Razgovor:Milan Kangrga

message: Kubura, imas jedinicu iz NPOV-a.
Ovo treba napisati enciklopedijski, a ne davati ocjene. Ako se i daje necije misljenje o Kangrgi, onda to treba potkrijepiti referencama, te jasno prikazati kao misljenje. 
Dijelovi teksta gdje ovo treba vratiti, nakon prerade, su oznaceni sa <!-- 1 --> i <!-- 2 -->.
--Pancho W. Villa (razgovor) 10:53, 26. svibanj 2008. (CEST)
=== 1 ===
Isti časopis je u početku imao pozitivno djelovanje u hrv. društvu, ali je poslije došao na loš glas, jer je kritičarski reagirao na loše promjene sa velikim vremenskim odmakom, a često je povlađivao antihrvatskim pojavama i nastupima u SR Hrvatskoj i Jugoslaviji; štoviše, smatra se da su neki od praxisovaca bili pravi izvor blaćenja Hrvatske i Hrvata koje je poslije izgovorio izmanipulirani Ernst Bloch.  Zlatko Markus: "Praxis" ― afera bez veze s Hrvatskom , Hrvatska revija, 2008. (pretisak)  
=== 2 ===
Nerijetko ga se u osamostaljenoj Hrvatskoj optuživalo za (pro)jugoslavenstvo, "jugomarksizam" i sl.. Na njegove prosudbe (vidi niže u tekstu) o hrvatskom jeziku, hrvatskom nacionalizmu, Hrvatskoj i Hrvatima, kritičari su mu, kao primjedbu na njegovu pristranost, odmah "izvlačili" to što se on izjašnjavao Jugoslavenom.
O hrvatskom ustrajanju na hrvatskoj jezičnoj tradiciji i odbacivanju tuđičarenja, kao i na silu stvaranih jezičnih sveza sa srpskim je nazivao vraćanjem u NDH (""Recite hrabro, pravopisno se vraćamo u NDH") Republika, 11. veljače 2001.  Hrvatsko slovo Marijan Horvat-Mileković: Kad će Hrvatska iz Khuenovštine, 16. rujna 2005.  
Njegovi stavovi prema njegovim političkim i ideološkim protivnicima i neistomišljenicima, desničarima i nacionalistima, nije odudarao od kompromitiranih generacija praksisovaca, koji su "prezirali nacije i nacionalizam, kao i svaki razgovor o nacionalnom pitanju", odnosno "nisu spominjali ni srpstvo ni hrvatstvo, nego se naglašavalo jugoslavenstvo" Slobodna Dalmacija Ivan Biondić: Neodrživa filozofija rasizma, 18. travnja 2007.  Primjerice, na seminaru je za profesore etike u ožujku 2005., sasvim ozbiljno obznanio da "nacionalist nije čovjek" te da "desničar ne može biti intelektualac"Hrvatsko slovo. 
Prema hrvatstvu se postavio tako, da je 2001. je "jednu čitavu naciju proglasio "genetski poremećenom" i "bolesnom u svojoj genetskoj srži", utvrdivši da "hrvatski nacionalizam u svojoj bitnoj konzekvenciji nužno završava u ustaštvu"  Fokus Ivan Biondić: Filozofija južnoslavenskog rasizma, 23. ožujka 2007..
Štoviše, u surječju "ljevičarskog rasizma", Kangrgu su oslovljavali "prvakom govora mržnje", jer je svojevremeno zagrebačkog dogradonačelnika obilježio "kao ruralno biće, koje svojim rodovsko-plemenskim mentalitetom iz sela susjedne države nema nikakve legitimacije da bilo što bitno odlučuje u životu glavnoga grada Hrvatske", odnosno, za Hercegovce je rekao da su "jasno inferiorna turska i srpska kopilad, lopovi, hadezeovi pljačkaši, švercerski drparoši po profesiji". . 
Ovo nije za brisanje. Ima reference. Ja te ocjene nisan dao, nego su ih kao takvima naveli drugi autori. Izgleda da ću morat okljaštrit ovo. Kubura (razgovor) 09:41, 27. svibanj 2008. (CEST)
thread_title:  POV dijelovi 

message: Isti časopis je u početku imao pozitivno djelovanje u hrv. društvu, ali je poslije došao na loš glas, jer je kritičarski reagirao na loše promjene sa velikim vremenskim odmakom, a često je povlađivao antihrvatskim pojavama i nastupima u SR Hrvatskoj i Jugoslaviji; štoviše, smatra se da su neki od praxisovaca bili pravi izvor blaćenja Hrvatske i Hrvata koje je poslije izgovorio izmanipulirani Ernst Bloch.  Zlatko Markus: "Praxis" ― afera bez veze s Hrvatskom , Hrvatska revija, 2008. (pretisak)
thread_title:  1 

message: Nerijetko ga se u osamostaljenoj Hrvatskoj optuživalo za (pro)jugoslavenstvo, "jugomarksizam" i sl.. Na njegove prosudbe (vidi niže u tekstu) o hrvatskom jeziku, hrvatskom nacionalizmu, Hrvatskoj i Hrvatima, kritičari su mu, kao primjedbu na njegovu pristranost, odmah "izvlačili" to što se on izjašnjavao Jugoslavenom.
O hrvatskom ustrajanju na hrvatskoj jezičnoj tradiciji i odbacivanju tuđičarenja, kao i na silu stvaranih jezičnih sveza sa srpskim je nazivao vraćanjem u NDH (""Recite hrabro, pravopisno se vraćamo u NDH") Republika, 11. veljače 2001.  Hrvatsko slovo Marijan Horvat-Mileković: Kad će Hrvatska iz Khuenovštine, 16. rujna 2005.  
Njegovi stavovi prema njegovim političkim i ideološkim protivnicima i neistomišljenicima, desničarima i nacionalistima, nije odudarao od kompromitiranih generacija praksisovaca, koji su "prezirali nacije i nacionalizam, kao i svaki razgovor o nacionalnom pitanju", odnosno "nisu spominjali ni srpstvo ni hrvatstvo, nego se naglašavalo jugoslavenstvo" Slobodna Dalmacija Ivan Biondić: Neodrživa filozofija rasizma, 18. travnja 2007.  Primjerice, na seminaru je za profesore etike u ožujku 2005., sasvim ozbiljno obznanio da "nacionalist nije čovjek" te da "desničar ne može biti intelektualac"Hrvatsko slovo. 
Prema hrvatstvu se postavio tako, da je 2001. je "jednu čitavu naciju proglasio "genetski poremećenom" i "bolesnom u svojoj genetskoj srži", utvrdivši da "hrvatski nacionalizam u svojoj bitnoj konzekvenciji nužno završava u ustaštvu"  Fokus Ivan Biondić: Filozofija južnoslavenskog rasizma, 23. ožujka 2007..
Štoviše, u surječju "ljevičarskog rasizma", Kangrgu su oslovljavali "prvakom govora mržnje", jer je svojevremeno zagrebačkog dogradonačelnika obilježio "kao ruralno biće, koje svojim rodovsko-plemenskim mentalitetom iz sela susjedne države nema nikakve legitimacije da bilo što bitno odlučuje u životu glavnoga grada Hrvatske", odnosno, za Hercegovce je rekao da su "jasno inferiorna turska i srpska kopilad, lopovi, hadezeovi pljačkaši, švercerski drparoši po profesiji". . 
Ovo nije za brisanje. Ima reference. Ja te ocjene nisan dao, nego su ih kao takvima naveli drugi autori. Izgleda da ću morat okljaštrit ovo. Kubura (razgovor) 09:41, 27. svibanj 2008. (CEST)
thread_title:  2