Vita:Gaetano Donizetti

message: A törölt rész másolat innen. Lily15 2006. augusztus 16., 19:25 (CEST)
thread_title: Untitled

message: én is javítani akartam tegnap, de megszámoltam az angol wikiben, és nyolcvan fölött van az operái száma... szóval valami hozzáértőnek kellene kezdeni valamit. – Alensha  üzi 2006. szeptember 4., 13:37 (CEST)
pl. a Il diluvio universale  és a Lucrezia Borgia  kétszer is szerepel az enwiki listáján (de lehet, hogy van több is) rev jelöléssel, ami esetleg újra feldolgozást, a témához való visszatérést jelenthet. Lily15 2006. szeptember 4., 19:21 (CEST)
replies: text: u.i. lehet hogy vissza kellene állítani több mint hetvenre, biztos, ami biztos.
thread_title: hatvannyolc / hetven

message: Az Operakönyv.hu alapján:
 0 Zoraide di Granata (Granadai Zoraida); Róma, 1822
 1 La zingara (A cigánylány); Nápoly, 1822
 2 Alfredo il grande (Nagy Alfréd);Nápoly, 1823 
 3 Emilia di Liverpool (Liverpooli Emília); Nápoly, 1824
 4 Alahor di Granata (Granadai Alahor); Palermó, 1826 januárja
 5 Gabriella di Vergy ; Nápoly, 1826
 6 Olivo e Pasquale (Olivo és Pasquale); Nápoly, 1827
 7 Il borgomastro di Sardaam (A sardaami polgármester); Nápoly, 1827
 8 Le convenienze ed inconvenienze teatrali (Éljen a mama!); Nápoly, 1827
 9 Alina [Regina di Golconda] (Alina, Golconda királynéja); Genova, 1828
 10 Elisabetta al castello di Kenilworth (Erzsébet Kenilworth várában); Nápoly, 1829
 11 Anna Bolena (Boleyn Anna); Milánó, 1830
 12 Gianni di Parigi (Párizsi János); Milánó, 1831
 13 Ugo, conte di Parigi (Hugó (vagy Hugue?), Párizs grófja); Milánó, 1832
 14 L'elisir d'amore (Szerelmi bájital); Milánó, 1832
 15 Il furioso all'isola di San Domingo (A San Domingó-i őrült); Róma, 1833
 16 Parisina [d'Este] (Parisina); Firenze, 1833
 17 Torquato Tasso [Sordello il trovatore]; Róma, 1833
 18 Lucrezia Borgia; Milánó, 1833
 19 Maria Stuarda (Stuart Mária); Nápoly, 1834
 20 Marin[o] Faliero; Párizs, 1835
 21 Gemma di Vergy; Milánó, 1834
 22 Lucia di Lammermoor (Lammermoori Lucia); Nápoly, 1835
 23 Il campanello [di notte] (A csengő); Nápoly, 1836
 24 Betly [ossia la capanna svizzera] (Betly); Nápoly, 1836
 25 L'assedio di Calais (Calais ostroma); Nápoly, 1836
 26 Roberto d'Evereux [conte d'Essex] (Robert/o Devereux); Nápoly, 1837
 27 Maria de Rudenz (Rudenzi Mária); Velence, 1838
 28 Poliuto (Polyutus); Nápoly, 1838
 29 Il duca d'Alba (Alba herceg); 1839-ben még nem mutatták be, csak Rómában, 1882-ben
 30 La fille du régiment (Az ezred lánya); Párizs, 1840
 31 La favorite/a (A kegyencnő); Párizs, 1840
 32 Rita [ou Le mari battu] (Rita, avagy a megvert férj); Párizs, 1841
 33 Maria Padilla; Nápoly, 1841
 34 Linda di Chamounix; Milánó, 1842
 35 Don Pasquale; Párizs, 1843
 36 Maria di Rohan [ossia Il conte di Chalais] (Rohani Mária [avagy Chalais grófja]); Bécs, 1843
 37 Dom Sébastien [Roi de Portugal] (Don Sebastiano, Portugália királya); Bécs, 1843
 38 Caterina Cornaro; Nápoly, 1844
thread_title:  operáinak listája 

message: A tatarozás előtti tartalmat áthoztam ide. --Istvánka  posta 2011. július 10., 18:49 (CEST)
Donizetti igen szegény család ötödik gyermekeként született. Kilenc éves korától a Simon Mayr által vezetett bergamói konzervatóriumban tanult éneket és csembalójátékot. Tizenhét éves korában már színpadon énekelt. Mayr a tehetséges ifjút Stanislas Matteihez küldte, akinél két évig tanult ellenpontot. Ekkoriban komponálta első operáját, az Il Pigmalione-t, amit azonban csak posztumusz mutattak be 1960-ban, a róla elnevezett bergamói dalszínházban.
Két bátyja zenészként szolgált a Habsburgok hadseregében, talán ennek köszönhető, hogy 1818-ban felmentést kapott a sorkatonai szolgálat alól. Vannak utalások arra is, hogy egy gazdag pártfogója váltotta ki.
Néhány sikeres opera következett. A Bartolomeo Merelli szövegkönyve alapján írt Enrico di Borgogna (Burgundiai Henrik) című operáját Velencében mutatták be 1818-ban. Merellivel még ír néhány operát, de a Zoraide de Granata (Granadai Zoraida) (1822) visszafogott fogadtatása után Felice Romanival majd Jacopo Ferrettivel dolgozik együtt. Az 1822 és 1828 között keletkezett műveire elsősorban Rossini vígoperái hatottak. A Bellinire jellemző romantikus hang először az 1829-es Elisabetta al Castello di Kenilworth (Erzsébet Kenilworth várában) című munkájában jelentkezett.
1827-ben három éven belüli tizenkét opera megírására kötött szerződést a milánói Scala impresszáriójával, Domenico Barbajával  (Mayr ajánlására). Az első nagy sikert a Scala színpadán az 1830-as Boleyn Anna hozta meg számára. A bemutatót sikeres londoni és párizsi előadások követték. A párizsi közönség örömmel fogadta Donizettit (Berlioz és a francia zeneszerzők nem!), hiszen Rossini visszavonult, „trónja” a Tell Vilmos bemutatója, azaz 1829 óta üresen állt. A párizsi sikerek természetesen egyben világhírt is jelentettek. 1834-től a nápolyi konzervatóriumban tanított. Bellini halála után ő lett az olasz bel canto opera koronázatlan királya. A sikereket azonban beárnyékolta gyermekeinek egymás után bekövetkezett halála, majd egy kolerajárvány elvitte feleségét is. Elhagyta Nápolyt és visszatért Párizsba. Az időszak sikeres operái sorban: L'Elisir d'Amore (Szerelmi bájital), Lucia di Lammermoor (Lammermoori Lucia), La Favorita (A kegyencnő). Első francia operája a La Fille du Régiment (Az ezred lánya) 1840-ből. Ettől kezdve Párizsban élt. Újabb operasiker (Don Pasquale), majd Bécsben élt Metternich ajánlására udvari hangversenymesterként 1842 és 1843 között. Itt írta Bécs számára a Maria di Rohant. Utolsó két operája a Párizsban bemutatott Don Sebastiano és a Nápolyban kifütyült Caterina Cornaro.
A  megnemértésből fakadó mélységes csalódása után, négy éven át tartó gyötrelmes időszak következett. Eleinte búskomorság gyötörte, majd 1844-ben, röviddel a Caterina Cornaro megírása után megbénult. A Párizs melletti Ivry-sur-Seine elmegyógyintézetében kezelték lues cerebrovascularisa betegségét. 1847-ben hazaszállították Bergamóba, ahol 1848. április 8-án halt meg. Donizetti zenetörténeti jelentősége abban áll, hogy a nápolyi operaiskola stílusát, a bel canto dallamközpontúságát újra sikerre vitte. Buffáinál megfigyelhető, hogy hangvétele mindig harsányabb elődeitől (Rossini, Bellini), és féktelen temperamentumukkal hatnak. Vígoperái máig sikerdarabok, de drámai operáit is gyakran játsszák a világ operaszínpadain.
thread_title:  Tatarozás előtti tartalom 

message: Sajnos ez nem tatarozás: tele van magyartalansággal, valami önjelölt regényíró túlzásba viszi az ömlengést; fölöslegesen hosszadalmas nem enciklopédiába való! Persze lehet, hogy csak a fordítás bukdácsolása. Írd ide az eredeti szöveget is, talán tudok segíteni.--Paxfax vita 2011. augusztus 1., 16:55 (CEST)
A sablont levettem. A szöveg gondos átnézése a fönti kritika megalapozatlanságáról győzött meg:
P/c vita 2011. október 31., 19:37 (CET)
thread_title: Ez nem gyenge regényírók fóruma!