Vita:Tabányi Mihály

message: A dzsessz műfaj egyedüliként való megjelölése félreértehő. Az 50-es években a szöveg nélküli szórakoztató zenére könnyen rámondták, hogy dzsessz. Tabányi zenéje mai füllel inkább könnyű szórakoztatózene. A műfaji megjelöléshez át kellene gondolni: alapvetően jellemző-e zenéjére a ritmus és a dallam variálása. MZ/X vita 2012. szeptember 20., 21:53 (CEST)
thread_title:  Műfaj 

message: A dzsessz műfaj önmagában tág fogalom, ez való igaz. De ha arra gondolunk, hogy Misi bácsi mikor élte fénykorát, '40-'50-es évek, akkor rájövünk, hogy miről is van szó.
Abban igazad van, hogy a zenéje könnyű szórakoztatózenének hallatszik, és nem csak mai füllel! Mert aki ismeri, ezt a stílust, a swinget - dögös tánczenét - az pontosan tudja, hogy mi a dörgés.
Ahhoz, hogy ezek a dolgok egyértelműek legyenek, természetesen bővíteni kellene a szócikket. Tervben van csak kevéske az infó, mi még túl fiatalok vagyunk, talán az idősebb korosztály jobban emlékszik.
--Matepyt  V.I.T.A.  2012. szeptember 21., 07:02 (CEST)
thread_title:  Re.Műfaj 

message: Kérem, nézzen valaki utána, mert a gordon a nagybőgő neve. Vagy elírás történt??  MZ/X vita 2016. március 13., 15:44 (CET)
Nincs elírva! Gordon és Orgona szakon végzett. – Matepyt  V.I.T.A. 2016. április 2., 16:32 (CEST)
thread_title:  Gordon? 

message: Másutt már jeleztem. Továbbra se nagyon látom, mi a forrása a Kodály-idézetnek. Még a leghitelesebbnek az a verzió tűnik, ami a Budapest folyóiratban található (a hivatkozás a szócikkben található), és azt is Tabányi maga meséli. Ráadásul a történet szerint a nevezetes mondatot ő nem is hallotta. Talán Ádám Jenő mondhatta el neki, akivel Kodály a történet szerint a véleményét megosztotta. Az idézet sok helyen feltűnik, de eléggé úgy látszik, hogy a szöveget egymástól veszik át, vagy csak tartalmilag idézik, többnyire felfelé kerekítve. Az adatok szerint az esetet megírta a Pester Lloyd, 1941-ben és Kodály a Muzsikában, nem tudni mikor. (Elég rövid időszak kereshető a folyóiratban online, ott nem tudtam azonosítani.)
Tabányi az interjúban: „Rettenetesen megilletődtem, de rögtön kapcsoltam, hogy én játszom az egész Székelyfonót, játszom a Moldovai táncokat. És akkor elkezdtem a Székelyfonóból játszani Kodálynak a számait és az átiratait. Kodály először nem mosolyodott el, nagyon ritka volt, hogy ő valakire mosolygott volna. Tíz-tizenöt percig nem szólt egy szót sem, csak összesutyorgott az Ádám professzorral, utána pedig kimentek a folyosóra. Ott mondta végül azt az utóbb híressé lett mondatot, hogy én eddig nem ismertem ezt a hangszert, de most már elismerem, hogy ez is koncerthangszer, ha a Tabányi játszik rajta.”
Ez messze van attól a szuperlatívusztól, amit a szócikk vezető idézete a nagyon is kritikus és visszafogott Kodálynak tulajdonít. (A Moldovai táncok nem tudom, mi akar lenni, talán a riporter félrehallása.) – Garamond vita 2018. május 12., 17:43 (CEST)
replies: text: Mélyen egyetértek! Sajnos az Öreg több helyen erősen csúsztatott. A helyzet a következő: azt állította magáról, hogy nyert az oslói úszó EB-n, de ez kétszeresen nem igaz: Oslóban nem volt úszó EB, és egyébként sem nyert. Soha, sehol nem választották a harmonika királyává!!!!!! Még a kifejezést is lopta, ugyanis a korabeli újságok Marnitz Frigyest nevezték a harmonika királyának. Ő gyártotta a harmonikákat. Sajnos úgy tűnik a Kodály-történetet is ő találta ki. Az újságok sehol nem írnak erről. Kodálynak ráadásul nincs Moldovai táncok című darabja, marosszéki és galántai igen. Abban az időben a CANTULIA volt a harmonikák királya, de nem volt harmonika király! Az Öregről 1949. 02.22-én egy mínuszos apró hírben írják le elsőként azt a szót, hogy harmonika király. Elsőként hosszú kontextusban 1997. május 16-án írta le Fekete Judit vele kapcsolatban a harmonika király történetet a Magyar Nemzet 7. oldalán. Jó volna végre az igazságot írni, leismerve Tabányi zsenialitását és abszolút hallását, bár ez utóbbit is egy újságíró írta le.  Dárdarázó vita 2023. január 31., 10:14 (CET)
A cikk helyenként kifejezetten bulvár-stílusú, lexikont sosem látott szerkesztőkre vall. 
A Kodály-idézet nem való lexikonba, ugyanis a mondat lényege - ha egyáltalán hiteles a forrása - nem a szavakban, hanem egy gesztusban van. Ilyesmi legfeljebb újságcikkbe való.
Ugyancsak megdöbbentő, hogy Tabányi harmonikájának ellopása ürügyén egy bűnügyi beszámoló is bekerült ebbe az életrajzba.
Iszonyú nagyot téved, aki azt hiszi, hogy mindenféle "színes" "háttér" információra van szükség egy-egy szócikknél. Ez nem így van. A kevesebb több. Aki a bűnügyre kíváncsi, ne a Tabányi-életrajzban olvasson erről. A lexikoncikk a címében foglaltakról szól. Szigorúan.--Linkoman vita 2019. július 13., 11:20 (CEST)
 Teljesen igazatok van. Bátran szerkesztettem, és eltávolítottam a Kodály-idézetet, valamint átírtam-lerövidítettem-bulvármentesítettem a betörésről szóló szakaszt. Malatinszky vita 2019. július 13., 14:24 (CEST)
thread_title:  Nagyon jó?