Vita:Középfölde

message: Bombadil Toma nem biztos, hogy maia volt, sőt. Erre Tolkien sosem adott egyenes választ. Sokan próbálták már megfejteni kilétét (példaként lásd EoA:Tom Bombadil és az innen elérhető írások. Személy szerint nekem az a teória tetszik a legjobban, amely szerint ő a Földszellem, a Természet megtestesítője, hisz másként nem lehetett volna Ardán hamarabb, mint Melkor, aki elsőként lépett annak földjére. De ezt ebben a formában nem akarom beleírni a cikkbe, mivel erősen spekulatív. -- Serinde 2005. július 17., 15:46 (CEST)
replies: text: Tudom, írtam is (remélhetőleg), hogy a vélhetően közéjük tartozó Bombadil Toma. Mellesleg hs Földszellem volt, akkor szerintem muszáj volt, hogy maja legyen (mi más lehetett volna? minden Arda előtt már létezett szellem vagy vala, vagy maja sz'tem). Szerintem rendben volt a cikk. Telitalálat Felügyelő

text: Az ellentmondás feloldását én inkább úgy képzelem el, hogy a tündék, elvonultsága miatt, egyszerűen elfelejtették őt megemlíteni mitologikus irataik (Ainulindale stb.) kanonizálásakor. Bombadilról általában is mindenki megfeledkezett. Ugyanúgy, ahogy a Bibliát sem szabad és nem is lehet mindenhol szó szerint értelmezni (jó pl. erre az a szekta, mely a "szeresd felebarátodat" parancson azt érti, hogy testileg is szeresd),   természetesen a tévedni képes lények (Tündék, Findegil deák, később pedig Tolkien) által lejegyzett mitológiákat sem. Telitalálat Felügyelő 2005. július 17., 15:59 (CEST)
Erre is csk későn válaszolok... Egyes feltételezések szerint Tolkien saját magát jelenítette meg Bombadil személyében. Ebben az esetben érthető, hogy ő előbb volt Ardán, mint bármely más lény :) Sőt, mivel Bombadil kilétét Tolkien soha nem fedte fel, ez is utalhat erre az elméletre (azét ifdétlenül hangozna: "Ja Bombadil? Az én vagyok, nem jöttek még rá?" :)Neruo 2006. február 25., 17:55 (CET)

message: A szilmarilok azt írja, hogy 
"Amikor az első árnyak megjelentek a Bakacsinerdőben, akkor jelentek meg Középföldén az istarok is, akiket az emberek varázslóknak neveztek. Akkoriban senki sem tudta, honnan jöttek, csupán Círdan Szürkerévben, s ő is csak Elrondnak és Galadrielnak árulta el, hogy a tengeren túlról. Ám később a tündék beszélni kezdték, hogy a Nyugat Urai küldték őket, hogy szembeszálljanak Sauron hatalmával, ha ismét fölbukkan, s hogy a tündéket meg az embereket és minden élőt, aki jót akar, hősi tettekre buzdítsák. Öreg, ám friss emberek alakjában jöttek, és az évek során alig változtak, csak lassan öregedtek, pedig nagy gondok nyugodtak a vállaikon; nagy volt a bölcsességük s 	a szellemük és a kezük hatalma. Sokat jártak a tündék és az emberek között, de tanácskoztak állatokkal és madarakkal is, és Középfölde népei sok nevet adtak nekik, mert az igazi nevüket nem árulták el. Közülük a legjelesebbeknek a tündék a Mithrandir és a Curunír nevet adták, de az északi emberek Gandalf és Saruman néven ismerték őket."
Ez alapján nem kérdéses, hogy nem emberek voltak, hanem maiák. -- Serinde 2005. július 17., 16:28 (CEST)
És akkor miért mondja Szarumán a Gyűrűk urában azt, hogy más fajok ideje leáldozott, és "a mi időnk jött el, az ember ideje"? Telitalálat Felügyelő 2005. július 17., 16:32 (CEST)
replies: text: Kézenfekvő. Köszönöm, ezt is tudjuk. :-)) Telitalálat Felügyelő 2005. július 17., 16:39 (CEST)
Sajnos igen későn válaszolok... Az elfogadható válasz Szarumán mondatára, hogy Szarumánt kitagadták a Rendből, elvesztette képességeinek nagy részét?Neruo 2006. február 25., 17:51 (CET)

text: Kösz a választ, de az nem elfogadható, mivel szarumán akkor mondja Gandalfnak, mikor hatalma teljében van, még pont mielőtt Gandalfot fogságba ejti. Gandalf csak hónapokkal (évekkel) később taszítja ki a rendből. Serinde válasza viszont teljesen logikus, és összhangban van a művel is. ♥♥♥: Gubb   ✍    2006. március 28., 20:25 (CEST)
Jó hát Tolkien se lehet tökéletes :) és a fordításba is csúszhat hiba. Az angol eredetit kéne megvizsgálni.Neruo 2006. április 8., 14:50 (CEST)
thread_title:  Mágus 

message: "A Mágus (Tolkien angol kifejezésével wizard) mint rend, nem azonos a varázsló vagy mágus fogalmával. Középfölde mitológiájában tanulható mágia nem létezett, minden mágikusnak nevezett hatás a használó inherens képessége volt. Ezt a másodteremtő erőt Tolkien professzor 'will'-nek (a.m.: akarat, hatalom) nevezi, és kizárólag a Valákban, maiákban és (kotrlátozottabb mértékben) a tündékben van meg."
És akkor mi a helyzet a Boszorkányúrral és "az ellenség szemfényvesztéseivel"? ♥♥♥: Gubb   ✍    2006. március 28., 19:28 (CEST)
Sauron maga is maia... az általa készített gyűrűbe (vagy a jelenlétében készített gyűrűkbe) "beleszőtte" saját tudásának egy részét. A Nazgúlok egy idő után Sauron "oldalbordáivá" váltak (tehát hatalmuk Sauron hatalmából táplálkozott), hiszen bukása során vele pusztultak ők is.Neruo 2006. április 8., 14:46 (CEST)
Nem tudom, a Boszorkányúrnak nem volt varázsereje azelőtt is, hogy lidérc lett? Most nem tudok utánanézni a Függelékben. ♥♥♥: Gubb   ✍    2006. április 8., 17:23 (CEST)
Hát ha a númenoriak (dúnadánok) nem tudtak varázsolni (márpedig ilyesmire nem emlékszem... max. homályosan belelátnak a jövőbe.), akkor náluk "kisebb" emberek meg végképp nem... De persze semmi sem biztos. Nem voltam ott :)Neruo 2006. április 13., 17:47 (CEST)
thread_title:  Mágus II. 

message: Nem tudom, szerintem ők nem félig vagy teljesen értelmesek. Bár Tolkien világában az állatoknak (pl. a rókáknak) is értelmesek a gondolataik, azonban én inkább olyasmit gondoltam, hogy tagolt beszédre is képesek, noha korlátozottan (mint pl. a trollok). Szintén kérdéses, hogy a Tó Őre pl. mennyiben értelmes, erre utal talán az, hogy a társaság tagjai közül egyenesen Frodót próbálta elragadni. ♥♥♥: Gubb   ✍    2006. július 1., 14:52 (CEST)
Azt sem hiszem, hogy a crebainok sötét teremtmények lennének, valószínűleg egy állatfaj, amit Szarumán a szolgálatába állított (de pl. ha rókák szolgálnának neki, attól még a róka nem lenne egy az egyben sötét faj - hiszen Szarumánnak emberek is szolgálnak, és az emberiség sem sötét teremtmény ettől. ♥♥♥: Gubb   ✍   </span> 2006. július 1., 14:54 (CEST)
[mondjuk alapvetően gonosznak ábrázolt emberek, a dúnföldiek szolgálják őt Neruo 2006. július 16., 13:39 (CEST)]). 
replies: text: Nem hiszem, hogy alapvetően gonoszak lennének, legfeljebb nagymértékben kíméletlenek  az ellenségeikkel szemben (ez azonban a rohirokról is elmondható), és Szarumán háborús uszításában kihasználja a rohírok (a "forgoilok") ellen érzett történelmi sérelmeiket. Még a haradiakról sem tudjuk, hogy alapvetően gonoszak lennének (ld. Frodó gondolatait a Faramir rohamcsapata által lenyilazott Múmak-lovasról). Az umbari kalózokról esetleg elmondható, hogy természetszerűleg gonoszak. A crebainokról azonban én nem tudok semmi egyebet annál, minthogy Szarumánnak kémkednek. Ismétlem, ettől még nem gonoszak.  ♥♥♥: Gubb   ✍    2006. július 16., 14:07 (CEST)
thread_title:  Crebain 

message: Tolkien eredeti mitológiája, Az elveszett mesék könyve szerint a germánok birodalma az a föld, amely később Anglia lett és létezik egy másik, mesebeli világ, a tündéreké. Miután ezt elvetette új mondát hozott létre, amely egy elképzelt északi birodalomban játszódik, amelynek nem volt kapcsolata a modern kontinensekhez. Ez az elképzelt föld a mítikus „lapos Föld” része volt, amely nagyon hasonlít a germán-kelta regék világához.
Nem tudom, ezzel sem vagyok kibékülve. A germánok birodalma csak azután lett Anglia az én olvasatomban, hogy Meril királynő tündéi elköltöztek vagy kipusztultak onnan. A tünde-föld fővárosa, Kortirion lett később Warwick. ♥♥♥: Gubb   ✍    2006. március 28., 19:30 (CEST)
Itt most mi a kérdés? :) homályos emlékeim szerint Eressea Valinor legkeletibb része, egy külön sziget, ahova az éles szeműek Númenor legmagasabb hegyéről is elláttak. A remek hajós tündék ide valósiak...Neruo 2006. április 8., 14:48 (CEST)
Engedelmetekkel, mivel Serindének igaza van kitöröltem a hozzászólásomat. Vele Serindéét is (ha nem veszi zokon...)Neruo 2006. április 13., 17:42 (CEST)
thread_title:  Tol Eressea 

message: http://strangemaps.wordpress.com/2007/06/03/121-where-on-earth-was-middle-earth/
thread_title: Érdekes elmélet

message: Kedves 84.0.71.234 és 84.0.65.26!
Tudtok forrásokat felmutatni, ami alapján írtátok a haradi emberek című részt? Nincs szívem kitörölni, mert szépen leírtátok. De félek, hogy így nem alkotja ez a szöveg a kánon részét! Szerintem így mondjuk egy szerepjáték írja le a haradi emberek történetét. Arról nem tudok, hogy Tolkien nagyon mélyen elfilozofált volna a dolgon.
Őszintén szólva... nekem már csak az öngyilkos terrorista-merénylők hiányoznak az egészből...--Neruo 2007. október 2., 08:48 (CEST)
thread_title:  Haradi emberek 

message: === Testi természetű lények ===
==== Értelmes/lelkes lények ====
Ezek a lények a világot születésüktől fogva csak a világon belüli törvények kihasználásával tudják alakítani (bár az emberekre ez nem egészen igaz, a fene Tolkienbe és a bonyolult elgondolásaiba), ha mégis nagyobb hatalomra tesznek szert, az általában közvetlenül vagy közvetve egy szellemi természetű lénytől származik.
A tündék (quendek)m, avagy „Ilúvatar Elsőszülöttjei” állnak a szellemi lényekhez bármilyen tekintetben a legközelebb. Halhatatlanok, akárcsak az ainuk; ők a legerősebbek, a legszebbek és legbecsületesebbek, ők kapták a valák tudásából és természetéből a legtöbbet, akik vállalkoznak erre, azok a valákkal együtt laknak Valinorban, de akik Középföldén élnek, haláluk után azok lelke is Valinor erre a célra alkotott helyein (Mandos csarnokaiban) várakozik, mígnem az egyik megfelelő utódban ujjászülethet.
A tündék a világ körein belül halhatatlanok (csak erőszak által halhatnak meg) és sosem betegszenek meg. Hasonlítanak az emberekre, azzal a különbséggel, hogy a tündék mindannyian gyönyörűek. Sokkal jobbak az érzékszerveik és tisztább a tudatuk, mint az emberé, betegségek nem támadhatják meg őket és olyan sebekből is képesek felgyógyulni, amelyek emberre nézve bízvást halálosak lennének. Középföldén a tündék különböző nemzetségei élnek, és ezek néhány tulajdonságban különböznek egymástól mind fizikailag, mind életfilozófiailag. A tündék csoportosítása meglehetősen bonyolult, a Középfölde történelme szempontjából két legfontosabb csoport a noldáké (nemestündék vagy bölcstündék): ezek az egykor Valinorban élt tündék részben önkéntes, részben kényszerű  száműzetésbe vonultak Középföldére (és elvileg ki voltak tiltva Valinorból, bár azon keveseknek, akik a Másodkor végén még éltek, megbocsátottak ), valamint a sindáké, akik sohasem éltek Valinorban, hanem Középföldét választották otthonukul (noha Halhatatlanföld számukra nyitva állt). 
Az emberek, avagy a „Másodszülöttek” népe, mind testi és lelki erőben, mind szépségben elmarad a tündék népétől. Azonban Ilúvatar különös Ajándékot adott nekik: a halálét. Ez nemcsak egyszerűen azt jelenti, hogy meghalnak, erejük csökkenésével lelküknek végleg el kellé hagynia testüket, sőt a világ köreit is, és újjá sem születhetnek, de azt is, hogy hatalmuk van sorsuk alakítására még az Ainuk Muzsikája (vagyis a Világ előzetesen „megírt” sorsa) ellenében is (a Szilmarilok szövegében Tolkien egyértelműen leszögezi: ez a két jelenség ugyanannak a dolognak a két oldala ), amit még a valák sem mondhatnak el magukról.
Az emberek nem léphetnek Halhatatlanföldre. Ez Arda történelme során kétszer mégis bekövetkezett, egyszer Ilúvatar és/vagy az ainuk rendelkezése alapján, másodszor engedély nélkül, Az első esemény, Earendil vállalkozása, Morgoth legyőzését, a második, Ar-Pharazon király lázadása,  Númenor pusztulását eredményezte. Az emberek egy része, az edánok, segítették a noldákat a Morgoth elleni háborúban, és részt vettek a Sötét Úr végső legyőzésében is a másodkor végén, ezért ajándékba kapták Númenor (avagy Nyugathon) minikontinensét a valáktól Halhatatlanföld közelében. Azonban Szauron megrontotta a númenoriakat, akiket eddigre már nem edánoknak, hanem dúnadánoknak neveztek. A valák Númenor elpusztítása után „elrejtették” Valinort: a hozzá vezető út átkerült egy olyan valóságba, melybe csak a halhatatlanoknak van belépés. A dúnadánok valákhoz hűséges kis töredéke megmenekült, és visszatért Középföldére, Gondor és Arnor birodalmaiban uralkodtak tovább; Szauron is visszatért Mordorba.
A törpök a Szabad Népek egyike, akiket az egyik vala, Aulë (a kovács) teremtett, de az Ilúvatar Gyermekeinek nevezett két faj (tündék és emberek) mellett Ilúvatar Fogadott Gyermekeinek számítanak. A legenda szerint Aulë – megunván az üres Ardát és azt, hogy nincs, akinek tudását átadja – megteremtette a törpök Hét Atyját (innen a hét törzs), ám mivel Eru Ardát saját gyermekeivel, a tündékkel szerette volna először benépesíteni, Aulë törpjeit is csak akkor ébresztette fel. -- A törpök, saját szavukkal khazadok emberszabású, alacsony és széles, erőteljes, tömzsi lények, valamennyien (nagyobbrészt asszonyaik is) szakállt viselnek. Kb. 250 évig is élhetnek. Kiváló bányászok és kézművesek, amellett Középföldén harci erényeiket is minden nép illő tisztelettel emlegeti. Ehhez hozzájárul, hogy mesterei a páncél- és fegyverkészítésnek, kiválóan kovácsolják a vasat és a követ. Kedvenc fegyvereik bárd, szekerce stb. típusúak. Büszke és makacs természetűek. Az idők során változó szívélyességű kapcsolatot tartottak fenn a noldákkal, ami hol közös munkákban, hol az egymás elleni háborúkban nyilvánult meg. Egymás közt saját nyelvükön érintkeznek, ez a khuzdul, de más népek előtt e nyelvet a legnagyobb titokban tartják. Egyébként is titkolózóak és hajlamosak a kapzsiságra, noha szomszédaik ettől eltekintve megbízhatónak és tisztességesnek tartották őket. Egyesek közülük a sötét erőkkel szövetkeztek, de ez közel sem általános e nép körében.
A hobbitok szerény, de nagyon régi eredetű, apró termetű nép, valószínűleg az emberek közeli rokonai (Gyu prológus). A törpöknél magasságban alig kisebbek, noha nem olyan vaskosak, zömökek, és szakállat sem hordanak. Ritkán nőnek 120 cm-nél magasabbra. Fülük hegyesebb, mint az átlagemberé, lábfejük pedig az emberénél hosszabb és dús szőrzet borítja, talpukat vastag megkeményedett bőr fedi, ezért soha nem viselnek cipőt. Az emberek félszerzetnek, a tündék periannath-nak hívták őket. Alighanem az emberi fajból ágaztak el (legalábbis A Gyűrűk Ura A Hobbitokról c. előszava ezt sejteti, de biztosat nem mond). Ahogy Tolkien írja: „Arcuk a legtöbbször inkább jóindulatú volt, mint szép: széles, pirospozsgás, szemük csilllogó, szájuk mindig nevetésre állt”. Három fajtájuk a sztúrok, a gyaplábúak és az irhafakók. Hazájuk a Megye, egy otthonos vidék, amely Középfölde közepén, az egykori Arnori királyság területén fekszik. Legnagyobb részük földművelő életmódot folytat, általában békés természetű népek. Nem nagyon kevelik a modern gépeket, szeretnek enni, naponta akár hatszor is asztalhoz ülnek. Szeretik az élénk színű ruhákat, különösen a sárgát és a zöldet. Halandó lények. Tolkien – elmondása szerint – elsősorban az angol kispolgár figuráját rajzolta meg bennük,  rokonszenvet keltően. A hobbit szó valószínűleg a rohani „holbylta” szóból ered, amelynek jelentése „gödörépítő” volt. A hobbitok ugyanis sokágú földalatti lyukat építettek lakás céljára. Ezek az odúk meglepően kényelmesek, otthonosak és tiszták voltak. A hobbitok nem szívesen keltek útra, ezért szinte nincs is köztük kalandor utazó.
Entek (és huornok) -  -- Az ent (onod) az ősidőkben a valák közreműködése által született faj, mely külsőleg a fákra hasonlít leginkább. A tündék „a fák pásztorainak” is nevezik őket. Középfölde ifjú éveiben az Eriadort beborító hatalmas erdőség „urai” voltak, a harmadkorra azonban maroknyi megmaradt csapatuk a Fangorn-erdő őreivé váltak. -- Az entek még emberszabásúnak mondhatóak, noha „döbbenetesen rendhagyó” alkatúak, óriási (több ember magas, fányi) méretűek, teljesen értelmesek, fizikai erejük rendkívül nagy. Egymás közt saját nyelven (ó-ent) beszélnek; a beszéd képességét állításuk szerint a tündéktől kapták, de képesek az emberi (és egyéb) nyelveken (elsősorban a közös nyelven, a nyugorin) is beszélni, mégpedig kiválóan (ld. A Gyűrűk Ura, F Függelék: Egyéb fajokról). Ők (az ún. huornokkal együtt) döntötték meg az áruló mágus, Szarumán hatalmát a Harmadkor végén. Az enteknek ugyanannyi fajtája van, ahány fafajta, egyesek a szilekre, mások a tölgyekre, a fenyőkre, a berkenyékre stb. hasonlítanak. A Gyűrűháborúban Szilszakáll, a legidősebb ent veszi pártfogásába Tuk Pippint és Borbak Trufát, amikor azok eltévednek Fangorn erdejében. -- Egyes entek némává, lassúvá lesznek, mintegy hibernálódva fa-állapotba kerülnek, mások ebből az állapotból felébredhetnek. Az ent és fa állapotok közti átmeneti állapotban lévő kvázi entek a huornok; az enteknél nem kevésbé veszélyesek, ha feldühítik őket.
 Orkok  --  Az orkokat minden teremtmény megveti, aki csak Középföldén él. Szárazföldi, emberszabású, de embernél alacsonyabb és torz alkatú, kinézetű, karikalábú és hosszú karú, csúf, mocskos, harcias és mindenestől gonosz lények, akiket Melkor elfogott tündékből torzított el az óidőkben a tünde fajta megcsúfolására és az ellenük való harcra. Nagyjából az ősi mitológiák gonosz manóinak felelnek meg. Éjjeli lények és jobbára barlangokban laknak. Legtöbb fajtájuk a napot nem képes elviselni (de még az erős holdfényt is nehezen). Más értelmes fajták húsát és a döghúst is megeszik, és általában csak pusztítani képesek, alkotni csak gonosz dolgokat (mint fegyverek és egyszerűbb ostromgépek). Az orkoknak több fajtája is van, akik törzsi szervezetben élnek. Minden törzs a maga külön nyelvjárását beszéli, a fajok közti kommunikációhoz többnyire a Fekete Beszédet, a valinori és a nyugori nyelvek eltorzított változatát használják. A vadászaton és gyűjtögetésen kívül általában rablásból élnek, vagy pedig náluk gonoszabb erőket, urakat és birodalmakat szolgálnak katonaként (a két utóbbi tevékenység persze közel sem zárja ki egymást). Legtöbbjük a mindenkori Sötét Úr katonája. A könyv (főként A babó) elvétve goblinoknak (a magyar ford. koboldoknak) is nevezi őket.
Trollok -  -- Hatalmas, cammogó járású, gonosz lények, amelyek Középföldén ólálkodnak és – húsevő voltuknál fogva – minden teremtmény számára veszélyt jelentenek. Emberszabású, de több embernyi magas, torz testalkatú , idomtalan és csekély értelmű lények. Több fajtájuk létezik, például a hegyi vagy a barlangi trollok, ezen kívül az újabb időkben, röviddel Szauron bukása előtt tűnt fel egy értelmesebb és veszélyesebb troll-fajta, az olog-hai. Beszédre korlátozottan képesek (képesek a közös nyelven bizonyos szinten érintkezni más fajokkal, de valószínűleg a Fekete Beszédet is ismerik). Félig állati sorban tartva, a sötét erők gyakran használták őket szolgaként teherhordásra, ostromgépek kezelésére, de gyalogos katonaként is (fegyverük általában óriási harci pöröly, vagy hasonló fegyver). A Szilszakáll nevű ent szerint a trollokat a Sötét Úr (vsz. Morgoth) teremtette az entek megcsúfolására.A Gyűrűk Ura, III. könyv IV. fej. A legtöbb troll kővé dermed, ha napfény éri a testét. A Szauron által teremtett fajuknak, az Olog-Hai trolloknak azonban még ez sem jelent veszélyt.
Lidércek - A lidércek félig-meddig anyagi természetű „árnyak”, az emberi holtak lelkei, akikké haláluk után egyes emberek válnak. A lidérccé válásnak „természetes” okai is lehetnek (bár a legtöbb emberből nem válik lidérc halála után), de lehetséges mágia vagy átok, vagy egyéb mesterséges beavatkozás hatására is. Más fajok esetében csakis az utóbbi ok lehetséges az ilyesmire, legalábbis ellenpéldát nem ismerünk. -- A lidércek szerte Középföldén legismertebb és legrettegettebb képviselői a gyűrűlidércek vagy nazgûlok. Ők a Szauron és a tündék által készített kilenc gyűrű birtokosai, akiket gyűrűik által Szauron hatalmába kerített és nem tudtak meghalni. Vezetőjük az angmari Boszorkányúr. Tolkien művei rajta kívül még egyetlen nevet említenek meg a Kilencből: Khamûl.
=== Egyéb nem emberszerű, részben vagy teljesen értelmes fajok ===
Ilyenek például a mearák vagy a kőszáli sasok, illetve a valinori kutyák (elsősorban Huan, a Hűséges). A sötét teremtmények közül például a vargok, a crebainok (varjúszerű madarak), az urulókik (tűz-sárkányok) vagy A Tó őre. A semelyik oldalhoz nem tartozó lények közül például Fűzfa apó („aki” valószínűleg a huornok fajába tartozik, de bizonyosat nem mondhatunk).
== TODO ==
Sajnos nemcsak forrás nélküli mondat, de ellentmondás is sok van a cikkben. Kérném a műhely segítségét, elsősorban a Tolkien levelei c. forrás tekintetében, amely nekem sajnos nincs meg.
# "Bár Középföldét gyakran gondolják más univerzumba valónak, valójában a Föld kitalált múltjában található, a 6000-7000 évvel ezelőtti időkig." - kik gondolják? átfogalmazva, megkerülve. (bár érdekes lenne olyanokról hallani, akik ezt gondolják)
# "Tolkien nemcsak több levelében kijelentette, hogy Középfölde magán a Föld bolygón van" - kétségtelen, magam is így tudom, de kellenének levélszámok, oldalszámok stb.
# Endor kontinens - erről kellene bővebb. Ezek szerint ez Észak, Közép- és Délfölde összefoglaló neve, ha jól értem? A művekben sosem használja, tehát itt is kellene a forrás.
# "E kontinensek elhelyezkedése - tudatos megfontolásból és a cselekmény által indokoltan - nem egyezik a Föld mai geológiai állapotával (sem a földtörténeti kutatásokkal)". Az első részállítás  forrásolható a három regényből, a zárójeles rész az én gondolatom (még nincs a szócikkben), és hálás lennék, ha bárki bármivel alá tudná támasztani (vagy cáfolni). A kontinensek elhelyezkedésére gondolok.
# A „Középfölde” (angolul Middle-earth) nevet nem Tolkien találta ki, már létezett az óangolban middanġeard, a középangolban midden-erd vagy middel-erd, az ősi skandináv nyelven pedig Midgard formában. Ez nagyjából megfelel annak, amit a görögök οικουμένη (oikoumenē), vagyis „az emberek által lakott világ” néven emlegettek. - itt megvan adva pontos levélszám, de jó lenne, ha valaki idézni is tudná a szöveget, legalább itt, a vitalapon szerepeljen. Amúgy ez a koncepció ellentmondani látszik az endor-féle koncepciónak.
# „Középfölde” az ő szóhasználatában az egész világra utal, és nem csak annak egyes részeire [forrás?]. - ez ellentmondásban van azzal, hogy a halandóföldek összefoglaló neve Endor. Bár el tudom képzelni, hogy maga Tolkien is kétértelműen használta a Középfölde szót, de akkor ezt kell írni.
# "Az ősi germán és skandináv mitológia szerint a világegyetem kilenc, egymáshoz kapcsolódó fizikai síkból állt" - ide is forrás kellene.
# "Tolkien ekkori koncepciója szerint a föld maga egy viking hajóhoz volt hasonlítható, mely a Vain, Ulmo birodalmán, a „Külső Óceánon” úszik. Ezt az óceánt egy fal veszi körül, melynek másik oldalán a semmi, az üresség, mondhatni a világűr található." - a viking hajós dolog elsősorban az Elveszett Mesékben szerepel. Forrás kellene, hogy a Szilmarilok számára is érvényes világkoncepció volt e: kevéssé hiszem. Szerintem össze-vissza keveredik a bekezdésben Az Elveszett Mesék és a Szilmarilok.
# Az a Középfölde, mely a Tolkien élete során kiadott könyvekben is szerepel, a '30-as években alakult ki, amikor Tolkien „egyesítette” A szilmarilokból, a Númenor-történetekből, valamint A hobbitból megismert Föld-képet. - ez is szerencsétlen, Númenor-történet van a Szilmarilokban is, nem lehet tudni, a cikkíró milyen forrásokból szűrte le a következtetéseit.
# Sokan azon elmélkednek [forrás?] hogy Középfölde térképe a mi való világunk alapján lett kitalálva. - kik elmélekednek rajta és miért lenne ez csak elmélkedés? Részben biztos, hogy így igaz.
# Tolkien szerint nincs pontos fizikai egyezés a Középfölde országai és napjaink régiói között. - ez is kétségtelen, de jó lenne tudni, hol mondta.
U.I. Azt hiszem, a cikkszöveg nagy részének főforrását megtaláltam: Middle-Earth Guide for Dummies. Nem arról van szó, hogy címe miatt ez a forrás ne lenne megfelelő, de jobban szeretnék magyar nyelvűt és főleg eredetileg Tolkientől származókat.
replies: text: U.U.I. kis keresgélés után kezdem érteni a cikkírót. nemcsak jó ez a forrás (meglepő módon, idézi az elsődleges forrásait, a szerzője alaposan körülnézett), de még mindig, több évvel a cikk írása után is, ez az egyik elérhető legjobb forrás. sajnos. a magyar web mit csinál?  ♥♥♥ Kerge Kísértet ✍  2011. augusztus 8., 17:42 (CEST)
thread_title:  Munkafázis 

message: ==== Értelmes/lelkes lények ====
Ezek a lények a világot születésüktől fogva csak a világon belüli törvények kihasználásával tudják alakítani (bár az emberekre ez nem egészen igaz, a fene Tolkienbe és a bonyolult elgondolásaiba), ha mégis nagyobb hatalomra tesznek szert, az általában közvetlenül vagy közvetve egy szellemi természetű lénytől származik.
A tündék (quendek)m, avagy „Ilúvatar Elsőszülöttjei” állnak a szellemi lényekhez bármilyen tekintetben a legközelebb. Halhatatlanok, akárcsak az ainuk; ők a legerősebbek, a legszebbek és legbecsületesebbek, ők kapták a valák tudásából és természetéből a legtöbbet, akik vállalkoznak erre, azok a valákkal együtt laknak Valinorban, de akik Középföldén élnek, haláluk után azok lelke is Valinor erre a célra alkotott helyein (Mandos csarnokaiban) várakozik, mígnem az egyik megfelelő utódban ujjászülethet.
A tündék a világ körein belül halhatatlanok (csak erőszak által halhatnak meg) és sosem betegszenek meg. Hasonlítanak az emberekre, azzal a különbséggel, hogy a tündék mindannyian gyönyörűek. Sokkal jobbak az érzékszerveik és tisztább a tudatuk, mint az emberé, betegségek nem támadhatják meg őket és olyan sebekből is képesek felgyógyulni, amelyek emberre nézve bízvást halálosak lennének. Középföldén a tündék különböző nemzetségei élnek, és ezek néhány tulajdonságban különböznek egymástól mind fizikailag, mind életfilozófiailag. A tündék csoportosítása meglehetősen bonyolult, a Középfölde történelme szempontjából két legfontosabb csoport a noldáké (nemestündék vagy bölcstündék): ezek az egykor Valinorban élt tündék részben önkéntes, részben kényszerű  száműzetésbe vonultak Középföldére (és elvileg ki voltak tiltva Valinorból, bár azon keveseknek, akik a Másodkor végén még éltek, megbocsátottak ), valamint a sindáké, akik sohasem éltek Valinorban, hanem Középföldét választották otthonukul (noha Halhatatlanföld számukra nyitva állt). 
Az emberek, avagy a „Másodszülöttek” népe, mind testi és lelki erőben, mind szépségben elmarad a tündék népétől. Azonban Ilúvatar különös Ajándékot adott nekik: a halálét. Ez nemcsak egyszerűen azt jelenti, hogy meghalnak, erejük csökkenésével lelküknek végleg el kellé hagynia testüket, sőt a világ köreit is, és újjá sem születhetnek, de azt is, hogy hatalmuk van sorsuk alakítására még az Ainuk Muzsikája (vagyis a Világ előzetesen „megírt” sorsa) ellenében is (a Szilmarilok szövegében Tolkien egyértelműen leszögezi: ez a két jelenség ugyanannak a dolognak a két oldala ), amit még a valák sem mondhatnak el magukról.
Az emberek nem léphetnek Halhatatlanföldre. Ez Arda történelme során kétszer mégis bekövetkezett, egyszer Ilúvatar és/vagy az ainuk rendelkezése alapján, másodszor engedély nélkül, Az első esemény, Earendil vállalkozása, Morgoth legyőzését, a második, Ar-Pharazon király lázadása,  Númenor pusztulását eredményezte. Az emberek egy része, az edánok, segítették a noldákat a Morgoth elleni háborúban, és részt vettek a Sötét Úr végső legyőzésében is a másodkor végén, ezért ajándékba kapták Númenor (avagy Nyugathon) minikontinensét a valáktól Halhatatlanföld közelében. Azonban Szauron megrontotta a númenoriakat, akiket eddigre már nem edánoknak, hanem dúnadánoknak neveztek. A valák Númenor elpusztítása után „elrejtették” Valinort: a hozzá vezető út átkerült egy olyan valóságba, melybe csak a halhatatlanoknak van belépés. A dúnadánok valákhoz hűséges kis töredéke megmenekült, és visszatért Középföldére, Gondor és Arnor birodalmaiban uralkodtak tovább; Szauron is visszatért Mordorba.
A törpök a Szabad Népek egyike, akiket az egyik vala, Aulë (a kovács) teremtett, de az Ilúvatar Gyermekeinek nevezett két faj (tündék és emberek) mellett Ilúvatar Fogadott Gyermekeinek számítanak. A legenda szerint Aulë – megunván az üres Ardát és azt, hogy nincs, akinek tudását átadja – megteremtette a törpök Hét Atyját (innen a hét törzs), ám mivel Eru Ardát saját gyermekeivel, a tündékkel szerette volna először benépesíteni, Aulë törpjeit is csak akkor ébresztette fel. -- A törpök, saját szavukkal khazadok emberszabású, alacsony és széles, erőteljes, tömzsi lények, valamennyien (nagyobbrészt asszonyaik is) szakállt viselnek. Kb. 250 évig is élhetnek. Kiváló bányászok és kézművesek, amellett Középföldén harci erényeiket is minden nép illő tisztelettel emlegeti. Ehhez hozzájárul, hogy mesterei a páncél- és fegyverkészítésnek, kiválóan kovácsolják a vasat és a követ. Kedvenc fegyvereik bárd, szekerce stb. típusúak. Büszke és makacs természetűek. Az idők során változó szívélyességű kapcsolatot tartottak fenn a noldákkal, ami hol közös munkákban, hol az egymás elleni háborúkban nyilvánult meg. Egymás közt saját nyelvükön érintkeznek, ez a khuzdul, de más népek előtt e nyelvet a legnagyobb titokban tartják. Egyébként is titkolózóak és hajlamosak a kapzsiságra, noha szomszédaik ettől eltekintve megbízhatónak és tisztességesnek tartották őket. Egyesek közülük a sötét erőkkel szövetkeztek, de ez közel sem általános e nép körében.
A hobbitok szerény, de nagyon régi eredetű, apró termetű nép, valószínűleg az emberek közeli rokonai (Gyu prológus). A törpöknél magasságban alig kisebbek, noha nem olyan vaskosak, zömökek, és szakállat sem hordanak. Ritkán nőnek 120 cm-nél magasabbra. Fülük hegyesebb, mint az átlagemberé, lábfejük pedig az emberénél hosszabb és dús szőrzet borítja, talpukat vastag megkeményedett bőr fedi, ezért soha nem viselnek cipőt. Az emberek félszerzetnek, a tündék periannath-nak hívták őket. Alighanem az emberi fajból ágaztak el (legalábbis A Gyűrűk Ura A Hobbitokról c. előszava ezt sejteti, de biztosat nem mond). Ahogy Tolkien írja: „Arcuk a legtöbbször inkább jóindulatú volt, mint szép: széles, pirospozsgás, szemük csilllogó, szájuk mindig nevetésre állt”. Három fajtájuk a sztúrok, a gyaplábúak és az irhafakók. Hazájuk a Megye, egy otthonos vidék, amely Középfölde közepén, az egykori Arnori királyság területén fekszik. Legnagyobb részük földművelő életmódot folytat, általában békés természetű népek. Nem nagyon kevelik a modern gépeket, szeretnek enni, naponta akár hatszor is asztalhoz ülnek. Szeretik az élénk színű ruhákat, különösen a sárgát és a zöldet. Halandó lények. Tolkien – elmondása szerint – elsősorban az angol kispolgár figuráját rajzolta meg bennük,  rokonszenvet keltően. A hobbit szó valószínűleg a rohani „holbylta” szóból ered, amelynek jelentése „gödörépítő” volt. A hobbitok ugyanis sokágú földalatti lyukat építettek lakás céljára. Ezek az odúk meglepően kényelmesek, otthonosak és tiszták voltak. A hobbitok nem szívesen keltek útra, ezért szinte nincs is köztük kalandor utazó.
Entek (és huornok) -  -- Az ent (onod) az ősidőkben a valák közreműködése által született faj, mely külsőleg a fákra hasonlít leginkább. A tündék „a fák pásztorainak” is nevezik őket. Középfölde ifjú éveiben az Eriadort beborító hatalmas erdőség „urai” voltak, a harmadkorra azonban maroknyi megmaradt csapatuk a Fangorn-erdő őreivé váltak. -- Az entek még emberszabásúnak mondhatóak, noha „döbbenetesen rendhagyó” alkatúak, óriási (több ember magas, fányi) méretűek, teljesen értelmesek, fizikai erejük rendkívül nagy. Egymás közt saját nyelven (ó-ent) beszélnek; a beszéd képességét állításuk szerint a tündéktől kapták, de képesek az emberi (és egyéb) nyelveken (elsősorban a közös nyelven, a nyugorin) is beszélni, mégpedig kiválóan (ld. A Gyűrűk Ura, F Függelék: Egyéb fajokról). Ők (az ún. huornokkal együtt) döntötték meg az áruló mágus, Szarumán hatalmát a Harmadkor végén. Az enteknek ugyanannyi fajtája van, ahány fafajta, egyesek a szilekre, mások a tölgyekre, a fenyőkre, a berkenyékre stb. hasonlítanak. A Gyűrűháborúban Szilszakáll, a legidősebb ent veszi pártfogásába Tuk Pippint és Borbak Trufát, amikor azok eltévednek Fangorn erdejében. -- Egyes entek némává, lassúvá lesznek, mintegy hibernálódva fa-állapotba kerülnek, mások ebből az állapotból felébredhetnek. Az ent és fa állapotok közti átmeneti állapotban lévő kvázi entek a huornok; az enteknél nem kevésbé veszélyesek, ha feldühítik őket.
 Orkok  --  Az orkokat minden teremtmény megveti, aki csak Középföldén él. Szárazföldi, emberszabású, de embernél alacsonyabb és torz alkatú, kinézetű, karikalábú és hosszú karú, csúf, mocskos, harcias és mindenestől gonosz lények, akiket Melkor elfogott tündékből torzított el az óidőkben a tünde fajta megcsúfolására és az ellenük való harcra. Nagyjából az ősi mitológiák gonosz manóinak felelnek meg. Éjjeli lények és jobbára barlangokban laknak. Legtöbb fajtájuk a napot nem képes elviselni (de még az erős holdfényt is nehezen). Más értelmes fajták húsát és a döghúst is megeszik, és általában csak pusztítani képesek, alkotni csak gonosz dolgokat (mint fegyverek és egyszerűbb ostromgépek). Az orkoknak több fajtája is van, akik törzsi szervezetben élnek. Minden törzs a maga külön nyelvjárását beszéli, a fajok közti kommunikációhoz többnyire a Fekete Beszédet, a valinori és a nyugori nyelvek eltorzított változatát használják. A vadászaton és gyűjtögetésen kívül általában rablásból élnek, vagy pedig náluk gonoszabb erőket, urakat és birodalmakat szolgálnak katonaként (a két utóbbi tevékenység persze közel sem zárja ki egymást). Legtöbbjük a mindenkori Sötét Úr katonája. A könyv (főként A babó) elvétve goblinoknak (a magyar ford. koboldoknak) is nevezi őket.
Trollok -  -- Hatalmas, cammogó járású, gonosz lények, amelyek Középföldén ólálkodnak és – húsevő voltuknál fogva – minden teremtmény számára veszélyt jelentenek. Emberszabású, de több embernyi magas, torz testalkatú , idomtalan és csekély értelmű lények. Több fajtájuk létezik, például a hegyi vagy a barlangi trollok, ezen kívül az újabb időkben, röviddel Szauron bukása előtt tűnt fel egy értelmesebb és veszélyesebb troll-fajta, az olog-hai. Beszédre korlátozottan képesek (képesek a közös nyelven bizonyos szinten érintkezni más fajokkal, de valószínűleg a Fekete Beszédet is ismerik). Félig állati sorban tartva, a sötét erők gyakran használták őket szolgaként teherhordásra, ostromgépek kezelésére, de gyalogos katonaként is (fegyverük általában óriási harci pöröly, vagy hasonló fegyver). A Szilszakáll nevű ent szerint a trollokat a Sötét Úr (vsz. Morgoth) teremtette az entek megcsúfolására.A Gyűrűk Ura, III. könyv IV. fej. A legtöbb troll kővé dermed, ha napfény éri a testét. A Szauron által teremtett fajuknak, az Olog-Hai trolloknak azonban még ez sem jelent veszélyt.
Lidércek - A lidércek félig-meddig anyagi természetű „árnyak”, az emberi holtak lelkei, akikké haláluk után egyes emberek válnak. A lidérccé válásnak „természetes” okai is lehetnek (bár a legtöbb emberből nem válik lidérc halála után), de lehetséges mágia vagy átok, vagy egyéb mesterséges beavatkozás hatására is. Más fajok esetében csakis az utóbbi ok lehetséges az ilyesmire, legalábbis ellenpéldát nem ismerünk. -- A lidércek szerte Középföldén legismertebb és legrettegettebb képviselői a gyűrűlidércek vagy nazgûlok. Ők a Szauron és a tündék által készített kilenc gyűrű birtokosai, akiket gyűrűik által Szauron hatalmába kerített és nem tudtak meghalni. Vezetőjük az angmari Boszorkányúr. Tolkien művei rajta kívül még egyetlen nevet említenek meg a Kilencből: Khamûl.
thread_title:  Testi természetű lények 

message: Ezek a lények a világot születésüktől fogva csak a világon belüli törvények kihasználásával tudják alakítani (bár az emberekre ez nem egészen igaz, a fene Tolkienbe és a bonyolult elgondolásaiba), ha mégis nagyobb hatalomra tesznek szert, az általában közvetlenül vagy közvetve egy szellemi természetű lénytől származik.
A tündék (quendek)m, avagy „Ilúvatar Elsőszülöttjei” állnak a szellemi lényekhez bármilyen tekintetben a legközelebb. Halhatatlanok, akárcsak az ainuk; ők a legerősebbek, a legszebbek és legbecsületesebbek, ők kapták a valák tudásából és természetéből a legtöbbet, akik vállalkoznak erre, azok a valákkal együtt laknak Valinorban, de akik Középföldén élnek, haláluk után azok lelke is Valinor erre a célra alkotott helyein (Mandos csarnokaiban) várakozik, mígnem az egyik megfelelő utódban ujjászülethet.
A tündék a világ körein belül halhatatlanok (csak erőszak által halhatnak meg) és sosem betegszenek meg. Hasonlítanak az emberekre, azzal a különbséggel, hogy a tündék mindannyian gyönyörűek. Sokkal jobbak az érzékszerveik és tisztább a tudatuk, mint az emberé, betegségek nem támadhatják meg őket és olyan sebekből is képesek felgyógyulni, amelyek emberre nézve bízvást halálosak lennének. Középföldén a tündék különböző nemzetségei élnek, és ezek néhány tulajdonságban különböznek egymástól mind fizikailag, mind életfilozófiailag. A tündék csoportosítása meglehetősen bonyolult, a Középfölde történelme szempontjából két legfontosabb csoport a noldáké (nemestündék vagy bölcstündék): ezek az egykor Valinorban élt tündék részben önkéntes, részben kényszerű  száműzetésbe vonultak Középföldére (és elvileg ki voltak tiltva Valinorból, bár azon keveseknek, akik a Másodkor végén még éltek, megbocsátottak ), valamint a sindáké, akik sohasem éltek Valinorban, hanem Középföldét választották otthonukul (noha Halhatatlanföld számukra nyitva állt). 
Az emberek, avagy a „Másodszülöttek” népe, mind testi és lelki erőben, mind szépségben elmarad a tündék népétől. Azonban Ilúvatar különös Ajándékot adott nekik: a halálét. Ez nemcsak egyszerűen azt jelenti, hogy meghalnak, erejük csökkenésével lelküknek végleg el kellé hagynia testüket, sőt a világ köreit is, és újjá sem születhetnek, de azt is, hogy hatalmuk van sorsuk alakítására még az Ainuk Muzsikája (vagyis a Világ előzetesen „megírt” sorsa) ellenében is (a Szilmarilok szövegében Tolkien egyértelműen leszögezi: ez a két jelenség ugyanannak a dolognak a két oldala ), amit még a valák sem mondhatnak el magukról.
Az emberek nem léphetnek Halhatatlanföldre. Ez Arda történelme során kétszer mégis bekövetkezett, egyszer Ilúvatar és/vagy az ainuk rendelkezése alapján, másodszor engedély nélkül, Az első esemény, Earendil vállalkozása, Morgoth legyőzését, a második, Ar-Pharazon király lázadása,  Númenor pusztulását eredményezte. Az emberek egy része, az edánok, segítették a noldákat a Morgoth elleni háborúban, és részt vettek a Sötét Úr végső legyőzésében is a másodkor végén, ezért ajándékba kapták Númenor (avagy Nyugathon) minikontinensét a valáktól Halhatatlanföld közelében. Azonban Szauron megrontotta a númenoriakat, akiket eddigre már nem edánoknak, hanem dúnadánoknak neveztek. A valák Númenor elpusztítása után „elrejtették” Valinort: a hozzá vezető út átkerült egy olyan valóságba, melybe csak a halhatatlanoknak van belépés. A dúnadánok valákhoz hűséges kis töredéke megmenekült, és visszatért Középföldére, Gondor és Arnor birodalmaiban uralkodtak tovább; Szauron is visszatért Mordorba.
A törpök a Szabad Népek egyike, akiket az egyik vala, Aulë (a kovács) teremtett, de az Ilúvatar Gyermekeinek nevezett két faj (tündék és emberek) mellett Ilúvatar Fogadott Gyermekeinek számítanak. A legenda szerint Aulë – megunván az üres Ardát és azt, hogy nincs, akinek tudását átadja – megteremtette a törpök Hét Atyját (innen a hét törzs), ám mivel Eru Ardát saját gyermekeivel, a tündékkel szerette volna először benépesíteni, Aulë törpjeit is csak akkor ébresztette fel. -- A törpök, saját szavukkal khazadok emberszabású, alacsony és széles, erőteljes, tömzsi lények, valamennyien (nagyobbrészt asszonyaik is) szakállt viselnek. Kb. 250 évig is élhetnek. Kiváló bányászok és kézművesek, amellett Középföldén harci erényeiket is minden nép illő tisztelettel emlegeti. Ehhez hozzájárul, hogy mesterei a páncél- és fegyverkészítésnek, kiválóan kovácsolják a vasat és a követ. Kedvenc fegyvereik bárd, szekerce stb. típusúak. Büszke és makacs természetűek. Az idők során változó szívélyességű kapcsolatot tartottak fenn a noldákkal, ami hol közös munkákban, hol az egymás elleni háborúkban nyilvánult meg. Egymás közt saját nyelvükön érintkeznek, ez a khuzdul, de más népek előtt e nyelvet a legnagyobb titokban tartják. Egyébként is titkolózóak és hajlamosak a kapzsiságra, noha szomszédaik ettől eltekintve megbízhatónak és tisztességesnek tartották őket. Egyesek közülük a sötét erőkkel szövetkeztek, de ez közel sem általános e nép körében.
A hobbitok szerény, de nagyon régi eredetű, apró termetű nép, valószínűleg az emberek közeli rokonai (Gyu prológus). A törpöknél magasságban alig kisebbek, noha nem olyan vaskosak, zömökek, és szakállat sem hordanak. Ritkán nőnek 120 cm-nél magasabbra. Fülük hegyesebb, mint az átlagemberé, lábfejük pedig az emberénél hosszabb és dús szőrzet borítja, talpukat vastag megkeményedett bőr fedi, ezért soha nem viselnek cipőt. Az emberek félszerzetnek, a tündék periannath-nak hívták őket. Alighanem az emberi fajból ágaztak el (legalábbis A Gyűrűk Ura A Hobbitokról c. előszava ezt sejteti, de biztosat nem mond). Ahogy Tolkien írja: „Arcuk a legtöbbször inkább jóindulatú volt, mint szép: széles, pirospozsgás, szemük csilllogó, szájuk mindig nevetésre állt”. Három fajtájuk a sztúrok, a gyaplábúak és az irhafakók. Hazájuk a Megye, egy otthonos vidék, amely Középfölde közepén, az egykori Arnori királyság területén fekszik. Legnagyobb részük földművelő életmódot folytat, általában békés természetű népek. Nem nagyon kevelik a modern gépeket, szeretnek enni, naponta akár hatszor is asztalhoz ülnek. Szeretik az élénk színű ruhákat, különösen a sárgát és a zöldet. Halandó lények. Tolkien – elmondása szerint – elsősorban az angol kispolgár figuráját rajzolta meg bennük,  rokonszenvet keltően. A hobbit szó valószínűleg a rohani „holbylta” szóból ered, amelynek jelentése „gödörépítő” volt. A hobbitok ugyanis sokágú földalatti lyukat építettek lakás céljára. Ezek az odúk meglepően kényelmesek, otthonosak és tiszták voltak. A hobbitok nem szívesen keltek útra, ezért szinte nincs is köztük kalandor utazó.
Entek (és huornok) -  -- Az ent (onod) az ősidőkben a valák közreműködése által született faj, mely külsőleg a fákra hasonlít leginkább. A tündék „a fák pásztorainak” is nevezik őket. Középfölde ifjú éveiben az Eriadort beborító hatalmas erdőség „urai” voltak, a harmadkorra azonban maroknyi megmaradt csapatuk a Fangorn-erdő őreivé váltak. -- Az entek még emberszabásúnak mondhatóak, noha „döbbenetesen rendhagyó” alkatúak, óriási (több ember magas, fányi) méretűek, teljesen értelmesek, fizikai erejük rendkívül nagy. Egymás közt saját nyelven (ó-ent) beszélnek; a beszéd képességét állításuk szerint a tündéktől kapták, de képesek az emberi (és egyéb) nyelveken (elsősorban a közös nyelven, a nyugorin) is beszélni, mégpedig kiválóan (ld. A Gyűrűk Ura, F Függelék: Egyéb fajokról). Ők (az ún. huornokkal együtt) döntötték meg az áruló mágus, Szarumán hatalmát a Harmadkor végén. Az enteknek ugyanannyi fajtája van, ahány fafajta, egyesek a szilekre, mások a tölgyekre, a fenyőkre, a berkenyékre stb. hasonlítanak. A Gyűrűháborúban Szilszakáll, a legidősebb ent veszi pártfogásába Tuk Pippint és Borbak Trufát, amikor azok eltévednek Fangorn erdejében. -- Egyes entek némává, lassúvá lesznek, mintegy hibernálódva fa-állapotba kerülnek, mások ebből az állapotból felébredhetnek. Az ent és fa állapotok közti átmeneti állapotban lévő kvázi entek a huornok; az enteknél nem kevésbé veszélyesek, ha feldühítik őket.
 Orkok  --  Az orkokat minden teremtmény megveti, aki csak Középföldén él. Szárazföldi, emberszabású, de embernél alacsonyabb és torz alkatú, kinézetű, karikalábú és hosszú karú, csúf, mocskos, harcias és mindenestől gonosz lények, akiket Melkor elfogott tündékből torzított el az óidőkben a tünde fajta megcsúfolására és az ellenük való harcra. Nagyjából az ősi mitológiák gonosz manóinak felelnek meg. Éjjeli lények és jobbára barlangokban laknak. Legtöbb fajtájuk a napot nem képes elviselni (de még az erős holdfényt is nehezen). Más értelmes fajták húsát és a döghúst is megeszik, és általában csak pusztítani képesek, alkotni csak gonosz dolgokat (mint fegyverek és egyszerűbb ostromgépek). Az orkoknak több fajtája is van, akik törzsi szervezetben élnek. Minden törzs a maga külön nyelvjárását beszéli, a fajok közti kommunikációhoz többnyire a Fekete Beszédet, a valinori és a nyugori nyelvek eltorzított változatát használják. A vadászaton és gyűjtögetésen kívül általában rablásból élnek, vagy pedig náluk gonoszabb erőket, urakat és birodalmakat szolgálnak katonaként (a két utóbbi tevékenység persze közel sem zárja ki egymást). Legtöbbjük a mindenkori Sötét Úr katonája. A könyv (főként A babó) elvétve goblinoknak (a magyar ford. koboldoknak) is nevezi őket.
Trollok -  -- Hatalmas, cammogó járású, gonosz lények, amelyek Középföldén ólálkodnak és – húsevő voltuknál fogva – minden teremtmény számára veszélyt jelentenek. Emberszabású, de több embernyi magas, torz testalkatú , idomtalan és csekély értelmű lények. Több fajtájuk létezik, például a hegyi vagy a barlangi trollok, ezen kívül az újabb időkben, röviddel Szauron bukása előtt tűnt fel egy értelmesebb és veszélyesebb troll-fajta, az olog-hai. Beszédre korlátozottan képesek (képesek a közös nyelven bizonyos szinten érintkezni más fajokkal, de valószínűleg a Fekete Beszédet is ismerik). Félig állati sorban tartva, a sötét erők gyakran használták őket szolgaként teherhordásra, ostromgépek kezelésére, de gyalogos katonaként is (fegyverük általában óriási harci pöröly, vagy hasonló fegyver). A Szilszakáll nevű ent szerint a trollokat a Sötét Úr (vsz. Morgoth) teremtette az entek megcsúfolására.A Gyűrűk Ura, III. könyv IV. fej. A legtöbb troll kővé dermed, ha napfény éri a testét. A Szauron által teremtett fajuknak, az Olog-Hai trolloknak azonban még ez sem jelent veszélyt.
Lidércek - A lidércek félig-meddig anyagi természetű „árnyak”, az emberi holtak lelkei, akikké haláluk után egyes emberek válnak. A lidérccé válásnak „természetes” okai is lehetnek (bár a legtöbb emberből nem válik lidérc halála után), de lehetséges mágia vagy átok, vagy egyéb mesterséges beavatkozás hatására is. Más fajok esetében csakis az utóbbi ok lehetséges az ilyesmire, legalábbis ellenpéldát nem ismerünk. -- A lidércek szerte Középföldén legismertebb és legrettegettebb képviselői a gyűrűlidércek vagy nazgûlok. Ők a Szauron és a tündék által készített kilenc gyűrű birtokosai, akiket gyűrűik által Szauron hatalmába kerített és nem tudtak meghalni. Vezetőjük az angmari Boszorkányúr. Tolkien művei rajta kívül még egyetlen nevet említenek meg a Kilencből: Khamûl.
thread_title:  Értelmes/lelkes lények 

message: Ilyenek például a mearák vagy a kőszáli sasok, illetve a valinori kutyák (elsősorban Huan, a Hűséges). A sötét teremtmények közül például a vargok, a crebainok (varjúszerű madarak), az urulókik (tűz-sárkányok) vagy A Tó őre. A semelyik oldalhoz nem tartozó lények közül például Fűzfa apó („aki” valószínűleg a huornok fajába tartozik, de bizonyosat nem mondhatunk).
thread_title:  Egyéb nem emberszerű, részben vagy teljesen értelmes fajok 

message: Sajnos nemcsak forrás nélküli mondat, de ellentmondás is sok van a cikkben. Kérném a műhely segítségét, elsősorban a Tolkien levelei c. forrás tekintetében, amely nekem sajnos nincs meg.
# "Bár Középföldét gyakran gondolják más univerzumba valónak, valójában a Föld kitalált múltjában található, a 6000-7000 évvel ezelőtti időkig." - kik gondolják? átfogalmazva, megkerülve. (bár érdekes lenne olyanokról hallani, akik ezt gondolják)
# "Tolkien nemcsak több levelében kijelentette, hogy Középfölde magán a Föld bolygón van" - kétségtelen, magam is így tudom, de kellenének levélszámok, oldalszámok stb.
# Endor kontinens - erről kellene bővebb. Ezek szerint ez Észak, Közép- és Délfölde összefoglaló neve, ha jól értem? A művekben sosem használja, tehát itt is kellene a forrás.
# "E kontinensek elhelyezkedése - tudatos megfontolásból és a cselekmény által indokoltan - nem egyezik a Föld mai geológiai állapotával (sem a földtörténeti kutatásokkal)". Az első részállítás  forrásolható a három regényből, a zárójeles rész az én gondolatom (még nincs a szócikkben), és hálás lennék, ha bárki bármivel alá tudná támasztani (vagy cáfolni). A kontinensek elhelyezkedésére gondolok.
# A „Középfölde” (angolul Middle-earth) nevet nem Tolkien találta ki, már létezett az óangolban middanġeard, a középangolban midden-erd vagy middel-erd, az ősi skandináv nyelven pedig Midgard formában. Ez nagyjából megfelel annak, amit a görögök οικουμένη (oikoumenē), vagyis „az emberek által lakott világ” néven emlegettek. - itt megvan adva pontos levélszám, de jó lenne, ha valaki idézni is tudná a szöveget, legalább itt, a vitalapon szerepeljen. Amúgy ez a koncepció ellentmondani látszik az endor-féle koncepciónak.
# „Középfölde” az ő szóhasználatában az egész világra utal, és nem csak annak egyes részeire [forrás?]. - ez ellentmondásban van azzal, hogy a halandóföldek összefoglaló neve Endor. Bár el tudom képzelni, hogy maga Tolkien is kétértelműen használta a Középfölde szót, de akkor ezt kell írni.
# "Az ősi germán és skandináv mitológia szerint a világegyetem kilenc, egymáshoz kapcsolódó fizikai síkból állt" - ide is forrás kellene.
# "Tolkien ekkori koncepciója szerint a föld maga egy viking hajóhoz volt hasonlítható, mely a Vain, Ulmo birodalmán, a „Külső Óceánon” úszik. Ezt az óceánt egy fal veszi körül, melynek másik oldalán a semmi, az üresség, mondhatni a világűr található." - a viking hajós dolog elsősorban az Elveszett Mesékben szerepel. Forrás kellene, hogy a Szilmarilok számára is érvényes világkoncepció volt e: kevéssé hiszem. Szerintem össze-vissza keveredik a bekezdésben Az Elveszett Mesék és a Szilmarilok.
# Az a Középfölde, mely a Tolkien élete során kiadott könyvekben is szerepel, a '30-as években alakult ki, amikor Tolkien „egyesítette” A szilmarilokból, a Númenor-történetekből, valamint A hobbitból megismert Föld-képet. - ez is szerencsétlen, Númenor-történet van a Szilmarilokban is, nem lehet tudni, a cikkíró milyen forrásokból szűrte le a következtetéseit.
# Sokan azon elmélkednek [forrás?] hogy Középfölde térképe a mi való világunk alapján lett kitalálva. - kik elmélekednek rajta és miért lenne ez csak elmélkedés? Részben biztos, hogy így igaz.
# Tolkien szerint nincs pontos fizikai egyezés a Középfölde országai és napjaink régiói között. - ez is kétségtelen, de jó lenne tudni, hol mondta.
U.I. Azt hiszem, a cikkszöveg nagy részének főforrását megtaláltam: Middle-Earth Guide for Dummies. Nem arról van szó, hogy címe miatt ez a forrás ne lenne megfelelő, de jobban szeretnék magyar nyelvűt és főleg eredetileg Tolkientől származókat.
replies: text: U.U.I. kis keresgélés után kezdem érteni a cikkírót. nemcsak jó ez a forrás (meglepő módon, idézi az elsődleges forrásait, a szerzője alaposan körülnézett), de még mindig, több évvel a cikk írása után is, ez az egyik elérhető legjobb forrás. sajnos. a magyar web mit csinál?  ♥♥♥ Kerge Kísértet ✍  2011. augusztus 8., 17:42 (CEST)
thread_title:  TODO