Vita:Vérszerződés

message: A Nagyboldogasszony cikkben szerepel, hogy az utána következő napon, azaz augusztus 16-án jött létre a vérszerződés. Sajnos csak annyi van ott, hogy „egyes történészek szerint”, pedig erről érdekelne bővebb infó. Alensha 2011. október 31., 14:30 (CET)

message: A vérszerződésre vonatkozó rész a szócikkből: „egy nagy, földből készült tálat borral megtöltenek, majd a szerződő felek, magukon tőrrel apró sebet ejtve, vérüket a borba csorgatják, ezután az elegybe handzsárt, nyílvesszőket, csatabárdot, alabárdot mártanak. Mindeközben imádságokat mondanak, végül a szerződő felek az elegyből egy-egy hajtást isznak, s így tesznek mindazok is, kik a követőik között vezérnek számítanak.”
Pár észrevétel. Az angol szövegben „earthern bowl” szerepel, ez inkább agyagedény, konkrétan agyagtál lenne.
Közben találtam egy másik fordítást is (The History of Herodotus, parallel English/Greek, tr. G. C. Macaulay, [1890])  , itt már egész konkrétan agyagkupa szerepel, de ez csak egy apró probléma lenne.
Az eredeti görög szövegben a „μαχαίρῃ” szó szerepel, ezt fordította az egyik angol változat „scymitar”-nak, a másik „sword”-nak (Macaulay). Aztán a scymitarból lett handzsár. Most azzal ne is foglalkozzunk, hogy a szkíták pontosan milyen kardot használtak (akinakes stb.). Induljunk ki a görög „μαχαίρῃ” szóból, egy átlagos olvasó számára teljesen elég, ha kardként fordítjuk, esetleg egy megjegyzéssel, hogy a Hérodotosz által említett kard leginkább az európai falchion nevű kardhoz hasonlított, legalábbis a ógörög vázákon fellelhető ábrázolások alapján :en:makhaira.
A nyílvesszők, csatabárd OK, bár lehet, hogy nem egy nagyobb csatabárdra (viking) kell gondolni, hanem egy kisebb, fokosszerű fegyverre. Viszont van egy masszív félrefordítás: „javelin” nem alabárd, hanem hajítódarda, furcsa is lenne, ha a szkíták egy jellegzetesen gyalogsági fegyvert mártogattak volna egy agyagkupába. -- Ulrich von Lichtenstein vita 2014. szeptember 14., 08:56 (CEST)
thread_title:  Hérodotosz, szkíták és handzsár 

message: Gyermekkoromban olvastam a Magyar regék és mondák (Lengyel Dénes) c. mondagyűjteményt (MEK-ben megtalálható). A magyarok útra kelnek c. részből idézek: "A hét vezér aztán megvágta karját, és vérét egy serlegbe folyatta, annak jeléül, hogy amit fogadnak, vérükkel, életükkel is megvédelmezik." Szerény véleményem szerint a serleg arra utal, hogy körbeadták és megitták az összekeveredett vért (talán borral keverve), hogy vérük testükben erősítse a szerződés jelentőségét. Nem literekre kell gondolni, hanem pár decire, ami borral keverten kibírható. Nincs kizárva, hogy szkíta szokást vettek át, mint nomád népek. Ugyanis a testen kívüli vérkeveredés akár harci helyzetben is előfordulhat, azaz tudatlanul, tehát eléggé nehéz azt gondolni, hogy ennek komoly jelentősége van. Minden komoly tárgyalási megállapodást még a mai napig is étellel és itallal is megerősítenek fogadás formájában sokszor. A vérszerződés speciális fogadás volt a nomád magyarok életében talán. Szaladdin vita 2023. január 6., 19:28 (CET)
Ide tartozik még ez a néhány mondás:
"Amit meg kell enni, azt meg kell enni.
Amit meg kell inni, azt meg kell inni.
Amit meg kell tenni, azt meg kell tenni.
Ha meg kell halni, akkor meg kell halni." https://www.citatum.hu/gyujtemeny/etkezessel_kapcsolatos_kozmondasok
A szöveg nagyon egyszerű, nincs kizárva, hogy köze lehet az ősi szerződésekhez, ily módon akár a vérszerződéshez is. Ami még érdekes lehet, hogy gyakorlatilag egy pszichikai azonosulási folyamat történik egy komoly szerződés esetén, ugyanis egymás érdekeit olyan szinten kell számontartani és értékelni, mintha azok a saját érdekeink is lennének. Ma egy szólás őrzi ezt az azonosulási törekvést: Amit eszel, azzá válsz. Ebből következhet az, hogy a serlegbe csurgatott vért - feltehetően segédanyaggal keverve - el is kellett fogyasztani. Szaladdin vita 2023. január 7., 11:56 (CET)
thread_title: Bevezetéshez