Vita:Konfliktus

message: Nem látom a különbséget a következő 3 konfliktuskezelési stratégia között:
# Elkerülő stratégia: Az egyén nem mond le a fentiekről, hanem magát a konfliktushelyzetet igyekszik kikerülni
# Kompromisszumkereső stratégia: Közösen elfogadható megoldás keresése a cél, amely mindkét fél számára kielégítő (noha gyakran mindkettejük számára rosszabb, mint amit eredetileg szerettek volna). Egyenrangú felek között gyakori; az erőviszonyok változásával az erősebb fél a másik legyőzésére törekszik.
# Problémamegoldó (győztes/győztes) – stratégia: A résztvevők a probléma olyan megoldására törekednek, amelyben mindkét fél érdekei, szükségletei, meggyőződései érvényesülnek. Kölcsönösen elfogadják a másik fél önérvényesítését, vállalják az önalávetést, készek együttműködni, empatikusan viselkedni a legjobb megoldási alternatívák megtalálása érdekében. A közösen elfogadott megoldás mellett mindkét fél elkötelezett.
A mindkét fél számára elfogadható megoldás (kompromisszumkereső stratégia) az, amikor mindkét fél érdekei, szükségletei, meggyőződései érvényesülnek (problémamegoldó stratégia). És ha ezt a stratégiát követjük, akkor nincs konfliktus, tehát ez egyben elkerülő stratégia is. Egy szép magyar közmondással összefoglalható ez az egész: "A kecske is jóllakjon és a káposzta is megmaradjon."
Ha nincs ilyen megoldás (mert teljesen kizárják egymást az érdekek, vagy az egyik fél nem hajlandó megegyezni, csak saját akaratát érvényesítené), akkor jön a másik stratégia, a győztes/vesztes stratégia, ami háromféleképpen érhet véget. Vagy elmúlik a konfliktust okozó helyzet, mert megváltoznak a körülmények, vagy valamelyik fél megszűnik létezni, így megoldódik a konfliktus, vagy az egyik legyőzi a másikat, és a legyőzött fél kénytelen behódolni, alkalmazkodó stratégáit követni. Tehát ez a két stratégia sem különbözik, csak más szemszögből mutatja be ugyanazt a helyzetet. A győztes/vesztes stratégia a küzdelem közbeni állapotot és a küzdelem végén a győztes helyzetét mutatja be, az alkalmazkodó stratégia ugyanez a helyzet a vesztes szemszögéből.
A konfliktuskezelés alapkérdése pedig a következő: "Ha a felek viselkedése akadályozza egyikük vagy másikuk igényeinek érvényesítését, vagy értékrendjük különböző, akkor hogyan lehet elérni, hogy harc helyett békés megegyezés, békés egymás mellett élés alakuljon ki, és olyan folyamat induljon el a különböző igényű vagy értékrendű felek között, amelynek a végén azonos véleményre jutnak?" Arról nem szól a cikk, hogy ezt hogyan lehet elérni, pedig éppen ez a konfliktuskezelés lényege. (Sajnos ezt a problémát én sem tudom megoldani, ezért tippeket, ötleteket várok mindenkitől.)
Pedig általában ég és föld. Valójában az a különbség, hogy az elkerülő stratégiát alkalmazó személy általában fél a konfliktustól. Kerüli azt a helyet és időpontot, amikor és ahol konfliktusba keveredhet, kerüli a kommunikációt a potenciális konfliktust jelentő emberekkel, ha pedig mindenképp szükséges, akkor feladja a saját érdekeit és szolgai módon alkalmazkodik (tipikus példa a magyar szomszédpolitika az utóbbi néhány évben). Ennek értelmében amit az elkerülő és kompromisszumkereső stratégiáról mondasz, (ti. hogy azonosak) lényegében hülyeség. Arról nem is fog szólni a cikk, hogy hogyan kell általában konfliktust megoldani, mert a kérdés túl általános. Ha lenne módszer tetszőleges konfliktus megoldására, az emberiség nem úgy nézne ki, és nem úgy viselkedne, ahogy az kinéz.  ♥♥♥  Wikicsunájt a Tömegeknek! ✍  2010. május 22., 21:03 (CEST)
Akkor lenne világos nekem az 5 stratégia közti különbség, ha akár itt, akár a cikkben egy konkrét példán látnám az 5 megoldást. (Ugyanannak a helyzetnek az 5 megoldását az 5 különböző stratégiával.)
thread_title:  Konfliktuskezelés