Беседа:Музей на социалистическото изкуство

message: Наличието на толкова бюстове е добра идея някой да отиде да поснима и да качи снимки за уикипедия. Ако изобщо е възможно и позволят да се снима.--Ilikeliljon 13:47, 24 януари 2012 (UTC)
replies: text: Авторските права на авторите на скулпторите почти сигурно не са изтекли. --Спас Колев 12:36, 25 януари 2012 (UTC)
replies: text: : Пропагандата също ли има авторски права ? (не говоря за скулптурите, а за плакати и прочее). – Tourbillon Да ? 12:58, 25 януари 2012 (UTC)
replies: text: :: Мм, тогава излиза, че трябва да се изтрие снимката на бюста на Боян Българанов, която снимах преди време в Шумен.--Ilikeliljon 17:38, 25 януари 2012 (UTC)
Снимал съм целия двор на музея, но нямам време да кача снимките в Общомедия. Другата седмица и това ще стане. --Иван беседа 11:59, 27 януари 2012 (UTC)
thread_title:  Снимки 

message: Премествам тук текста за петолъчката, защото не е по темата. Може да става за друга статия.
* С решение №648 от 25 юли 1984 г. Секретариатът на ЦК на БКП дава съгласие да се извърши проектиране и преустройство на петолъчната звезда на кулата на Партийния дом, по подобие на рубинената звезда на кулата на Кремъл в Москва. Реализацията започва с преписка до другаря Кручин от ЦК на КПСС. Покупката, доставката и монтажа на новата рубинена звезда са осъществени от българската външнотърговска организация Техноимпортекспорт. Звезда №2 е от синтетичен рубин. Според проектните оценки на съветските специалисти, рубинената звезда трябва да е с диаметър 3 метра, опорната ѝ част (шпилът) - 2 м, а тежестта да не е повече от 1200 кг. Звездата е произведена с диаметър 2,5 метра, защото условието е да бъде по-малка от съветската. Българският проектант е архитект проф. Иван Иванчев. Максималната дебелина в центъра е 700 мм. Във вътрешноста трябва да има източник на светлина с мощност от 5000 вата, който да разпределя светлинния поток равномерно през всички фасети на рубина. Това става с обемен рефрактор от огледала. Отделните стъкълца са с размери 800 на 300 мм. Звездата е предвидена за експлоатация при температура на околната среда от -27,5 0С до +37,4 0С.  Златното покритие на рубинената звезда е направено в завод „Комуна“, Сопот, България. Оборудването е внесено от Съветския съюз. Ноу-хауто, производството, амбалажът, опаковката и съоръженията към звездата, поръчана в СССР, са изчислени на 573 246 преводни рубли. Още 14 643 рубли са заделени за допълнителни транспортни и монтажни разходи. Звезда №2 е свалена от Партийния дом с решение на 39-тия конгрес на Българската социалистическа партия. Асен Панайотов, който тогава е заместник-завеждащ на отдел „Финансово-стопански“ в БСП, си спомня: {{цитат|Свалихме я за 3 мин. към 9 ч. на 4 октомври 1990 г. Хеликоптер я отнесе в полето на Долни Богров. В 5 ч. на другата сутрин я натоварихме в ремаркето на военен камион и я върнахме в Партийния дом. Тя е с диаметър 2,5 м и се побираше само в гаража на Тодор Живков. За да мине през вратата, се наложи да спуснем гумите на камиона. Свалихме позлатените лайстни и ги предадохме с протокол в Българската народна банка. От тях са свалени около 2 кг златни люспи. Стъклото беше многослойно, техническо, никакъв рубин не е това. То също бе махнато. Арматурата остана в гаража. Вероятно е предадена за старо желязо. 
--Majoran (беседа) 23:12, 13 април 2012 (UTC)
thread_title:  Петолъчка