Diskussion:Baltische Mythologie

message: Ich nehme an, Du kannst lettisch lesen :))
Also, auf der Homepage der lettischen Folkband Skyforger steht's:
JĀNIS
Ļoti sarežģīta dievība, it sevišķi vārda dēļ, kas liek domāt, ka šis vārds dievam pārmainīts kristietības ietekmē, bet tāpat arī iespējams, ka tas ir sens latviešu vārds. Jānis personificē vasaras saulgriežus, tas ir tas laiks, kad Jānis ierodas pie cilvēkiem. Iespējams, ka viņš ir Saules vīrišķā izpausme. Bieži saukts arī par Dieva dēlu. Attēlots kā jauns jātnieks, bruņots ar zobenu.
Auch bei der Kursbeschreibung der lett. Folklore von Janīna Kursīte (Universität Lettlands) wird Jānis als eine Himmelsgottheit (debesu jeb celestiāla dievība) bezeichnet. Außerdem, bei Klāvs Siliņš (Latviešu personvārdu vārdnīca, Rīga, Zinātne, 1990) heißt es "Jānis la. ir dabas auglības un dzīvības spēku personifikācija. Jāņa vārds ir gan indoeiropiešu, gan arābu un ebreju cilmes. Indoeiropieši Jāni saista ar dabas auglību un dinamiku vasaras saulgriežos. [..] Romiešu mitoloģijā Janus ir viens no vecākajiem dieviem, saules, debessjuma un vēju dievs, vēlāk visa sākuma un likteņa dievs ar divām sejām, kas vērstas pret austrumiem un rietumiem, gaismu un tumsu, jaunību un vecumu (F. Libkers). Arābu un ebreju mitoloģijā šāds visa sākuma dievs ir Jahve, kas radījis pasauli. Arī viņam piemitis dabas duālisms: viņš šķir gaismu no tumsas, ziemu no vasaras, dzīvību no nāves. Viņš ir drausmīgs, asinskārīgs, bet arī žēlīgs (hanān)" (Siliņš 1990, 174). Weiter im Artikel folgt eine Übersicht, wie sich der Name Iōannēs mit der Christianisierung in verschiedenen Sprachen durch die Übersetzing der Bibel aus dem Grieschichen in unterschiedlichen Formen übernommen wurde. Siliņš ist der Meinung, dass der Personname Jānis im Lettischen mit Zeitraum von 13. bis 16. Jh. datiert werden kann.
Bei Konstantīns Karulis (Latviešu etimoloģijas vārdnīca divos sējumos, Rīga, Avots, 1992) findet sich eine Skizze der Etymologie von Jānis im Artikel "jāt", da die beiden Wörter auf den gleichen ide. Ursprung zurückzubrigen sind. Ich gehe hier darauf erstmal nicht ein. "Tās pašas cilmes kā 'jāt' ir latviešu mitoloģiskais un folkloras 'Jānis' (apv. 'Janis'), kas atbilst latīņu Iānus (Iānis). Šo formu pamatā ide. *iā-no-s 'nācējs, gājējs' (ar morf. variantiem). No tā arī senindiešu yānah 'ceļš' un (nek.) 'gaita, primitīvi rati'. Latviešu mitoloģiskais Jānis bija nācējs un gājējs, nepārtrauktās kosmiskās kustības atspoguļotājs: "Jānīts nāca (variantā: jāja) pa gadskārtu". Ieviešot Latvijā kristīgo ticību, Bībeles leģendu personu Johanānu [..] tulkojumos pārdēvēja par Jāni" (Karulis 1992, 350).
Hoffe, das hilft, viel ist es allerdings nicht.
Prußisch "jāt/ jātwei/ joti" bedeutet reiten; "jātis" ist der Reiter. Dann könnte zu "Jānis als eine Himmelsgottheit" eventuell Menulis passen, der Mondgott, der in Hengstgestalt mit einem sternenübersäten Mantel das Nachthimmels-Meer durchschwimmt. Kaukas 10:56, 9. Okt. 2007 (CEST)
thread_title:  Janis 

message: Im Artikel heißt es : "... ein Jenseits im Land der Zugvögel, lit. dausos, in das man entlang der Milchstraße, lit. paukščių takas 'Vogelpfad', gelangt."
Wie ist diese Vorstellung belegt? Kann jemand Sekundarliteratur dazu nennen??
:Gintaras Beresnevičius Dausos 1990 (litauisch) B.gliwa 17:55, 7. Dez. 2006 (CET)
thread_title:  Land der Zugvögel 

message: Bei Velinas steht, es handle sich um einen freundlichen Totengott, der mit Wotan verglichen wird. In Bezug auf die Toten ist das natürlich sehr passend (obwohl man, wenn bekannt, hinzufügen könnte, ob es sich auch um einen Totenführer wie Wotan handelt), aber es fällt mir eigentlich keine germanische Göttersage ein, in der Wotan als ausgesprochen freundlich aufträte (zumindest nicht in der Edda), vielfach handelt er ja sogar ausgesprochen boshaft. -CephalotusCephalotus
Ich halte die Zusammenstellung Velinas - Wotan auch nicht für glücklich. Ich würde eher Wotan Perkunas (Donnergott) gegenüberstellen. Dazu fehlt mir allerdings die Kenntnis über Wotan Kaukas 12:03, 9. Okt. 2007 (CEST)
thread_title:  Velinas