02, 21. јануар 2016. (CET)
Мислим да то нису исте личности, јер овог Жарка П. Тодоровића помињу браћа Кнежевић: 
...У  октобру  је  приспео  из  Београда  у  Португалију, а доцније  у  Лондон,Градимир  М.  Бајлони,  студент,из познате београдске породице. Он је успео да пренесе један поверљив извештај о приликама у Југославији, као и шифру за општење са Михаиловићем. Шифру и  извештај дао му је ђенералштабни мајор  Жарко П. Тодоровић, који је са својим братом Бошком  био један од првих и најваљанијих сарадника Дражиних...  
Радоје и Живан Л. Кнежевић, Слобода или смрт, прво издање, ауторско издање, Сијетл, 1981, стр. 25.
На стр. 566 Кнежевићи дају његову фотографију снимљену 1941. године и потписом: Ђенералштабни  мајор  Жарко  П.  Тодоровић. Први  командант  Београда /18  јуни-30август  1941/,  па  командант  Београда  и  Војводине,  па  командант Хрватске  и  Славоније. Отеран  у  Дахау  1.октобра  1943."  из других извора знамо да није отеран у Дахау, већ у Маутхаузен, али је то допуштена непрецизност, а вероватнији датум код више аутора је 14. октобар 1943.
На више места код б. Кнежевић, али и код других аутора помињу се заједно, или само његов брат, Бошко П. Тодоровић...
Испод следећег коментара оставила сам извор за каснији живот, а када стигнем да погледам као се додају фусноте нећу још неколико за потврду информација из главног текста. ~~ninam
thread_title:  Први поднаслов 

message: После рата Жарко Тодоровић ступа у француску Легију странаца, у којој проводи десет година. Ратовао је у Индокини, укључујући и први рат у Вијетнаму. Стекао је француско држављанство и примљен је на службу у Генералштаб француске армије, где је и пензионисан, у чини генералштабног пуковника. Преминуо је у Паризу око 2000. године.
Nemoguće je da je dobio oficirski čin u Legiji stranaca. Oficirske činove su nosili isključivo Francuzi sa završenim vojim školama. Ostali su mogli dobiti maksimalno čin narednika (podoficirski čin).
Takodje pozivanje na časopis Poglede je neozbiljno jer isti ne koristi i ne poziva se ni na kakve istorijske izvore po ovom slučaju (Pogledi su mesečnik koji se izdaje u Kragujevcu). 
Вероватно да  није прочитао целу одредницу, јер би видео да је пуковник Жарко Тодоровић завршио француску Ратну школу, у коју је послат као један од најбољих у Војној Академији коју је завршио у Београду, а и да му је Де Гол био предавач...
Да је постојећа референца, текст у Погледима, тачна потврђује академик проф. др Димитрије Ђорђевић у својим успоменама „Ожиљци и опомене“, том 1 стр. 54 (друго издање, БИГЗ, Београд, 1995): 
...Можда би било вредно, историјске истине ради, поменути да је од 1941-1944. Гестапо провалио девет Дражиних штабова у Београду, претпоследњи на челу са мајором Жарком Тодоровићем, који је отеран у Маутхаузен (Жарко Тодоровић је преживео логор и после рата служио је под именом капетан Дививје, као официр француске војске и њене окупационе зоне у Немачкој)...
Ко има времена, молила бих да дода референцу у текст, што сама не чиним, јер бих прво морала да тражим како се постављају фусноте, за шта немам времена. Поздрав свима, ~ninam
thread_title:  Послератни период